title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2020 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/62

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Franței pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2020
      (2020/C 282/10)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Franța din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Franța în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Mai precis, aceste dezechilibre sunt legate de nivelul ridicat al datoriei publice și de dinamica slabă a competitivității, în contextul unei creșteri scăzute a productivității, toate aceste elemente având o relevanță transfrontalieră.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză în sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Franța este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele regiuni ale țării din cauza profilurilor de specializare diferite, în special în regiunile care se bazează în mod semnificativ pe turism – cum ar fi regiunile ultraperiferice – și, în general, pe relațiile comerciale directe cu consumatorii. Acest lucru implică un risc considerabil de adâncire a disparităților regionale și teritoriale în Franța, agravând tendința deja observată de accentuare treptată a disparităților dintre regiunea-capitală, orașele mari și restul țării, dintre zonele urbane și cele rurale și dintre metropolă și regiunile ultraperiferice. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 7 mai 2020, iar Programul de stabilitate pentru 2020 la 30 aprilie 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Franța se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii tranzitorii privind datoria. La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Franței să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) nu depășește 1,4 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din produsul intern brut (PIB). Evaluarea generală a Comisiei confirmă o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2019, precum și în exercițiile 2018 și 2019 luate împreună. Acesta este un factor relevant în raportul Comisiei elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, care evaluează respectarea de către Franța a criteriului datoriei în 2019.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează că soldul global se va deteriora de la un deficit de 3,0 % din PIB în 2019 la un deficit de 9,0 % din PIB în 2020. După ce s-a stabilizat la 98,1 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 115,2 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Franța a adoptat la timp măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod special. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare reprezintă 1,9 % din PIB. Măsurile respective includ finanțarea unui sistem de șomaj parțial reprezentând 1,1 % din PIB; cheltuieli suplimentare vizând consolidarea serviciilor de sănătate, indemnizații de asigurări sociale de sănătate și compensații pentru personalul medical, reprezentând 0,4 % din PIB; crearea unui fond de solidaritate reprezentând 0,3 % din PIB, pentru a oferi sprijin direct atât întreprinderilor mici și foarte mici, cât și lucrătorilor independenți. În plus, Franța a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor și care, potrivit estimării din Programul de stabilitate pentru 2020, reprezintă 17 % din PIB. Măsurile respective includ amânarea plății impozitelor și a contribuțiilor la asigurările sociale pentru întreprinderi, rambursarea accelerată a creditelor fiscale și a creditelor TVA, crearea unei rezerve speciale pentru a acorda sprijin direct întreprinderilor strategice prin intermediul investițiilor de capital (3,1 % din PIB) și al garanțiilor pentru împrumuturi (13,9 % din PIB). În general, măsurile adoptate de Franța sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Franței va fi de -9,9 % din PIB în 2020 și de -4,0 % din PIB în 2021. Se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va ajunge la 116,5 % în 2020 și la 111,9 % în 2021.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării de către Franța a regulii privind datoria în 2019 și a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu au fost îndeplinite criteriile privind deficitul și datoria, astfel cum sunt definite în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Sistemul francez de sănătate este eficace în ceea ce privește obținerea unor rezultate bune. Cu toate acestea, criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat unele deficiențe în ceea ce privește gradul de pregătire a sistemului în caz de pandemii. Printre acestea se numără a) dificultăți în a asigura disponibilitatea în timp util a lucrătorilor din domeniul sănătății, a bunurilor esențiale și a echipamentelor individuale de protecție, precum și b) probleme structurale latente. În ceea ce privește prima deficiență, Franța și-a mobilizat rezerva de personal și echipament medical și paramedical, făcând inclusiv apel la studenți la medicină și la medici și asistenți medicali pensionari. Coordonarea reacției la nivelul tuturor segmentelor sistemului de sănătate rămâne o provocare. În ceea ce privește a doua deficiență, aceasta este rezultatul lipsei de investiții în infrastructuri fizice și în resurse umane, al unei adaptări limitate în ceea ce privește organizarea serviciilor și al necesității unei mai bune coordonări între actorii din sectorul public și privat. Aceste provocări sunt agravate de disparitățile regionale persistente. De exemplu, deși procentul de medici în activitate se situează în jurul mediei UE, aproximativ 18 % din populația Franței locuiește în zone în care accesul la un medic generalist este limitat. Sunt necesare și alte eforturi decisive pentru digitalizarea serviciilor de sănătate, demers care reprezintă o piatră de temelie a strategiei guvernului de transformare a sistemului de sănătate. Criza provocată de pandemia de COVID-19 arată că o mai bună utilizare a e-sănătății, în special a telemedicinii, este importantă în perioade de pandemie.

                  (17)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 are un impact negativ asupra pieței forței de muncă și asupra condițiilor sociale din Franța. În ciuda faptului că s-au luat măsuri de atenuare, rata șomajului urmează să crească la 10,1 % în 2020, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, și să scadă apoi la un nivel de 9,7 % în 2021. Printre aceste măsuri se numără modificarea și prelungirea sistemului de șomaj tehnic, extinderea temporară a drepturilor persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, precum și măsurile adoptate pentru a sprijini întreprinderile și lucrătorii și a asigura funcționarea serviciilor publice și a sistemului de sănătate. Segmentarea persistentă a pieței muncii rămâne o sursă de îngrijorare. În 2019, aproximativ două treimi din noile recrutări erau contracte pe termen scurt de mai puțin de o lună. Rata de tranziție de la contactele pe termen scurt la cele pe durată nedeterminată este una dintre cele mai scăzute din Uniune. Recenta reformă a sistemului de indemnizații de șomaj (Unédic) viza consolidarea sustenabilității financiare a sistemului și abordarea segmentării. Cu toate acestea, anumite părți ale reformei legate de normele privind indemnizațiile au fost suspendate din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19. Având în vedere contextul deteriorat, este important să se asigure că toate persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă, indiferent de statutul lor profesional anterior, pot beneficia de indemnizații de șomaj, precum și de un sprijin activ pentru găsirea unui loc de muncă. Pentru a aborda decalajele între competențe și cererea pieței și a îmbunătăți reziliența pieței forței de muncă, eforturile ar trebui să vizeze în continuare promovarea realocării forței de muncă între sectoare. Înainte de izbucnirea pandemiei de COVID-19, angajatorii au raportat din ce în ce mai des dificultăți în a găsi candidați potriviți pentru recrutare, invocând necesitatea de a promova actualizarea competențelor și recalificarea. De exemplu, deși sectorul tehnologiei informației este afectat în mod deosebit de lipsa de personal calificat, absolvenții din acest domeniu reprezintă doar 3,5 % din numărul total de absolvenți de învățământ terțiar.

                  (18)

                  În contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19, este deosebit de important să se asigure funcționarea infrastructurii critice și libera circulație a mărfurilor pe piața unică, precum și să se monitorizeze și să se asigure funcționarea corectă a lanțurilor de aprovizionare în cooperare cu țările învecinate. În acest scop, ridicarea restricțiilor la export pentru anumite produse medicale, adoptate în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19, va contribui la satisfacerea nevoilor cetățenilor din întreaga Uniune în mod coerent și într-un spirit de solidaritate, va evita riscul de deficite și întreruperi ale lanțurilor de aprovizionare și, în cele din urmă, va deschide calea către o strategie de succes, coordonată la nivelul Uniunii, pentru a ieși din criză.

                  (19)

                  Franța a adoptat numeroase sisteme de sprijinire a lichidităților întreprinderilor, inclusiv în temeiul Cadrului temporar pentru măsuri de ajutor de stat de sprijinire a economiei în contextul actualei pandemii de COVID-19 (8). O punere în aplicare eficace și eficientă a unor astfel de sisteme este esențială pentru a se garanta că întreprinderile, în special întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), beneficiază de acestea. În procesul de elaborare și de punere în aplicare a acestor măsuri, este necesar să se țină seama de reziliența sectorului bancar.

                  (20)

                  Mediul de afaceri general din Franța s-a îmbunătățit, însă trebuie continuate eforturile de simplificare a sistemului fiscal și de reducere a sarcinii administrative pentru întreprinderi, în special pentru a sprijini o redresare economică eficace pe termen mediu. De exemplu, potrivit evaluării Comisiei care a fost confirmată de către indicatorii OCDE din 2018 privind reglementarea piețelor de produse, în pofida progreselor și a adoptării mai multor măsuri în sectorul serviciilor, restricțiile de reglementare rămân mai ridicate în Franța decât în alte state membre, în special în ceea ce privește serviciile pentru întreprinderi, multe dintre acestea fiind profesii reglementate, precum și în ceea ce privește comerțul cu amănuntul. Fiind unul dintre cele mai afectate sectoare, sectorul serviciilor va juca un rol major în ceea ce privește ieșirea din criza provocată de pandemia de COVID-19 și redresarea. Redefinirea cerințelor privind accesul la activitățile de servicii și exercitarea acestora ar stimula inovarea, concurența și mobilitatea profesională, având un impact economic global pozitiv. Flexibilitatea în materie de reglementare ar putea, de asemenea, stimula redresarea activităților de vânzare cu amănuntul în urma pandemiei de COVID-19.

                  (21)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se asigure faptul că proiectele de investiții publice mature sunt concentrate la începutul perioadei aferente și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Acestea ar putea fi identificate în prioritățile Pactului verde european, în special în cadrul inițiativelor privind transporturile cu emisii scăzute de dioxid de carbon, energia din surse regenerabile și renovările clădirilor. Alături de transformarea digitală a economiei, acest demers ar putea contribui la stimularea pe termen scurt a redresării și la remedierea pe termen mediu a consecințelor crizei provocate de pandemia de COVID-19 și ar putea plasa Franța pe o traiectorie neutră din punct de vedere climatic care să fie sustenabilă pe termen lung, promovând în același timp poziția de lider a acesteia în domeniul tehnologic. Activitatea de pregătire a măsurilor de redresare s-ar putea baza pe planul național al Franței privind energia și clima, pe proiectele de interes comun și pe planurile de dezvoltare a infrastructurii. Efectuarea de investiții suplimentare în infrastructurile energetice, inclusiv în interconectările rețelelor electrice, ar contribui la îmbunătățirea integrării pieței interne UE a energiei și, în același timp, ar spori concurența și ar facilita introducerea energiei din surse regenerabile. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Franța să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Franței să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (22)

                  În timpul restricțiilor de deplasare a persoanelor, tehnologia digitală s-a dovedit vitală pentru menținerea accesului la serviciile guvernamentale, educaționale și medicale și pentru menținerea activității economice, prin munca la distanță și comerțul electronic. Pe termen mediu, digitalizarea oferă întreprinderilor, în special IMM-urilor, mai multe oportunități de a se redresa și a crește, punându-le în contact cu un număr mai mare de clienți potențiali, îmbunătățind eficiența proceselor de producție și oferind stimulente pentru inovare. Investițiile în digitalizare includ furnizarea unei infrastructuri adecvate și îmbunătățirea competențelor digitale ale populației în general, în special ale populației active. Implementarea planului Franței privind conectivitatea de foarte mare viteză în bandă largă (Plan France Très Haut Débit) pare să fie pe calea cea bună în ceea ce privește zonele urbane. În alte zone, însă, se mențin disparități importante în ceea ce privește acoperirea rețelelor de foarte mare viteză.

                  (23)

                  Franța dispune de o bază de cercetare solidă și de potențialul de a se implica în măsuri specifice legate de cercetare și inovare pentru a răspunde la criza provocată de pandemia de COVID-19, inclusiv prin dezvoltarea de vaccinuri și medicamente. Criza provocată de pandemia de COVID-19 și consecințele acesteia necesită o cooperare consolidată în domeniul cercetării și inovării între sectorul public și cel privat. Pe termen mediu, investițiile în cercetare și inovare ar putea debloca câștiguri în materie de productivitate, astfel cum a subliniat Consiliul național pentru productivitate din Franța. Investiții sunt necesare și în domeniile care favorizează creșterea economică, pentru a permite întreprinderilor să valorifice oportunitățile oferite de transformarea economiei europene.

                  (24)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare („recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (25)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Franța va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (26)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Franța ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (27)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Franței în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (28)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (9) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (29)

                  În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 iau în considerare necesitatea de a combate pandemia de COVID-19 și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 3 și 4,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate prin asigurarea unei aprovizionări adecvate cu produse medicale esențiale și a unei distribuții echilibrate a lucrătorilor din domeniul sănătății, precum și prin realizarea de investiții în e-sănătate.

                  2.

                  Să atenueze impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19 asupra societății și asupra ocupării forței de muncă, inclusiv prin promovarea competențelor și a acordării de sprijin activ tuturor persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă.

                  3.

                  Să asigure punerea în aplicare eficace a măsurilor de sprijinire a lichidității întreprinderilor, în special a IMM-urilor. Să asigure faptul că proiectele de investiții publice mature sunt concentrate la începutul perioadei aferente și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către transporturile durabile, producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, infrastructura energetică și cea digitală, precum și către cercetare și inovare.

                  4.

                  Să continue să îmbunătățească mediul de reglementare, să reducă sarcinile administrative suportate de întreprinderi și să simplifice sistemul fiscal.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 55.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  JO C 91I, 20.3.2020, p. 1.

         (9)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Croației pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2020 2020/C 282/11

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/68

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Croației pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2020
      (2020/C 282/11)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Croația din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Croația în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice legate de nivelurile ridicate ale datoriei publice, private și externe, în contextul unei creșteri potențiale reduse.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene (fondurile ESI), astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Croația este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 vor fi probabil de proporții și se vor resimți în mod inegal în diferitele regiuni ale Croației din cauza profilurilor de specializare diferite. Regiunile de coastă și insulele, care se bazează în principal pe turism, vor fi afectate în mod deosebit. Prin urmare, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  La 30 aprilie 2020, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de convergență pentru 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Croația se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de convergență pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un excedent de 0,4 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 6,8 % din PIB în 2020, iar apoi o ameliorare la un deficit de 2,4 % din PIB în 2021. După ce a scăzut la 73,2 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 86,7 % în 2020, în conformitate cu Programul de convergență pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Croația a adoptat în timp util măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și întreprinderilor celor mai afectate. Conform Programului de convergență pentru 2020, aceste măsuri bugetare reprezintă 2,8 % din PIB. Cele două măsuri principale constau în subvenția acordată întreprinderilor pentru păstrarea angajaților și în scutirile fiscale acordate întreprinderilor cel mai grav afectate. În plus, Croația a adoptat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor; în Programul de convergență pentru 2020, aceste măsuri sunt estimate la 1,3 % din PIB. Printre măsurile respective se numără amânarea plății impozitului pe venitul persoanelor fizice și a impozitului pe profit, precum și a plății contribuțiilor sociale. În general, măsurile adoptate de Croația sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Croației va fi de –7,1 % din PIB în 2020 și de –2,2 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice va ajunge la 88,6 % din PIB în 2020 și va scădea la 83,4 % în 2021.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Croația. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19, Croația a luat rapid măsuri de anvergură pentru a-și proteja cetățenii și a limita răspândirea virusului. Din cauza pandemiei (și a măsurilor conexe de limitare a răspândirii bolii), activitatea întreprinderilor a fost grav perturbată, cu efecte negative asupra pieței forței de muncă. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se estimează că PIB-ul real va suferi o scădere de 9,1 % în 2020 și apoi se va redresa cu 7,5 % în 2021, în timp ce rata șomajului va crește la 10,2 % în 2020 și se va îmbunătăți apoi, ajungând la 7,4 % în 2021. Sectorul turismului, care reprezintă o parte foarte importantă a economiei croate, va fi puternic afectat. În același timp, Croația a trebuit să facă față efectelor unui cutremur cu magnitudine ridicată care a avut loc la Zagreb la 22 martie 2020. Pentru a atenua impactul negativ asupra economiei, Croația a luat o serie de măsuri ambițioase, inclusiv măsuri de sprijin salarial, scutiri de plata impozitelor și a contribuțiilor sociale și amânarea plății acestora, sprijin pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM), garanții suplimentare pentru asigurările la export și moratorii la plata ratelor la împrumuturi, precum și măsuri specifice pentru sectorul turismului și alte sectoare grav afectate.

                  (17)

                  Pandemia de COVID-19 reprezintă un test al rezistenței sistemului de sănătate croat. Deși accesul la asistența medicală nu ridică în general probleme în Croația, nivelul nevoilor medicale nesatisfăcute din cauza distanței este printre cele mai ridicate din Uniune. Distribuirea geografică mai echilibrată a personalului medical și a unităților medicale ar facilita accesul la serviciile de sănătate. Repartizarea responsabilității pentru unitățile medicale din Croația între administrația centrală și autoritățile județene ar putea fi îmbunătățită. Administrația centrală trebuie să acopere datoriile spitalelor deținute de județe, dar are la dispoziție mijloace limitate pentru a influența modul în care acestea sunt gestionate. Este esențial ca administrația centrală și autoritățile județene să coopereze mai strâns pentru a asigura furnizarea de produse medicale esențiale și capacitatea de a lua măsuri de limitare a răspândirii COVID-19. Utilizarea instrumentelor de e-sănătate permite reducerea contactelor directe între personalul medical și pacienți, reducând totodată riscul de infectare. Prescripțiile electronice sunt utilizate pe scară largă, dar numai un procent foarte scăzut de trimiteri și dosare medicale sunt digitalizate.

                  (18)

                  Din cauza încetinirii activității economice, angajatorii au dificultăți în a plăti salariile; se preconizează că acest lucru va duce la creșterea șomajului și a nivelului de sărăcie, accentuând și mai mult disparitățile teritoriale. În mod tradițional, participarea la măsuri de politică active în domeniul pieței forței de muncă a fost foarte scăzută, însă astfel de programe capătă mai multă importanță în contextul actual. Pentru a le oferi sprijin angajatorilor și pentru a reduce cât mai mult numărul concedierilor, măsurile de acest fel, precum și alte măsuri de sprijin delimitate în timp, în special șomajul tehnic, ar trebui să fie consolidate. Pe termen scurt, acestea mențin locurile de muncă, dar pe termen mediu ar trebui să se îmbunătățească anticiparea nevoilor pieței forței de muncă în faza de redresare. Serviciul public croat de ocupare a forței de muncă ar trebui să își intensifice eforturile pentru a sprijini forța de muncă în dezvoltarea competențelor adecvate (de exemplu, competențele digitale), pentru a elabora strategii de sensibilizare a populației inactive și pentru a contribui la combaterea muncii nedeclarate prin promovarea muncii cu forme legale. Ajutorul de șomaj nu oferă o plasă de siguranță adecvată lucrătorilor disponibilizați, deoarece atât gradul de acoperire, cât și gradul de adecvare ale acestuia sunt scăzute. Se estimează, de asemenea, că ajutorul pentru venitul minim are o capacitate insuficientă de a reduce sărăcia într-un context marcat de rate ridicate de sărăcie și excluziune socială, disparități teritoriale și factori de risc legați de vârstă, gen și handicap.

                  (19)

                  Fiabilitatea conectivității la internet este problematică. Gospodăriile din Croația nu au acces larg la internet de mare viteză. Aproximativ 70 % din gospodării au acces la servicii în bandă largă în puncte fixe și numai 6 % au acces la servicii în bandă largă în puncte fixe de cel puțin 100 Mbps. Mai ales în zonele rurale, această situație ar putea împiedica munca și educația la distanță, în special în rândul grupurilor vulnerabile, cum ar fi elevii din familii defavorizate sau elevii cu handicap. Aceste grupuri riscă să fie excluse în contextul tranziției bruște către o societate mai digitalizată. Ar trebui intensificate, în strânsă cooperare cu partenerii sociali, modalitățile de lucru alternative care se bazează pe tehnologia digitală, întrucât procentul lucrătorilor care lucrează de la distanță (6-7 %) se situează la jumătate din media Uniunii.

                  (20)

                  Deficitul de forță de muncă afectează constant anumite sectoare ale economiei, în principal din cauza lacunelor în materie de competențe. Promovarea dobândirii competențelor adecvate, inclusiv a competențelor digitale, în timpul educației și formării inițiale, precum și ulterior, prin recalificare și perfecționare, ar putea spori productivitatea și elimina lacunele în materie de competențe. Calitatea și caracterul incluziv al sistemului de educație și formare trebuie îmbunătățite la toate nivelurile și trebuie să se continue reforma programelor școlare. Introducerea educației digitale și-a dovedit deja valoarea în contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19; este necesar să se dezvolte în continuare infrastructura și materialele necesare pentru educația și formarea digitală, precum și competențele digitale ale profesorilor, ale elevilor și ale adulților.

                  (21)

                  Croația ar trebui să sprijine fluxul continuu de credite și alte forme de finanțare, inclusiv finanțarea nebancară, către debitorii viabili care sunt afectați de criza provocată de pandemia de COVID-19. Croația a adoptat o serie de stimulente și scheme de sprijin pentru IMM-uri. Ar trebui continuate eforturile de oferire a unui sprijin sub formă de lichidități rapid și susținut pentru întreprinderi, punându-se accentul în special pe IMM-uri, prin intermediul împrumuturilor și al garanțiilor, în special al garanțiilor de stat, în scopul ieșirii din criză și al facilitării redresării. Întreprinderile din Croația se bazează în mare măsură pe credite bancare și pe fluxuri de numerar pentru a-și satisface nevoile de finanțare. Sistemul bancar ar trebui sprijinit prin garanții astfel încât să se deschidă spre noi finanțări pentru IMM-uri și să îmbunătățească accesul la finanțare. În procesul de elaborare și punere în aplicare a măsurilor respective, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar. Scutirea de la plata impozitelor și a contribuțiilor sociale și autorizarea amânării acestor plăți au contribuit, de asemenea, la îmbunătățirea lichidității întreprinderilor.

                  (22)

                  S-au depus noi eforturi de reducere a sarcinii administrative și a restricțiilor de reglementare. Cu toate acestea, funcționarea întreprinderilor în general continuă să fie frânată de un nivel încă ridicat al sarcinii administrative și de reglementare, de exemplu în ceea ce privește autorizațiile, cerințele de raportare, într-o anumită măsură, și procedurile fiscale. Se înregistrează progrese în ceea ce privește identificarea sarcinilor administrative și financiare, prin consultări cu părțile interesate și prin intermediul unui site specific, și se introduc măsuri de reducere a celor mai împovărătoare obligații. De asemenea, este deosebit de important să se asigure accesul facil la profesii și exercitarea cu ușurință a profesiilor, prin optimizarea cadrelor de reglementare și a procedurilor administrative aferente acestora, în special pentru IMM-uri și microîntreprinderi, inclusiv pentru persoanele care desfășoară activități profesionale în regim independent. S-a efectuat o revizuire a taxelor parafiscale, iar guvernul a adoptat, în mai 2020, un prim plan de acțiune.

                  (23)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca proiectele de investiții publice mature să fie concentrate la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Croația ar trebui să promoveze investițiile în sectoarele care favorizează creșterea economică, contribuind la tranziția verde și la cea digitală. O infrastructură digitală modernă și robustă este esențială pentru transformarea digitală a administrației publice și a întreprinderilor. O condiție prealabilă în contextul tranziției digitale este să se realizeze investiții în rețelele de foarte mare capacitate, inclusiv în rețelele 5G. Investițiile ar trebui să sprijine obiectivele Croației în materie de decarbonizare și tranziție energetică, prezentate în Planul național al Croației privind energia și clima. În Croația, există posibilități și oportunități deosebite de investiții în domenii precum transportul urban și feroviar durabil, eficiența energetică, sursele regenerabile de energie și infrastructura de mediu. În plus, Croația se situează mult sub media Uniunii în ceea ce privește gestionarea apei și a deșeurilor și sunt necesare investiții pentru a susține dezvoltarea economică a Croației. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Croația să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară pentru anul 2020. Acest lucru i-ar permite Croației să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (24)

                  Eficiența administrației publice croate este sub media Uniunii. Capacitatea scăzută de elaborare și punere în aplicare de politici și proiecte afectează eficacitatea și rapiditatea, inclusiv în ceea ce privește implementarea fondurilor ESI, care reprezintă o oportunitate deosebită pentru Croația de a atenua consecințele crizei și de a sprijini redresarea economiei. Punerea în aplicare a noului sistem de planificare strategică, precum și strategia națională de dezvoltare anunțată nu avansează. Mai mult decât atât, administrația publică se caracterizează printr-un grad ridicat de fragmentare teritorială și există un dezechilibru între responsabilități și resurse la nivel local, ceea ce contribuie la calitatea neuniformă a serviciilor publice furnizate în țară și generează costuri administrative.

                  (25)

                  Volumul substanțial de cauze pendinte și procedurile judiciare de lungă durată în materie civilă și comercială continuă să afecteze mediul de afaceri și soluționarea efectivă a cazurilor de insolvență, iar problemele de calitate și eficacitate care afectează justiția penală îngreunează lupta împotriva infracțiunilor economice și financiare. S-au realizat progrese în ceea ce privește soluționarea celor mai vechi cauze pendinte și utilizarea comunicațiilor electronice în instanțe, dar mai este loc de îmbunătățiri.

                  (26)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (27)

                  Sectorul financiar al Croației este bine capitalizat și profitabil, iar calitatea activelor în sectorul bancar s-a îmbunătățit în ultimii ani. Cu toate acestea, instituțiile financiare vor întâmpina probabil anumite dificultăți, având în vedere expunerile lor față de sectoarele cele mai vulnerabile la efectele pandemiei de COVID-19. Au fost introduse măsuri menite să atenueze impactul negativ pe care măsurile de limitare a răspândirii virusului îl au asupra întreprinderilor. Este esențial ca aceste măsuri să fie temporare, strict legate de epidemie și adecvate pentru a ajuta întreprinderile care se confruntă cu dificultăți financiare să își restabilească viabilitatea. O astfel de abordare va veni în sprijinul întreprinderilor, fără a submina progresele realizate de Croația în ceea ce privește îmbunătățirea stabilității sectorului său financiar.

                  (28)

                  Eforturile susținute de consolidare a cadrului de prevenire și sancționare a corupției sunt esențiale pentru asigurarea redresării în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 și a unei alocări și repartizări eficiente, responsabile și transparente a fondurilor și a resurselor. Deși au fost puse în aplicare parțial mai multe planuri de acțiune, întreprinderile se confruntă în continuare, pe scară largă, cu probleme legate de corupție și de conflictele de interese. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a consolida cadrul de prevenire și sancționare a corupției în vederea garantării utilizării transparente și eficiente a fondurilor publice. Sunt necesare instrumente mai eficace de prevenire și sancționare a cazurilor de corupție, în special la nivel local. Se impune în continuare necesitatea consolidării mecanismelor de supraveghere pentru funcționarii locali și pentru persoanele numite în cadrul întreprinderilor publice locale, precum și necesitatea asigurării capacității Comisiei privind conflictele de interese de a-și îndeplini rolul esențial de prevenire. Se preconizează că în 2020 vor fi lansate inițiative de sporire a transparenței, cum ar fi publicarea declarațiilor de avere ale judecătorilor și procurorilor.

                  (29)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Croația va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (30)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Croației în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (31)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (32)

                  În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de convergență pentru 2020. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 iau în considerare necesitatea de a combate pandemia de COVID-19 și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2, 3 și 4 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să îmbunătățească reziliența sistemului de sănătate. Să promoveze distribuirea geografică echilibrată a personalului medical și a unităților medicale, cooperarea mai strânsă între toate nivelurile administrației și investițiile în domeniul e-sănătății.

                  2.

                  Să consolideze măsurile și instituțiile de pe piața forței de muncă și să îmbunătățească gradul de adecvare al indemnizațiilor de șomaj și al sistemelor de garantare a unui venit minim. Să sporească accesul la infrastructura și serviciile digitale. Să promoveze dobândirea de competențe.

                  3.

                  Să mențină măsurile de acordare de lichidități pentru IMM-uri și pentru lucrătorii independenți. Să reducă și mai mult taxele parafiscale și restricțiile prevăzute de reglementările piețelor bunurilor și serviciilor. Să concentreze la începutul perioadei proiectele de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și cea digitală, în special către infrastructura de mediu, transportul urban și feroviar durabil, producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, precum și către internetul în bandă largă de mare viteză.

                  4.

                  Să consolideze capacitatea și eficiența administrației publice în ceea ce privește elaborarea și punerea în aplicare de proiecte și politici publice la nivel central și local. Să îmbunătățească eficiența sistemului judiciar.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 64.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.