               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 511 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Croației pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2020

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Croației pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat Strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)Raportul de țară pentru Croația
                  3
                din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019
                  4
               , măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Croația în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice legate de nivelurile ridicate ale datoriei publice, private și externe, în contextul unei creșteri potențiale reduse.

               (3)La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă ale cetățenilor, veniturile acestora și activitatea întreprinderilor. Ea a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniunea Europeană. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare
                  5
                prin care invită statele membre să adopte măsuri economice coordonate ca răspuns la criză, în care să fie implicați toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

               (4)Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsură de urgență ar trebui să fie strict proporțională, necesară, limitată în timp și conformă cu standardele europene și internaționale și ar trebui să fie supusă controlului democratic și unui control judiciar independent.

               (5)La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere
                  6
               . Clauza, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa, Comisia aderă la opinia Consiliului potrivit căreia, având în vedere că se așteaptă ca epidemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite în prezent condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Ea autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul pactului.

               (6)Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei, a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, a atenua consecințele socioeconomice prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și pentru reluarea unei creșteri durabile, integrând, printre altele, tranziția către o economie verde și transformarea digitală și valorificând toate lecțiile învățate în urma crizei.

               (7)Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața unică din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care au fost adoptate și care împiedică funcționarea normală a pieței unice trebuie eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru eventualele situații de criză din sectorul sănătății, care să includă, în special, strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale. Acestea sunt elemente-cheie de care trebuie să se țină seama la elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

               (8)Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante
                  7
                pentru a le permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre vor putea beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Croația este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor celor mai afectate de dificultățile actuale.

               (9)Consecințele socioeconomice ale pandemiei vor fi probabil de proporții și vor fi resimțite în mod inegal în diferitele regiuni ale Croației din cauza specializării diferite a acestora. Regiunile de coastă și insulele, care se bazează în principal pe turism, vor fi afectate în mod deosebit. Prin urmare, situația actuală impune adoptarea unor politici de răspuns specifice.

               (10)La 30 aprilie 2020, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de convergență pentru 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (11)În prezent, Croația se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria.

               (12)În Programul de convergență al Croației pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global al bugetului general de la un excedent de 0,4 % din PIB în 2019 la un deficit de 6,8 % din PIB în 2020, iar apoi o ameliorare la un deficit de 2,4 % din PIB în 2021. După ce a scăzut la 73,2 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 86,7 % în 2020, conform Programului de convergență pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

               (13)Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Croația a adoptat măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor cetățenilor și întreprinderilor celor mai afectate. Conform Programului de convergență pentru 2020, aceste măsuri bugetare reprezintă 2,8 % din PIB. Cele două măsuri principale constau în subvenția acordată întreprinderilor pentru păstrarea angajaților și în scutirile fiscale acordate întreprinderilor celor mai grav afectate. În plus, Croația a adoptat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la sprijinirea cu lichidități a întreprinderilor; în Programul de convergență pentru 2020, aceste măsuri sunt estimate la 1,3 % din PIB. Printre măsurile respective se numără amânarea plății impozitului pe venitul persoanelor fizice și a impozitului pe profit, precum și a plății contribuțiilor sociale. În general, măsurile adoptate de Croația sunt conforme cu orientările stabilite în Comunicarea Comisiei privind răspunsul economic coordonat la epidemia de COVID-19. Implementarea integrală a acestor măsuri, urmată, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, de reorientarea politicilor bugetare în sensul adoptării unor măsuri prudente, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

               (14)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Croației va fi de 7,1 % din PIB în 2020 și de -2,2 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va ajunge la 88,6 % din PIB în 2020 și va scădea la 83,4 % în 2021.

               (15)La 20 mai 2020, Comisia a publicat un raport, întocmit în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, în contextul în care, conform estimărilor, este probabil ca Croația să nu poată respecta, în 2020, pragul de deficit de 3 % din PIB. În general, analiza sugerează că nu se respectă criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997.

               (16)Ca răspuns la pandemie, Croația a luat rapid măsuri de anvergură pentru a-și proteja cetățenii și a limita răspândirea virusului. În urma pandemiei (și a măsurilor conexe de limitare a răspândirii bolii), activitatea întreprinderilor a fost perturbată gravă, cu efecte negative asupra pieței forței de muncă. Conform previziunilor Comisiei, se estimează că PIB-ul real va suferi o scădere de 9,1 % în 2020 și apoi se va redresa cu 7,5 % în 2021, în timp ce rata șomajului va crește la 10,2 % în 2020 și se va îmbunătăți apoi, ajungând la 7,4 % în 2021. Sectorul turismului, care reprezintă o parte foarte importantă a economiei croate, va fi puternic afectat. În același timp, Croația a trebuit să facă față și efectelor unui cutremur cu magnitudine ridicată, produs la 22 martie 2020, care a afectat capitala Zagreb. Pentru a atenua impactul negativ asupra economiei, Croația a luat o serie de măsuri ambițioase, inclusiv măsuri de sprijin salarial, scutiri de plata impozitelor și a contribuțiilor sociale și amânări la plata acestora, sprijin pentru IMM-uri, garanții suplimentare pentru asigurările la export și moratorii la plata ratelor la împrumuturi, precum și măsuri specifice pentru sectorul turismului și alte sectoare grav afectate.

               (17)Pandemia de COVID-19 reprezintă un test al rezistenței sistemului de sănătate croat. Deși accesul la asistența medicală este în general bun în Croația, nevoile medicale nesatisfăcute din cauza distanței sunt printre cele mai mari din Uniune. Distribuirea geografică mai echilibrată a personalului medical și a infrastructurii sanitare ar facilita accesul la serviciile de sănătate. Este loc de îmbunătățiri în ceea ce privește repartizarea responsabilității pentru unitățile medicale din Croația între administrația centrală și autoritățile județene. Administrația centrală trebuie să acopere datoriile spitalelor deținute de județe, dar are la dispoziție doar mijloace limitate pentru a influența modul în care acestea sunt gestionate. Este esențial ca administrația centrală și autoritățile județene să coopereze mai strâns pentru a asigura livrarea produselor medicale esențiale și capacitatea de a lua măsuri de limitare a răspândirii COVID-19. Utilizarea instrumentelor de e-sănătate permite reducerea contactelor directe între personalul medical și pacienți, reducând, totodată, riscul de infectare. Prescripțiile electronice sunt utilizate pe scară largă, dar numai un procent foarte scăzut de trimiteri și dosare medicale sunt digitalizate.

               (18)Din cauza încetinirii activității economice, angajatorii au dificultăți în a plăti salariile; se preconizează că acest lucru va duce la creșterea șomajului și a nivelului de sărăcie, accentuând și mai mult disparitățile teritoriale. În mod tradițional, participarea la măsuri de politică active în domeniul pieței forței de muncă a fost foarte scăzută, însă astfel de programe capătă mai multă importanță în contextul actual. Pentru a le oferi sprijin angajatorilor și pentru a reduce cât mai mult numărul concedierilor, ar trebui să se consolideze astfel de măsuri, precum și alte măsuri de sprijin delimitate în timp, în special șomajul tehnic. Pe termen scurt, acestea mențin locurile de muncă, dar pe termen mediu ar trebui să se îmbunătățească anticiparea nevoilor pieței forței de muncă în faza de redresare. Serviciul public croat de ocupare a forței de muncă ar trebui să își intensifice eforturile în ceea ce privește sprijinirea forței de muncă în dezvoltarea competențelor adecvate (de exemplu, competențele digitale), elaborarea de strategii de sensibilizare a populației inactive și combaterea muncii nedeclarate. Ajutorul de șomaj nu oferă o plasă de siguranță lucrătorilor disponibilizați, deoarece atât gradul de acoperire, cât și gradul de adecvare ale acestuia sunt scăzute. Se estimează, de asemenea, că ajutorul pentru venitul minim are o capacitate insuficientă de a reduce sărăcia într-un context marcat de rate ridicate de sărăcie și excluziune socială, disparități teritoriale și factori de risc legați de vârstă, gen și handicap.

               (19)Fiabilitatea conectivității la internet este problematică. Gospodăriile din Croația nu au acces larg la internet de mare viteză. Aproximativ 70 % din gospodării au acces la servicii în bandă largă în puncte fixe, iar numai 6 % au acces la servicii în bandă largă în puncte fixe de cel puțin 100 Mbps. Mai ales în zonele rurale, această situație ar putea împiedica munca și educația la distanță, în special în rândul grupurilor vulnerabile, cum ar fi elevii din familii defavorizate sau elevii cu handicap. Aceste grupuri riscă să fie excluse în contextul tranziției bruște către o societate mai digitalizată. Ar trebui intensificate, în strânsă cooperare cu partenerii sociali, modalitățile de lucru alternative care se bazează pe tehnologia digitală, întrucât procentul lucrătorilor care lucrează de la distanță (6-7 %) se situează la jumătate din media UE.

               (20)Deficitul de forță de muncă afectează constant anumite sectoare ale economiei, în principal din cauza lacunelor în materie de competențe. Promovarea dobândirii competențelor adecvate, inclusiv a competențelor digitale, în timpul educației și formării inițiale, precum și ulterior, prin recalificare și perfecționare, ar putea spori productivitatea și elimina lacunele în materie de competențe. Calitatea și caracterul incluziv al sistemului de educație și formare ar trebui îmbunătățite la toate nivelurile și ar trebui să se continue reforma programelor școlare. Introducerea educației digitale și-a dovedit deja valoarea în contextul crizei actuale; este necesar să se dezvolte în continuare infrastructura și materialele necesare pentru educația și formarea digitală, precum și competențele digitale ale profesorilor, ale elevilor și ale adulților.

               (21)Croația ar trebui să sprijine fluxul continuu de credite și alte forme de finanțare, inclusiv finanțarea nebancară, către debitorii viabili care sunt afectați de criză. Croația a adoptat o serie de scheme de stimulare și de sprijin pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). Ar trebui continuate eforturile de oferire a unui sprijin de lichiditate rapid și susținut pentru întreprinderi, punându-se accentul în special pe IMM-uri, prin intermediul împrumuturilor și al garanțiilor, în special al garanțiilor de stat, în scopul ieșirii din criză și al facilitării redresării. Întreprinderile din Croația se bazează în mare măsură pe credite bancare și pe fluxuri de numerar pentru a-și satisface nevoile de finanțare. Sistemul bancar ar trebui sprijinit prin garanții astfel încât să se deschidă spre noi finanțări pentru IMM-uri și să îmbunătățească accesul la finanțare. În procesul de elaborare și punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar. Scutirea de la plata impozitelor și a contribuțiilor sociale și autorizarea amânării acestor plăți au contribuit, de asemenea, la îmbunătățirea lichidității întreprinderilor.

               (22)S-au depus noi eforturi de reducere a sarcinii administrative și a restricțiilor de reglementare. Cu toate acestea, în general, funcționarea întreprinderilor este în continuare frânată de un nivel încă ridicat al sarcinii administrative și de reglementare, de exemplu în ceea ce privește autorizațiile, cerințele de raportare și procedurile fiscale. Se înregistrează progrese în ceea ce privește identificarea sarcinilor administrative și financiare, prin consultări cu părțile interesate și prin intermediul unui site specific, și se introduc măsuri de reducere a celor mai împovărătoare obligații. De asemenea, este deosebit de important să se asigure accesul facil la profesii și exercitarea cu ușurință a profesiilor, prin optimizarea cadrelor de reglementare și a procedurilor administrative aferente acestora, în special pentru IMMuri și microîntreprinderi, inclusiv pentru persoanele care desfășoară activități profesionale în regim independent. S-a efectuat o revizuire a taxelor parafiscale, iar guvernul a adoptat, în mai 2020, un prim plan de acțiune.

               (23)Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reformele relevante. Croația ar trebui să promoveze investițiile în sectoarele care favorizează creșterea economică, contribuind la tranziția verde și la cea digitală. O infrastructură digitală modernă și robustă este esențială pentru transformarea digitală a administrației publice și a întreprinderilor. O condiție prealabilă în contextul tranziției digitale este să se realizeze investiții în rețelele de foarte mare capacitate, inclusiv în rețelele 5G. Investițiile ar trebui să sprijine obiectivele Croației în materie de decarbonizare și tranziție energetică, prezentate în Planul național al Croației privind energia și clima. În Croația, există posibilități și oportunități deosebite de investiții în domenii precum transportul urban și feroviar durabil, eficiența energetică, sursele regenerabile de energie și infrastructura de mediu. În plus, Croația se situează mult sub media UE în ceea ce privește gestionarea apei și a deșeurilor și sunt necesare investiții pentru a susține dezvoltarea economică a Croației. Programarea Fondului pentru o tranziție justă pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Croația să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară. Acest lucru i-ar permite Croației să utilizeze acest fond în mod optim.

               (24)Eficiența administrației publice croate este sub media UE. Capacitatea scăzută de elaborare și punere în aplicare a politicilor și proiectelor afectează eficacitatea și rapiditatea; acest aspect a fost evidențiat în timpul crizei în ceea ce privește punerea în aplicare a fondurilor structurale și de investiții, care reprezintă o oportunitate deosebită pentru Croația de a atenua consecințele crizei și de a sprijini redresarea economiei. Punerea în aplicare a noului sistem de planificare strategică, precum și strategia națională de dezvoltare anunțată nu avansează. Mai mult decât atât, administrația publică este caracterizată de un grad ridicat de fragmentare teritorială și de un dezechilibru între responsabilități și resurse la nivel local, ceea ce contribuie la calitatea neuniformă a serviciilor publice furnizate în țară și generează costuri administrative.

               (25)Volumul substanțial de cauze pendinte și procedurile judiciare de lungă durată în materie civilă și comercială continuă să afecteze mediul de afaceri și soluționarea efectivă a cazurilor de insolvență, iar problemele de calitate și eficacitate care afectează justiția penală îngreunează lupta împotriva infracțiunilor economice și financiare. S-au realizat progrese în ceea ce privește soluționarea celor mai vechi cauze pendinte și utilizarea comunicațiilor electronice în instanțe, dar mai este loc de îmbunătățiri.

               (26)Deși prezentele recomandări se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice țării pentru 2019, adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019, au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu spre lung. Recomandările respective rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate în anul care urmează, pe parcursul întregului ciclu anual al semestrului european. Același lucru este valabil și pentru recomandările privind politicile economice legate de investiții. Acestea din urmă ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică a fondurilor aferente politicii de coeziune pentru perioada de după 2020, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

               (27)Sectorul financiar al Croației este bine capitalizat și profitabil, iar calitatea activelor în sectorul bancar s-a îmbunătățit în ultimii ani. Cu toate acestea, instituțiile financiare vor întâmpina probabil anumite dificultăți, având în vedere expunerile lor față de sectoarele cele mai vulnerabile la efectele pandemiei de COVID-19. Au fost introduse măsuri menite să atenueze impactul negativ pe care măsurile de limitare a răspândirii virusului îl au asupra întreprinderilor. Este esențial ca aceste măsuri să fie temporare, strict legate de epidemie și adecvate pentru a ajuta întreprinderile care se confruntă cu dificultăți financiare să își restabilească viabilitatea. O astfel de abordare va veni în sprijinul întreprinderilor, fără a submina progresele realizate de Croația în ceea ce privește îmbunătățirea stabilității sectorului său financiar.

               (28)Eforturile susținute de consolidare a cadrului de prevenire și sancționare a corupției sunt esențiale pentru asigurarea redresării în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 și a unei alocări și repartizări eficiente, responsabile și transparente a fondurilor și a resurselor. Deși au fost puse în aplicare parțial mai multe planuri de acțiune, întreprinderile se confruntă în continuare, pe scară largă, cu probleme legate de corupție și de conflictele de interese. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a consolida cadrul de prevenire și sancționare a corupției în vederea garantării utilizării transparente și eficiente a fondurilor publice. Sunt necesare instrumente mai eficace de prevenire și sancționare a cazurilor de corupție, în special la nivel local. Se impune în continuarea necesitatea consolidării mecanismelor de supraveghere pentru funcționarii locali și pentru persoanele numite în cadrul întreprinderilor publice locale, precum și necesitatea asigurării capacității Comisiei privind conflictele de interese de a-și îndeplini rolul esențial de prevenire. Se preconizează că în 2020 vor fi lansate inițiative de sporire a transparenței, cum ar fi publicarea declarațiilor de avere ale judecătorilor și procurorilor.

               (29)Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. Statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite în programele lor naționale de reformă pentru 2020. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor de mai jos, Croația va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

               (30)În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2020 și Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Croației în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (31)Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  8
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (32)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de convergență pentru 2020. Prezentele recomandări iau în considerare necesitatea de a combate pandemia și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2, 3 și 4,

               RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În conformitate cu clauza derogatorie generală, să ia toate măsurile necesare pentru a combate în mod eficace pandemia, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Să aplice, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, politici fiscal-bugetare menite să asigure poziții fiscal-bugetare prudente pe termen mediu și să asigure sustenabilitatea datoriei, sporind, în același timp, investițiile. Să îmbunătățească reziliența sistemului de sănătate. Să promoveze distribuirea geografică echilibrată a personalului medical și a infrastructurii sanitare, cooperarea mai strânsă între toate nivelurile administrației și investițiile în domeniul e-sănătății.

               2.Să consolideze măsurile și instituțiile de pe piața forței de muncă și să îmbunătățească gradul de adecvare a indemnizațiilor de șomaj și a sistemelor de garantare a unui venit minim. Să sporească accesul la infrastructura și serviciile digitale. Să promoveze dobândirea de competențe.

               3.Să mențină măsurile de acordare de lichidități pentru întreprinderile mici și mijlocii și pentru lucrătorii independenți. Să reducă și mai mult taxele parafiscale și restricțiile prevăzute de reglementările piețelor bunurilor și serviciilor. Să avanseze finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și cea digitală, în special către infrastructura de mediu, transportul urban și feroviar durabil, producția și utilizarea energiei în mod nepoluant și eficient și internetul în bandă largă de mare viteză.

               4.Să consolideze capacitatea și eficiența administrației publice în ceea ce privește elaborarea și punerea în aplicare de proiecte și politici publice la nivel central și local. Să îmbunătățească eficiența sistemului judiciar.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 510 final.

                     (4)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5) și Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

                     (8)

                        Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 516 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2020

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut seama în mod cuvenit de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. La 17 decembrie 2019, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze o analiză aprofundată. La aceeași dată, Comisia a adoptat și o Recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

               (2)Raportul de țară pentru Luxemburg
                  2
                din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Luxemburg în punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019
                  3
               , măsurile întreprinse pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele obținute de Luxemburg în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale prevăzute de Strategia Europa 2020.

               (3)La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 ca fiind pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă ale cetățenilor, veniturile acestora și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major, care are deja repercusiuni grave pentru Uniunea Europeană. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare
                  4
                prin care invită statele membre să adopte măsuri economice coordonate ca răspuns la criză, în care să fie implicați toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

               (4)Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Toate măsurile de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și conforme cu standardele europene și internaționale și ar trebui supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

               (5)La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din Pactul de stabilitate și de creștere
                  5
               . Clauza, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa, Comisia aderă la opinia Consiliului potrivit căreia, având în vedere că se așteaptă ca epidemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite în prezent condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul pactului.

               (6)Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla extinderea pandemiei, a întări reziliența sistemelor naționale de sănătate, a atenua consecințele socioeconomice prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și a asigura condiții sanitare și de siguranță adecvate la locul de muncă pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze la elaborarea măsurilor necesare pentru revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și pentru reluarea creșterii durabile, în care să fie integrate, printre altele, tranziția către o economie verde și transformarea digitală, precum și toate învățămintele acumulate în urma crizei.

               (7)Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea oferită de piața unică pentru adaptarea la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care au fost adoptate și care împiedică funcționarea normală a pieței unice trebuie eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea de a elabora planuri de pregătire pentru eventualele situații de criză din sectorul sănătății, care să includă, în special, strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale. Acestea sunt elemente-cheie de care trebuie să se țină seama la elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

               (8)Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante
                  6
                pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor asigura o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre vor putea beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Luxemburgul este încurajat să utilizeze pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor celor mai afectate de dificultățile actuale.

               (9)Luxemburgul a transmis, la 30 aprilie 2020, Programul național de reformă pentru 2020, iar la 29 aprilie 2020, Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)În prezent, Luxemburgul face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere.

               (11)În Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2020, guvernul prevede o deteriorare a soldului global al bugetului general de la un excedent de 2,2 % din PIB în 2019 la un deficit de 8,5 % din PIB în 2020. Se estimează că în 2021 deficitul va scădea la 3,0 % din PIB. După o creștere la 22,1 % din PIB în 2019, este de așteptat ca ponderea datoriei publice în PIB să crească, potrivit Programului de stabilitate pentru 2020, la 28,7 % în 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de incertitudinea ridicată legată de pandemia de COVID-19.

               (12)Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Luxemburgul a adoptat măsuri bugetare pentru creșterea capacității sistemului său de sănătate, limitarea extinderii pandemiei și sprijinirea persoanelor și a sectoarelor celor mai afectate. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare s-au ridicat la o sumă egală cu 5,5 % din PIB. Măsurile includ: consolidarea serviciilor de asistență medicală, sprijinirea firmelor aflate în dificultate, împrumuturi rambursabile și plasarea în șomaj tehnic, inclusiv în cazul lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă și al lucrătorilor transfrontalieri. În plus, Luxemburgul a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la susținerea lichidității întreprinderilor. Aceste măsuri includ amânări la plata impozitelor, împrumuturi pentru întreprinderile mici și mijlocii care se confruntă cu dificultăți financiare temporare, precum și garanții. Deoarece nu consideră că amânarea plății impozitelor și acordarea de împrumuturi rambursabile sunt măsuri discreționare cu impact bugetar, Comisia, spre deosebire de Programul de stabilitate pentru 2020, estimează că acest pachet va avea un impact mai mic. Autoritățile consideră, cu toate acestea, că o parte din amânările la plata impozitelor directe ar avea, în cele din urmă, un impact bugetar, care este inclus în suma sus-menționată, egală cu 5,5 % din PIB. În plus, o parte din costurile legate de programele de șomaj tehnic au fost considerate ca făcând parte din funcționarea stabilizatorilor automați. În ansamblu, măsurile luate de Luxemburg respectă orientările stabilite în Comunicarea Comisiei privind răspunsul economic coordonat la epidemia de COVID-19. Punerea deplină în aplicare a acestor măsuri, urmată de o reorientare a politicilor fiscal-bugetare către atingerea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

               (13)Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se estimează că soldul bugetului general al Luxemburgului va fi, în 2020, un deficit de 4,8 % din PIB, iar în 2021, un excedent de 0,1 %. Se preconizează că, în 2020 și 2021, ponderea datoriei publice în PIB va rămâne sub 60 % din PIB. În comparație cu previziunile Comisiei, Programul de stabilitate se bazează pe ipoteze mai prudente, atât pentru venituri, cât și pentru cheltuieli.

               (14)La 20 mai 2020, Comisia a publicat un raport întocmit în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a faptului că Luxemburgul prevedea nerespectarea pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020. În ansamblu, analiza sugerează că nu este îndeplinit criteriul deficitului definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997.

               (15)Luxemburgul are unul dintre cele mai performante sisteme de sănătate din UE. Cu toate acestea, având în vedere că 49 % dintre medici și 62 % dintre lucrătorii din sectorul sănătății nu sunt cetățeni luxemburghezi, sistemul se situează mult peste pragul critic de vulnerabilitate (conform indicatorului Organizației Mondiale a Sănătății). În acest context, sistemul de sănătate al Luxemburgului ar putea fi afectat de eventualele decizii unilaterale luate de țările vecine în perioade de criză. Ca urmare a crizei provocate de pandemia de COVID-19, Luxemburgul a fost nevoit să adopte în timp record măsuri pe termen scurt pentru a îmbunătăți reziliența sistemului său de sănătate, cum ar fi, de exemplu, mobilizarea infrastructurii medicale și extinderea temporară a unui spital, precum și asigurarea cazării în Luxemburg a lucrătorilor transfrontalieri și a familiilor acestora.

               (16)Este de așteptat ca sistemul de sănătate să se confrunte cu provocări din ce în ce mai mari în viitor, pe lângă numărul crescând de posturi vacante de lucrători în sectorul sănătății înregistrat în ultimii ani. Mai precis, se preconizează că îmbătrânirea populației va conduce la o creștere a cererii de servicii medicale, în timp ce, conform previziunilor, în următorii 15 ani se vor pensiona între 59 % și 69 % dintre cadrele medicale. Inovațiile din domeniul mixului de competențe și dezvoltarea rolurilor profesionale, alături de împărțirea și substituirea sarcinilor vor juca un rol important în menținerea atractivității sectorului de sănătate ca loc de muncă. La un nivel mai general, guvernanța sistemului de sănătate și cooperarea cu țările vecine pot fi îmbunătățite, iar guvernul a lansat recent o reformă semnificativă. Deși infrastructura digitală este deja avansată în Luxemburg, se depun în continuare eforturi pentru a pune în aplicare unele soluții de e-sănătate, cum ar fi soluțiile digitale pentru furnizorii de servicii de rambursare. Luxemburgul s-a orientat ferm către tehnologiile digitale, cum ar fi supercalculul, inteligența artificială, tehnologia blockchain și lucrul cu volume mari de date și are potențialul de a mobiliza aceste capabilități și de a coopera la nivelul Uniunii pentru a aduce o contribuție majoră la cercetările care vizează neutralizarea virusului și reducerea infecțiilor. Luxemburgul a instituit, de asemenea, o nouă schemă de sprijin pentru proiectele de investiții în cercetare și dezvoltare dedicate produselor utilizabile în lupta împotriva COVID-19, care sunt necesare pentru a combate în mod eficient epidemia actuală prin elaborarea unui tratament și a unor vaccinuri eficace.

               (17)Conform previziunilor Comisiei, este de așteptat ca rata șomajului să crească la 6,4 % în 2020 și ulterior să coboare la 6,1 % în 2021. Luxemburgul a luat o serie de măsuri, în special privind șomajul tehnic (chômage partiel), pentru a menține nivelul de ocupare a forței de muncă. Cu toate acestea, ar trebui să se acorde o atenție specială grupurilor mai vulnerabile, cum ar fi lucrătorii în vârstă și cei slab calificați, în contextul în care noul sistem de venit minim (REVIS - revenu d'inclusion sociale) a condus deja la o creștere a numărului de șomeri înregistrați la serviciul public de ocupare a forței de muncă, ca urmare a obligației de a înregistra beneficiarii sistemului începând din ianuarie 2019. Aceste persoane mai vulnerabile ar avea cel mai mult de suferit ca urmare a creșterii concurenței de pe piața forței de muncă din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19. Alte persoane vulnerabile pe care le-ar putea afecta criza ar fi lucrătorii temporari și, în general, lucrătorii slab calificați. În ceea ce privește lucrătorii în vârstă, rata scăzută de ocupare a acestora rămâne o problemă structurală în Luxemburg, care are impact și asupra sustenabilității pe termen lung a sistemului de pensii, după cum s-a precizat în recomandările adresate Luxemburgului în anii precedenți. În contextul actual, lucrătorii în vârstă se confruntă cu riscul suplimentar de a fi concediați din cauza crizei; este deci necesară mai mult ca oricând creșterea capacității lor de adaptare la alte locuri de muncă și sectoare, inclusiv prin perfecționare și recalificare. Luxemburgul are rezultate apropiate de media UE în ceea ce privește incluziunea socială, dar indicatorii privind inegalitatea și sărăcia în rândul persoanelor încadrate în muncă au scăzut în ultimii ani, iar oportunitățile pentru studenți rămân puternic influențate de mediul socioeconomic din care provin aceștia. În acest context, ar trebui sprijinite în special grupurile mai vulnerabile, pentru ca acestea să poată face față efectelor sociale ale crizei.

               (18)Pentru a ajuta întreprinderile să traverseze criza provocată de pandemia de COVID-19, în special întreprinderile mici și mijlocii, dar și lucrătorii care desfășoară o activitate independentă și microîntreprinderile, Luxemburgul a inclus o serie de măsuri în „Planul de stabilizare”. Comerțul cu amănuntul este unul dintre cele mai afectate sectoare, din cauza prăbușirii cererii și ca urmare a actualelor măsuri care au împiedicat complet funcționarea multor întreprinderi sau au limitat operațiunile acestora. Flexibilitatea în materie de reglementare ar stimula redresarea comerțului cu amănuntul după trecerea crizei. În plus, ar fi benefică sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii, pentru ca acestea să adopte tehnologiile digitale care asigură continuitatea activității economice, cum ar fi comerțul electronic. Pe tot parcursul perioadei de redresare ar trebui menținute măsuri adecvate, în paralel cu o eliminare treptată și flexibilă, identificând sectoarele cele mai afectate, pentru a putea elabora planuri de sprijin specifice, care să le permită acestora să recupereze decalajul încă din faza de redresare. În procesul de punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie luată în considerare reziliența sectorului bancar. După trecerea celei mai acute faze a crizei, pentru a susține tranziția și crearea de noi întreprinderi mici și mijlocii în sectoarele care favorizează creșterea economică, o reformă a cadrului de insolvență al Luxemburgului ar putea oferi o a doua șansă întreprinderilor care se confruntă cu falimentul din cauze care nu le sunt imputabile.

               (19)Pentru a stimula redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice ajunse la maturitate și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin intermediul unor reforme relevante, în special în sectorul digital și în sectoarele verzi. Luxemburgul a lansat deja inițiative de stimulare a digitalizării și a inovării, însă integrarea tehnologică în sectorul întreprinderilor și investițiile private, precum și digitalizarea serviciilor publice, rămân scăzute, în comparație cu mediul care are un potențial ridicat și cu ambiția țării de a trece la o economie bazată pe date. Investițiile în digitalizare, în competențele digitale avansate și în inovare, inclusiv elaborarea unei strategii integrate de cercetare și inovare, vor fi esențiale pentru susținerea întreprinderilor mici și mijlocii și pentru stimularea productivității și a competitivității. Redresarea ar trebui sprijinită în continuare și prin accelerarea investițiilor verzi ambițioase, derulate pe termen scurt. Domeniile principale ar putea fi, în special, măsurile suplimentare privind transportul sustenabil, inclusiv cel feroviar, privind construcțiile sustenabile, mai ales în legătură cu eficiența energetică a clădirilor existente și a celor noi, precum și privind energia regenerabilă. Acestea ar contribui la asigurarea unui stimulent solid pentru sectoarele verzi și ar ajuta Luxemburgul să se apropie de obiectivele sale pentru 2030 în domeniul reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră, al eficienței energetice și al energiei regenerabile, pregătind, de asemenea, terenul pentru neutralitatea climatică. Este în continuare necesară identificarea mai precisă a nevoilor de investiții și a surselor de finanțare a investițiilor, ținând seama și de impactul epidemiei de COVID-19 asupra economiei și a finanțelor publice. Programarea Fondului pentru o tranziție justă pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Luxemburgul să răspundă unora dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară. Acest lucru ar permite Luxemburgului să valorifice fondul în mod optim.

               (20)Luxemburgul se confruntă cu riscuri semnificative legate de spălarea banilor, având în vedere fluxurile ridicate de investiții străine directe și prezența unor structuri juridice complexe cu sponsori străini. Aceste riscuri sunt reflectate în evaluarea națională a riscurilor, în special în ceea ce îi privește pe profesioniștii implicați în furnizarea de servicii către societăți și fiducii sau în furnizarea de servicii de investiții. Deficiențele în aplicarea de către acești profesioniști a cadrului de combatere a spălării banilor conduc la analize de risc inadecvate și la un nivel scăzut de raportare a activităților suspecte. Intensitatea supravegherii profesioniștilor respectivi nu este suficient de adecvată pentru a remedia aceste deficiențe. Pentru a limita confidențialitatea și a identifica beneficiarii efectivi a fost înființat un registru național al beneficiarilor efectivi. Calitatea informațiilor furnizate și eficacitatea registrului trebuie monitorizate în timp.

               (21)Combaterea planificării fiscale agresive rămâne esențială pentru îmbunătățirea eficienței și a echității sistemelor fiscale, după cum s-a recunoscut în recomandarea pentru zona euro din 2020. Efectele de propagare de la un stat membru la altul a strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Luxemburgul a luat măsuri de combatere a practicilor de planificare fiscală agresivă punând în aplicare inițiativele internaționale și europene convenite anterior, dar nivelul ridicat al dividendelor, dobânzilor și redevențelor ca procente din PIB sugerează că normele fiscale ale țării sunt utilizate de societățile care aplică planificarea fiscală agresivă. Majoritatea investițiilor străine directe sunt deținute de „entități cu scop special”. Din cauză că nu se reține impozit la sursă pe dobânzile și redevențele plătite în străinătate (și anume, de rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) și că, în anumite circumstanțe, plata dividendelor este scutită de impozitul reținut la sursă, este posibil ca aceste plăți să nu fie deloc supuse impunerii, dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. Luxemburgul a prezentat un proiect de lege care introduce nedeductibilitatea dobânzilor și a redevențelor plătite către jurisdicțiile incluse în lista UE a jurisdicțiilor necooperante în scopuri fiscale, în conformitate cu angajamentul său de a introduce măsuri defensive față de jurisdicțiile respective.

               (22)Deși prezentele recomandări se concentrează pe contracararea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice țării pentru 2019, adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019, s-au referit și la reformele esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu spre lung. Recomandările respective rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul întregului ciclu al semestrului european din anul viitor. Același lucru este valabil și pentru recomandările privind politicile economice legate de investiții. De aceste recomandări ar trebui să se țină seama la programarea strategică a fondurilor politicii de coeziune pentru perioada de după 2020, inclusiv în ceea ce privește măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

               (23)Semestrul european asigură cadrul de coordonare continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la edificarea unei economii sustenabile. Statele membre au evaluat progresele înregistrate în îndeplinirea, prin programele lor naționale de reformă pentru 2020, a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii depline în aplicare a recomandărilor de mai jos, Luxemburgul își va aduce contribuția la progresele în direcția îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a unei sustenabilități competitive în Uniune.

               (24)Coordonarea strânsă dintre economiile din uniunea economică și monetară este esențială pentru asigurarea unei redresări rapide după impactul economic al pandemiei de COVID-19. Ca stat membru a cărui monedă este euro, și ținând seama de orientările politice ale Eurogrupului, Luxemburgul ar trebui să se asigure că politicile sale continuă să respecte recomandările pentru zona euro și sunt coordonate cu politicile celorlalte state membre din zona euro.

               (25)În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2020. Aceasta a evaluat, de asemenea, Programul de stabilitate pentru 2020 și Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca răspuns la recomandările adresate Luxemburgului în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru sustenabilitatea politicii fiscal-bugetare și socioeconomice a Luxemburgului, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea întăririi guvernanței economice globale a Uniunii, prin asigurarea unei contribuții a Uniunii la deciziile naționale viitoare.

               (26)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  7
                este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în 2020 și 2021, Luxemburgul să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În conformitate cu clauza derogatorie generală, să ia toate măsurile necesare pentru a combate în mod eficace pandemia, a susține economia și a sprijini redresarea ulterioară. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici fiscal-bugetare care urmăresc atingerea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu și asigurarea sustenabilității datoriei, în paralel cu creșterea investițiilor. Să îmbunătățească reziliența sistemului de sănătate, asigurând o disponibilitate adecvată a lucrătorilor din sectorul sănătății. Să accelereze reformele care îmbunătățesc guvernanța sistemului de sănătate și e-sănătatea.

               2.Să atenueze impactul crizei asupra ocupării forței de muncă, acordând o atenție deosebită persoanelor aflate într-o poziție dificilă pe piața forței de muncă.

               3.Să asigure o punere în aplicare eficace a măsurilor de susținere a lichidității întreprinderilor, în special a întreprinderilor mici și mijlocii și a lucrătorilor care desfășoară activități independente. Să acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice ajunse la maturitate și să promoveze investițiile private pentru a stimula redresarea economică. Să concentreze investițiile asupra tranziției verzi și a celei digitale, în special asupra transportului și a construcțiilor sustenabile și asupra producției și consumului curat și eficient de energie, contribuind astfel la decarbonizarea treptată a economiei. Să stimuleze inovarea și digitalizarea, în special în sectorul întreprinderilor.

               4.Să asigure o supraveghere și aplicare eficace a cadrului de combatere a spălării banilor în ceea ce îi privește pe profesioniștii care oferă servicii pentru fiducii și societăți și servicii de investiții. Să intensifice măsurile de combatere a caracteristicilor sistemului fiscal care facilitează planificarea fiscală agresivă, în special prin intermediul plăților către străinătate.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 515 final.

                     (3)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5) și Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

                     (7)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 522 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2020

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Portugalia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

               (2)Raportul de țară privind Portugalia pentru 2020
                  3
                a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Portugalia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019
                  4
               , măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Portugalia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Mai precis, stocurile ridicate ale datoriei externe nete, ale datoriei private și ale celei publice și ponderea mare a creditelor neperformante constituie vulnerabilități în contextul unei creșteri scăzute a productivității.

               (3)La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă ale cetățenilor, veniturile acestora și activitatea întreprinderilor. Ea a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniunea Europeană. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare
                  5
                prin care invită statele membre să adopte măsuri economice coordonate ca răspuns la criză, în care să fie implicați toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

               (4)Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsură de urgență ar trebui să fie strict proporțională, necesară, limitată în timp și conformă cu standardele europene și internaționale și ar trebui să fie supusă controlului democratic și unui control judiciar independent.

               (5)La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o Comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere
                  6
               . Clauza, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), articolul 6 alineatul (3), articolul 9 alineatul (1) și articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și la articolul 3 alineatul (5) și articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de recesiune economică gravă. În comunicarea menționată, Comisia a comunicat Consiliului opinia sa potrivit căreia, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o recesiune economică gravă, sunt întrunite în prezent condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca acest lucru să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, ca, la recomandarea Comisiei, să adopte o traiectorie bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Ea autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul pactului.

               (6)Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei, a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, a atenua consecințele socioeconomice prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a defini măsurile necesare pentru revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și pentru reluarea unei creșteri durabile, integrând, printre altele, tranziția către o economie verde și transformarea digitală și valorificând toate lecțiile învățate în urma crizei.

               (7)Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața unică din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care au fost adoptate și care împiedică funcționarea normală a pieței unice trebuie eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru eventualele situații de criză din sectorul sănătății, care să includă, în special, strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale. Acestea sunt elemente-cheie de care trebuie să se țină seama la elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

               (8)Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante
                  7
                pentru a le permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre vor putea beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Portugalia este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor celor mai afectate de dificultățile actuale.

               (9)Consecințele socioeconomice ale pandemiei se vor resimți probabil în mod inegal în regiunile portugheze, din cauza modelelor de specializare diferite, în special în regiunile care se bazează în mare măsură pe turism, precum Algarve și regiunile ultraperiferice Madeira și Azore. Acest lucru antrenează un risc considerabil ca disparitățile regionale și teritoriale din Portugalia să se adâncească. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor politici de răspuns specifice.

               (10)La 16 mai 2020, Portugalia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020, precum și Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (11)Portugalia face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii privind datoria. La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Portugaliei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  8
                nu va depăși 0,7 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În evaluarea sa generală, Comisia constată că, atât în 2019, cât și în anii 2018 și 2019 luați împreună, a existat o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Cu toate acestea, având în vedere activarea clauzei derogatorii generale, nu se justifică adoptarea de măsuri suplimentare privind Portugalia în temeiul procedurii aplicabile abaterilor semnificative.

               (12)În Programul de stabilitate pentru 2020, guvernul nu a inclus un scenariu macroeconomic și nici planuri privind soldul bugetului general și ponderea datoriei în PIB care să acopere cel puțin anul 2020. Cu toate acestea, în Programul de stabilitate pentru 2020 se estimează că fiecare perioadă de 30 de zile lucrătoare – adică aproximativ 1,5 luni complete – de limitare a mișcării persoanelor poate antrena, în medie, un impact negativ asupra PIB-ului anual de 6,5 puncte procentuale. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine ca urmare a pandemiei de COVID-19. La baza proiecțiilor bugetare se află riscurile specifice fiecărei țări, legate de creșterea bruscă a datoriilor publice contingente cauzată de anumite societăți publice și de măsurile legate de COVID-19 care vizează sectorul privat. Aceste cheltuieli se adaugă nivelurilor deloc neglijabile care existau deja, legate parțial de potențialele efecte bugetare suplimentare ale măsurilor adiționale de sprijin în favoarea băncilor.

               (13)Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Portugalia a adoptat măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor celor mai afectate. Programul de stabilitate pentru 2020 cuprinde estimări ale impactului bugetar al acestor măsuri pe bază lunară sau anuală, fără a furniza o cifră agregată anuală proiectată pentru 2020. Printre măsuri se numără, printre altele, un sprijin specific acordat punctual firmelor pentru reluarea activității economice (508,0 milioane EUR sau 0,3 % din PIB), o schemă simplificată pentru întreruperea temporară a activității („disponibilizare”, 373,3 milioane EUR sau 0,2 % din PIB pentru fiecare lună de aplicare) și achiziționarea de echipamente individuale de protecție de către sistemul de sănătate (0,1 % din PIB pentru fiecare lună de aplicare)
                  9
               . Comisia estimează că aceste măsuri pot avea ca rezultat în 2020 un cost bugetar direct total echivalent cu aproximativ 2,5 % din PIB. În plus, Portugalia a anunțat măsuri care, deși nu au în mod normal un impact bugetar direct, vor contribui la sprijinirea cu lichidități a întreprinderilor și a gospodăriilor, estimată de Programul de stabilitate pentru 2020 la aproape 25,2 miliarde EUR sau 12,5 % din PIB. Printre măsurile respective se numără amânări la plata obligațiilor fiscale pentru taxa pe valoarea adăugată, pentru impozitul pe venitul persoanelor fizice și impozitul pe profit și amânări la plata contribuțiilor sociale (7,9 miliarde EUR sau 3,9 % din PIB), precum și linii de credit garantate de stat și alte inițiative similare (4,0 miliarde EUR sau 2,0 % din PIB). În general, măsurile adoptate de Portugalia sunt conforme cu orientările stabilite în Comunicarea Comisiei privind răspunsul economic coordonat la epidemia de COVID-19. Implementarea integrală a acestor măsuri, urmată, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, de reorientarea politicilor bugetare în sensul adoptării unor măsuri prudente, care să asigure o poziție bugetară solidă pe termen mediu, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

               (14)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că deficitul public al Portugaliei va fi de 6,5 % din PIB în 2020 și de 1,8 % din PIB în 2021. Se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va ajunge la un nivel maxim de 131,6 % în 2020, înainte de a scădea la 124,4 % în 2021.

               (15)Având în vedere încălcarea proiectată a pragului de deficit de 3 % din PIB de către Portugalia în 2020, Comisia a publicat, la 20 mai 2020, un raport întocmit în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat. În linii mari, analiza sugerează că criteriul deficitului, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997, nu este îndeplinit.

               (16)Pandemia de COVID-19 a lovit Portugalia în prima parte a lunii martie 2020, punând o presiune considerabilă asupra sistemului de sănătate al acestei țări. Guvernul a pus în aplicare rapid o gamă largă de măsuri stricte de limitare a răspândirii bolii, instituind, între 18 martie 2020 și 2 mai 2020, starea de urgență conform constituției, pentru a limita cât mai mult posibil răspândirea bolii și pierderea de vieți omenești. Portugalia a luat măsuri pentru a consolida capacitatea de răspuns a sistemului de sănătate și a aplatiza curba infecțiilor, astfel încât să se evite suprasolicitarea spitalelor. Măsurile de limitare a răspândirii bolii luate la nivel național și la nivel mondial au restrâns drastic activitatea economică în majoritatea sectoarelor, afectând în mod deosebit turismul și activitățile conexe, și au pus sub semnul întrebării perspectivele sociale și economice din Portugalia, în special pentru microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) din această țară. Conform proiecțiilor, economia se va contracta cu 6,8 % în 2020 și va crește cu 5,8 % în 2021.

               (17)Pentru a atenua impactul imediat al pandemiei de COVID-19 asupra sănătății populației, sunt suportate cheltuieli ridicate pentru sistemul de sănătate, într-o varietate de domenii. Sunt necesare investiții pentru a îmbunătăți reziliența sistemului de sănătate, a asigura echipamentele, produsele și infrastructura necesare pentru a consolida capacitățile de răspuns la criză, printre altele, în ceea ce privește terapia intensivă, testarea, cercetarea medicală tehnologică și aplicată și asigurarea accesului universal, inclusiv în afara zonelor urbane și în regiunile ultraperiferice Madeira și Azore. În momentul izbucnirii pandemiei de COVID-19, era în curs de aplicare treptată un plan vizând introducerea unui nou model de guvernanță pentru spitalele publice, care presupunea și creșterea substanțială a bugetelor anuale. Aplicarea cu perseverență a planului în circumstanțele actuale ar contribui la consolidarea rezilienței sistemului de sănătate. COVID-19 a demonstrat fragilitatea structurilor de îngrijire pe termen lung din Portugalia, acestea înregistrând rate de infectare și de mortalitate mai ridicate. În pofida îmbunătățirilor înregistrate în ultimul deceniu în ceea ce privește acoperirea teritorială a serviciilor de îngrijire pe termen lung, ratele globale de acces sunt scăzute în toate regiunile țării. În același timp, conform previziunilor efectuate înainte de pandemia de COVID-19, cheltuielile pe termen lung cu asistența medicală urmau să înregistreze una dintre cele mai mari creșteri din Uniune, ca pondere în PIB. Sunt necesare eforturi continue de îmbunătățire a eficienței și a capacității sistemelor de asistență medicală și de îngrijire pe termen lung pentru a face față crizei actuale, precum și pentru a răspunde provocărilor legate de îmbătrânirea populației.

               (18)După evoluțiile pozitive susținute de pe piața muncii înregistrate începând din 2014, Portugalia se va confrunta acum, ca urmare a pandemiei, cu provocări extraordinare în materie de ocupare a forței de muncă. Conform previziunilor Comisiei, se preconizează că rata șomajului va crește la 9,7 % din populația activă în 2020 și va coborî apoi la 7,4 % în 2021, în creștere față de nivelul de 6,5 % înregistrat în 2019. Pentru a sprijini ocuparea forței de muncă și a reduce riscul pierderii locurilor de muncă, Portugalia a simplificat și a adaptat utilizarea schemei sale deja existente de întrerupere temporară a activității. Prin utilizarea precis orientată a programelor Uniunii și a programelor naționale, s-ar putea menține locurile de muncă și activitatea economică, în principal în rândul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-urilor). În faza de redresare, politicile active în domeniul pieței forței de muncă, personalizate și bine orientate, în special perfecționarea și recalificarea profesională, vor juca un rol decisiv în menținerea pregătirii forței de muncă pentru a ocupa un loc de muncă. Cooperarea dintre angajatori, instituțiile de învățământ și de formare și serviciile publice de ocupare a forței de muncă va fi esențială pentru a genera o creștere masivă a recrutărilor.

               (19)Pandemia de COVID-19 necesită măsuri de atenuare a impactului social și de protejare a persoanelor aflate în situații vulnerabile, astfel încât inegalitățile să nu fie exacerbate. Printre aceste măsuri se numără sistemele de indemnizații de șomaj și de sprijin pentru venit în beneficiul lucrătorilor celor mai afectați, inclusiv al lucrătorilor independenți și al lucrătorilor care prestează muncă atipică, accesul la servicii și măsuri de promovare a reintegrării pe piața muncii. Punerea în aplicare a unui plan de urgență social național în cooperare cu partenerii sociali și societatea civilă ar putea contribui la un răspuns imediat și coordonat în scopul atenuării consecințelor sociale ale crizei. Modificările în materie de politici menite să contracareze scăderea eficacității transferurilor sociale din ultimii ani, de exemplu majorările venitului minim, suplimentul de solidaritate pentru persoanele în vârstă, pensiile și prestațiile familiale au avut un efect pozitiv asupra distribuției veniturilor. Cu toate acestea, transferurile sociale (cu excepția pensiilor) au diminuat proporția populației expuse riscului de sărăcie cu numai 23,8 % în Portugalia în 2018, cu mult sub media UE, de 34 %. În plus, sistemul de venit minim este printre cele mai puțin adecvate din Uniune, oferind venituri de doar 40 % din valoarea pragului național de sărăcie.

               (20)Pandemia de COVID-19 exercită presiuni semnificative asupra utilizării tehnologiilor digitale pentru a asigura accesul continuu la educație și la activitatea economică, pe fondul adoptării necesare a măsurilor de distanțare socială. Școlile și centrele de formare portugheze s-au închis și procesul de învățare tradițional, cu prezență în clasă, a fost perturbat. Aproximativ 6 % dintre gospodării nu au acces nici în prezent la internet, fapt care afectează, conform estimărilor, 50 000 de elevi, iar accesul la internet și acoperirea rețelelor de telecomunicații variază foarte mult între zonele urbane și cele rurale. Elevii din familiile avantajate din punct de vedere socioeconomic sunt mai în măsură să depășească provocările pe care le prezintă învățământul la distanță. În plus, Portugalia are un deficit important de competențe digitale. În 2019, 48 % din populație nu avea competențe digitale de bază, 26 % nu avea niciun fel de competențe digitale, iar proporția celor care nu utilizaseră niciodată internetul era de două ori mai mare decât media UE. Circumstanțele actuale impun utilizarea intensivă de cursuri de formare online și depunerea de eforturi pentru a ajuta persoanele care suferă de pe urma excluziunii digitale să depășească obstacolele care îi împiedică să aibă acces la învățământul la distanță. Adoptarea tehnologiilor digitale de către întreprinderi pentru a oferi regimuri de muncă alternative și servicii digitale ar putea permite continuitatea activității economice a întreprinderilor ale căror servicii pot fi furnizate online, ceea ce ar atenua impactul restricțiilor în anumite sectoare. Acest lucru este deosebit de relevant în Portugalia, a cărei economie este caracterizată mai ales prin prezența microîntreprinderilor concentrate în sectoarele tradiționale. Unul dintre principalii factori care împiedică digitalizarea IMM-urilor este decalajul de cunoștințe digitale, care își are originea în nivelurile globale scăzute de alfabetizare digitală în rândul managerilor și al angajaților.

               (21)Pentru a preveni cazurile de faliment care pot fi evitate și a le permite întreprinderilor să supraviețuiască șocului și să rămână competitive, Portugalia a adoptat un set de măsuri menite să sprijine întreprinderile, în principal IMM-urile, viabile afectate de instituirea măsurilor de distanțare socială, care au antrenat restricționări ale operațiunilor și o scădere a cererii pe plan național și mondial. Aceste măsuri se concentrează pe furnizarea de sprijin sub formă de lichidități, inclusiv prin intermediul garanțiilor finanțate de stat și de instituțiile financiare, al subvențiilor directe, al amânărilor la plata obligațiilor fiscale și al reducerii contribuțiilor sociale. Măsurile se axează în special pe sectoarele cele mai afectate, printre care turismul, ospitalitatea și activitățile economice conexe, precum și pe întreprinderile producătoare și exportatoare. Este important ca aceste măsuri să fie puse în aplicare la timp și în mod eficient de către instituțiile publice și intermediarii privați. În acest context, guvernul portughez a raționalizat procesul de accesare a liniilor de credit, mai precis documentația pe care trebuie să o prezinte întreprinderile. În procesul de elaborare și de punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar. Alte măsuri de politică vizează sprijinirea antreprenoriatului și a lucrătorilor independenți.

               (22)Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se avanseze finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Investițiile de stimulare a creșterii economice care vizează să sprijine cercetarea și inovarea, digitalizarea, conectivitatea și tranziția verde vor contribui la redresarea economiei portugheze și o vor reorienta către o creștere durabilă pe termen lung. Investițiile în infrastructura de transport ar putea oferi soluții la situația periferică a Portugaliei, în special prin realizarea conexiunilor feroviare cu Spania care încă lipsesc și prin autorizarea exploatării potențialului subutilizat al porturilor portugheze. Conform Planului național al Portugaliei privind energia și clima, sunt necesare investiții importante în vederea realizării tranziției climatice și energetice. Există încă un potențial semnificativ de îmbunătățire a eficienței energetice a clădirilor și de reducere a consumului de energie al întreprinderilor. O mai bună conectivitate energetică a Peninsulei Iberice ar putea permite o concurență mai intensă și ar facilita utilizarea energiei din surse regenerabile. De asemenea, investițiile pot sprijini anticiparea efectelor negative ale schimbărilor climatice, cum ar fi inundațiile și incendiile forestiere, precum și îmbunătățirea gestionării apei și a deșeurilor și dezvoltarea potențialului economiei circulare. Programarea Fondului pentru o tranziție justă pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Portugalia să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară
                  10
               . Acest lucru i-ar permite Portugaliei să utilizeze acest fond în mod optim.

               (23)Sistemul de justiție portughez a devenit mai eficient în ultimii ani, datorită unei serii de măsuri care continuă să fie puse în aplicare. Cu toate acestea, pandemia și recesiunea cauzată de aceasta pot conduce la o creștere a numărului de litigii, care ar putea exacerba blocajele deja existente, în special procedurile îndelungate și numărul mare de cauze rămase pe rolul instanțelor administrative și fiscale. Eficiența și reziliența sporite ale sistemului judiciar ar putea îmbunătăți mediul de afaceri, fapt care ar fi deosebit de benefic pentru IMM-urile și investitorii naționali.

               (24)Deși prezentele recomandări se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări pentru 2019, adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019, au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu spre lung. Recomandările respective rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate în anul care urmează, pe parcursul întregului ciclu anual al semestrului european. Același lucru este valabil și pentru recomandările privind politicile economice legate de investiții. Acestea din urmă ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică a fondurilor aferente politicii de coeziune pentru perioada de după 2020, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

               (25)În ultimii ani s-a înregistrat o serie de îmbunătățiri agregate ale sistemului bancar portughez. Indicatorii de rentabilitate s-au îmbunătățit datorită eforturilor de creștere a eficienței sectorului și de reducere a provizioanelor și a deprecierilor. Pe baza rentabilității mai mari, sistemul bancar și-a urmat tendința de îmbunătățire a ratelor de adecvare a capitalului. Cu toate acestea, nivelurile fondurilor proprii se situează încă sub media UE. Rata creditelor neperformante și-a continuat tendința multianuală descendentă, dar rămâne de două ori mai mare decât rata la nivelul UE. Capacitatea de generare de venituri continuă să reprezinte o provocare pe fondul ratelor scăzute ale dobânzii, într-o economie cu un nivel de îndatorare încă ridicat. Mai recent, condițiile economice în curs de deteriorare, criza provocată de pandemia de COVID-19 și mediul caracterizat de rate scăzute ale dobânzii vor genera provocări la adresa sectorului bancar și se vor reflecta în calitatea creditului împrumuturilor acordate. În plus, băncile portugheze rămân expuse la anumite regiuni geografice foarte dependente de evoluțiile prețurilor mărfurilor, mai precis ale prețurilor petrolului. Expunerea la aceste regiuni geografice este sensibilă la riscul de piață, la riscul de schimb valutar și la riscul de credit și poate afecta calitatea creditului împrumuturilor acordate întreprinderilor expuse la regiunile geografice în cauză.

               (26)Procedurile de insolvență îndelungate au fost identificate ca fiind unul dintre principalii factori care împiedică băncile să trateze cu promptitudine problema stocului existent de credite neperformante. Acestea au, de asemenea, o influență substanțială asupra stabilirii prețurilor acestor active pe piața secundară, întrucât rezultatele, determinate prin intermediul plăților către creditori, sunt insuficiente. Defalcarea creditelor neperformante arată în continuare o pondere constant ridicată a creditelor acordate firmelor (aproximativ două treimi), care se pretează cel mai puțin unei abordări rapide și standardizate. În ultimii ani, atât procedurile de insolvență, cât și procedurile de executare în materie civilă au suferit o serie de modificări. Anumite ajustări suplimentare, având ca obiect în special întârzierile nejustificate, ar sprijini atât creditorii, cât și debitorii, aceștia din urmă beneficiind astfel de un nou început.

               (27)Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. Statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite în programele lor naționale de reformă pentru 2020. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor de mai jos, Portugalia va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

               (28)Coordonarea strânsă între economiile din cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru asigurarea unei redresări rapide în urma impactului economic al COVID-19. Ar trebui ca Portugalia, în calitate de stat membru a cărui monedă este euro – și ținând cont de orientările politice din partea Eurogrupului – să se asigure că politicile sale rămân conforme cu recomandările pentru zona euro și coordonate cu politicile celorlalte state membre din zona euro.

               (29)În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Portugaliei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Portugaliei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Portugalia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (30)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (31)Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Prezentele recomandări iau în considerare necesitatea de a combate pandemia și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2, 3 și 4,

               RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Portugalia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În conformitate cu clauza derogatorie generală, să ia toate măsurile necesare pentru a combate în mod eficace pandemia, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să pună în aplicare politici bugetare menite să realizeze poziții bugetare prudente pe termen mediu și să asigure sustenabilitatea datoriei, sporind, în același timp, investițiile. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate și să asigure un acces egal la asistență medicală și îngrijire pe termen lung de calitate.

               2.Să sprijine ocuparea forței de muncă și să acorde prioritate măsurilor de conservare a locurilor de muncă. Să garanteze protecție socială și sprijin pentru venit suficiente și eficace. Să sprijine utilizarea tehnologiilor digitale pentru a asigura un acces egal la educație și formare de calitate și pentru a stimula competitivitatea întreprinderilor.

               3.Să pună în aplicare măsurile temporare care vizează asigurarea accesului la lichidități al întreprinderilor, mai ales al întreprinderilor mici și mijlocii. Să avanseze finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să concentreze investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către producția și utilizarea energiei în mod nepoluant și eficient, către infrastructura feroviară și către inovare.

               4.Să sporească eficiența instanțelor administrative și fiscale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 521 final.

                     (4)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5) și Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

                     (8)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (9)

                        Impactul bugetar este exprimat ca procentaj din PIB-ul pe anul 2020, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020.

                     (10)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 251 final.

                     (11)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.