title: Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al României pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0424

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al României pentru 2014_x000b__x000b_și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2014_x000b_ /* COM/2014/0424 final - 2014/ () */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al României pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență
al României pentru 2014

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 9
alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetul economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului de
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere
economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020,
bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza
propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar
la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru
politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă de
la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern
au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri
de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la
nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice de țară.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare
privind Programul național de reformă al României pentru 2013 și
a emis un aviz privind Programul de convergență al României din 2013
pentru perioada 2012-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza
anuală a creșterii[4],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în
temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[5].
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii
economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se
continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și
favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale
de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și
competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele
sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 6 mai 2014, România și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014, iar la 5 mai 2014 și-a
prezentat Programul de convergență pentru 2014. Pentru a se ține
seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp.
(8)
La 22 octombrie 2013, Consiliul a adoptat Decizia 2013/531/UE
prin care se acordă României asistență financiară pe termen
mediu în limita sumei maxime de 2 miliarde EUR până în
septembrie 2015. Asistența financiară preventivă pe termen mediu
acordată României în cadrul mecanismului pentru balanța de plăți
destinat statelor membre care nu fac parte din zona euro a fost
considerată adecvată având în vedere instabilitatea fluxurilor de
capital care afectează în special piețele emergente, riscurile la
adresa scenariului macroeconomic și vulnerabilitățile
persistente în sectorul bancar. Deși România nu intenționează,
în condițiile actuale de piață, să solicite plata vreunei
tranșe, se preconizează că asistența preventivă
contribuie la consolidarea stabilității macroeconomice, bugetare și
financiare și, prin continuarea reformelor structurale, la sporirea
rezilienței și a potențialului de creștere ale economiei
românești. Memorandumul de înțelegere din 6 noiembrie 2013 și
actele adiționale ulterioare la acesta, care stabilesc condițiile
care trebuie îndeplinite în cadrul asistenței financiare de tip preventiv
acordate de UE, completează și susțin recomandările
specifice de țară emise în cadrul semestrului european. Asistența
preventivă acordată de UE va fi condiționată de punerea în
aplicare a unui program cuprinzător în materie de politică
economică, acordându-se o atenție specială măsurilor de
reformă structurală, inclusiv acelora care abordează
recomandările specifice de țară privind capacitatea
administrativă, reformele pieței produselor, mediul de afaceri, piețele
forței de muncă, pensiile, întreprinderile de stat și asistența
medicală. Această agendă nu exonerează guvernul României de
obligația de a pune în aplicare pe deplin toate recomandările
specifice care îi sunt adresate. Ar trebui ca stabilirea ordinii de prioritate
în materie de politici, implementarea și coordonarea acestora, care sunt
elemente necesare pentru punerea în aplicare a Memorandumului de înțelegere
și a recomandărilor specifice de țară, să fie abordate
în mod coerent, la nivelul la care se iau deciziile.
(9)
Strategia bugetară prezentată în
Programul de convergență pentru 2014 vizează îndeplinirea
obiectivului pe termen mediu de a avea un deficit structural de 1 % din
PIB în 2015, care reflectă cerința Pactului de stabilitate și de
creștere, precum și menținerea acestui nivel și în perioada
ulterioară. România beneficiază în 2014 de posibilitatea unei abateri
temporare de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului pe
termen mediu care a fost autorizată pentru proiectele finanțate în
comun. Abaterea temporară trebuie să fie compensată în anul
următor. Programul prevede o stabilizare a soldului structural
(recalculat) în 2014 și o creștere de 0,8 % a PIB-ului în 2015.
Se preconizează un ritm de creștere a cheltuielilor coerent cu
criteriul de referință în materie de cheltuieli, atât în 2014, cât și
în 2015. Se preconizează că ponderea datoriei în PIB va ajunge la 40 %
în 2015 și că va scădea în 2016-2017. În general, strategia
bugetară prezentată în program respectă cerințele Pactului
de stabilitate și de creștere. Scenariul macroeconomic pe care se
bazează previziunile bugetare este plauzibil. Acest scenariu corespunde,
în linii mari, previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014. Cu toate
acestea, PIB-ul potențial estimat care stă la baza Programului de
convergență este ușor mai mare, în principal ca urmare a unei
perspective mai optimiste în privința pieței forței de
muncă. În ceea ce privește planurile bugetare pentru 2014,
există riscuri de evoluție negativă legate de controlul
cheltuielilor și de înregistrarea unui nivel de colectare a impozitelor
mai scăzut decât cel prevăzut. În plus, pentru 2015 și în
perioada ulterioară, măsurile care trebuie adoptate pentru a asigura
înscrierea pe traiectoria bugetară propusă nu sunt încă
precizate. Conform previziunilor Comisiei, în pofida înregistrării în 2014
a unei deteriorări ușoare a soldului structural, România
respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere
în 2014, luând în considerare abaterea temporară autorizată pentru
proiectele finanțate în comun. Pentru 2015, există riscul unei
abateri semnificative de la ajustarea structurală necesară, luând în
considerare compensarea pentru abaterea temporară autorizată pentru
proiectele finanțate în comun. În plus, se preconizează că în 2015
România va devia de la criteriul de referință în materie de
cheltuieli. Pe baza evaluării sale a programului și pe baza
previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al
Consiliului, Consiliul consideră că programul prezintă riscuri
de abatere semnificativă de la cerințele componentei preventive în 2015.
(10)
Frauda fiscală și evaziunea fiscală
în domeniul TVA, inclusiv schemele transfrontaliere, accizele, contribuțiile
de asigurări sociale și impozitele pe venit, rămân o provocare
majoră. Progresele concrete înregistrate în combaterea muncii nedeclarate
sunt limitate, în timp ce eficacitatea strategiei de asigurare a
respectării obligațiilor fiscale este afectată de lipsa unor
măsuri de punere în aplicare realiste și obligatorii, precum și
de atenția insuficientă acordată prevenirii. În prezent este în
curs o reformă a administrației fiscale care este menită să
îmbunătățească eficiența acesteia; cooperarea
administrativă transfrontalieră, în special în domeniul TVA,
rămâne deficitară. Sarcina fiscală suportată de persoanele
cu venituri salariale mici și medii rămâne ridicată și
încurajează munca nedeclarată și nedeclararea integrală a
veniturilor. S-au înregistrat unele progrese în domeniul taxelor de mediu,
întrucât sistemul de impozitare a autovehiculelor s-a îmbunătățit,
iar accizele la carburanți au crescut și în prezent sunt indexate în
mod automat. România se confruntă cu riscuri de sustenabilitate pe termen
lung, în special din cauza cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației.
Există preocupări cu privire la sustenabilitatea și adecvarea
sistemului de pensii, având în vedere procentul scăzut al populației
active care contribuie la sistemul de asigurări sociale față de
procentul persoanelor care beneficiază de drepturi de pensie. România a
luat măsuri pentru a egaliza vârsta de pensionare pentru femei și
pentru bărbați începând din 2035.
(11)
Utilizarea ineficientă a resurselor și
gestionarea defectuoasă cresc riscul nesustenabilității bugetare
în sectorul sănătății. Plățile informale practicate
pe scară largă în sectorul public al sănătății
afectează în continuare accesibilitatea, eficiența și calitatea
sistemului. Au fost demarate reforme menite să îmbunătățească
eficiența și sustenabilitatea financiară ale sistemului de
sănătate, dar sunt necesare eforturi continue. Unele măsuri
înregistrează întârzieri și sunt afectate de nivelul insuficient de
finanțare și de capacitatea scăzută a serviciilor.
Reducerea utilizării excesive a internărilor în spitale, precum și
îmbunătățirea asistenței medicale primare și a
sistemelor de orientare a pacienților către centrele specializate vor
asigura un raport mai bun cost-eficacitate. Au fost demarate noi reforme ale
sistemului de sănătate menite să îmbunătățească
starea de sănătate a populației prin promovarea, printre altele,
a accesului echitabil la servicii medicale de calitate.
(12)
Rata ridicată de inactivitate, utilizarea
insuficientă a potențialului forței de muncă și
necesitatea de a spori calitatea și productivitatea muncii sunt în
continuare provocări-cheie pentru piața forței de muncă din
România. Calitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și
de reconversie profesională este în continuare redusă, în pofida unor
măsuri la scară mică. Resursele limitate de care dispun
serviciile publice de ocupare a forței de muncă și lipsa unui
sistem de măsurare a performanțelor limitează furnizarea
eficientă de servicii personalizate pentru persoanele aflate în
căutarea unui loc de muncă, pentru angajatori, precum și
integrarea politicilor active și pasive în domeniul pieței forței
de muncă. România are un procent ridicat și în creștere de
tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun
program educațional sau de formare (17,3 % în 2013). Strategia națională
privind îmbătrânirea activă, care este menită să contribuie
la creșterea ratei de ocupare a lucrătorilor în vârstă, a fost
amânată, urmând să fie prezentată până la sfârșitul
anului 2014.
(13)
Nu există orientări transparente privind
stabilirea salariului minim care să implice partenerii sociali, să
vizeze sprijinirea ocupării forței de muncă și
competitivitatea și să protejeze în mod durabil veniturile salariale.
(14)
Reforma educației din 2011, care stabilește
o agendă pe termen lung pentru îmbunătățirea calității
învățământului la toate nivelurile, nu este încă pe deplin
operațională, din cauza insuficienței resurselor financiare și
umane. Ca urmare a declinului puternic al învățământului
profesional și tehnic din ultimii douăzeci de ani, mai multe reforme și
proiecte-pilot au fost inițiate în ultimii ani, dar disponibilitatea
învățământului profesional și tehnic, relevanța sa
pentru piața forței de muncă și implicarea întreprinderilor
în învățarea la locul de muncă și în ucenicii rămân la
un nivel scăzut. Persistă necorelări importante între competențele
absolvenților de învățământ terțiar și cerințele
pieței, iar legătura dintre întreprinderi și mediul universitar
rămâne deficitară, așa cum indică rata ridicată a șomajului
și faptul că mulți absolvenți de universități își
găsesc un loc de muncă în profesii care fie nu corespund
pregătirii lor, fie sunt sub nivelul lor de calificare. Participarea la
activități de învățare pe tot parcursul vieții
continuă să fie printre cele mai scăzute din UE. Rata de
părăsire timpurie a școlii este în continuare una dintre cele
mai ridicate din UE și în prezent este mai ridicată decât cea
înregistrată în 2010, populația romă fiind în mod special
afectată de acest fenomen. Ocuparea forței de muncă în rândul
femeilor este obstrucționată de disponibilitatea redusă și
de accesul limitat la infrastructuri de îngrijire a copiilor care să ofere
servicii de calitate și la un preț accesibil, în special pentru
copiii cu vârste cuprinse între 0-3 ani.
(15)
Reducerea sărăciei rămâne o
provocare majoră. În pofida situației relativ stabile în domeniul
ocupării forței de muncă, veniturile brute ale
gospodăriilor au scăzut, iar inegalitățile în materie de
venituri au crescut. Familiile care au copii sunt în mod special expuse. S-au
realizat doar progrese limitate în ceea ce privește accelerarea tranziției
de la îngrijirea instituțională la îngrijirea alternativă a
copiilor lipsiți de îngrijire părintească. Numărul de
persoane cu handicap care sunt îngrijite în instituții rezidențiale
de mari dimensiuni este în continuare mare, în timp ce serviciile comunitare
pentru persoanele cu handicap nu sunt suficient dezvoltate. Nivelul redus de
utilizare, acoperire și adecvare al prestațiilor sociale constituie
în continuare o provocare pentru eficiența acestora în reducerea
sărăciei. S-a amânat introducerea planificată pentru 2015 a
venitului minim de inserție, care combină trei prestații sociale
existente (venitul minim garantat, alocația familială și
ajutorul pentru încălzirea locuinței). Implementarea Strategiei naționale
de integrare a romilor a început în 2012, dar fondurile alocate pentru punerea
în aplicare a principalelor planuri de acțiune au fost insuficiente și
rezultatele înregistrate sunt modeste. Revizuirea strategiei și punerea în
aplicare a planurilor de acțiune revizuite înregistrează întârzieri.
(16)
Capacitatea redusă a administrației
publice de a elabora și de a pune în aplicare politici constituie în
continuare o provocare esențială pentru România, care afectează
dezvoltarea globală a țării, mediul de afaceri și
capacitatea de investiții publice și care, totodată, nu permite
furnizarea unor servicii publice de o calitate suficientă. Cauzele
structurale care au condus la o slabă capacitate administrativă au
fost analizate în 2013. Pe baza acestei analize, în prezent se elaborează
o strategie privind consolidarea administrației publice pentru perioada 2014-2020,
care este prevăzută să fie finalizată până la mijlocul
anului 2014.
(17)
În pofida înregistrării unor progrese
importante, rata de absorbție a fondurilor UE rămâne una dintre cele
mai scăzute din UE. Caracterul constant deficitar al sistemelor de
gestiune și de control, precum și al practicilor din domeniul achizițiilor
publice poate avea un impact negativ asupra pregătirilor pentru noua
generație de programe și asupra punerii în aplicare a acestora. Legislația
în domeniul achizițiilor publice este instabilă și lipsită
de coerență. Cadrul instituțional, cu actori multipli și
responsabilități care se suprapun în mod frecvent, nu dispune de
instrumentele necesare pentru a remedia deficiențele și a furniza
orientări corespunzătoare autorităților contractante. Corupția
și conflictele de interese continuă să reprezinte motive de
îngrijorare pentru autoritățile contractante. Se preconizează
că până la sfârșitul anului 2014 va deveni operațional un
sistem de verificări ex-ante privind conflictele de interese în
atribuirea contractelor de achiziții publice.
(18)
Calitatea precară a reglementărilor,
precum și lipsa de transparență și de predictibilitate a
cadrului de reglementare afectează negativ întreprinderile și
cetățenii. Procedurile de racordare la rețelele de energie
electrică, de obținere a autorizațiilor de construcție și
de plată a taxelor și a impozitelor sunt în continuare complexe.
Drepturile neclare de proprietate asupra terenurilor reprezintă în
continuare o provocare pentru mediul de afaceri din România; mai puțin de 50 %
din bunurile imobile sunt înscrise în sistemul cadastral și numai
aproximativ 15 % din cărțile funciare sunt verificate și
înregistrate în format digital. România a înregistrat unele progrese în ceea ce
privește îmbunătățirea calității, a independenței
și a eficienței sistemului său judiciar, precum și în lupta
împotriva corupției, dar aceste aspecte constituie în continuare un motiv
de îngrijorare pentru întreprinderi, care vor să dispună de căi
de atac eficiente. Rezistența la măsurile de integritate și de
combatere a corupției la nivel politic și administrativ este în
continuare puternică.
(19)
Reglementarea prețurilor pe piața
energiei electrice pentru consumatorii industriali sa încheiat în 2013, iar în
prezent se desfășoară procesul de eliminare treptată a prețurilor
reglementate la gaze și la energie electrică. Eficiența și
transparența guvernanței întreprinderilor de stat în aceste sectoare
reprezintă o provocare importantă. Se preconizează că
dereglementarea prețurilor la energie electrică va furniza stimulente
pentru sporirea eficienței energetice, cu toate că este necesar
să se întreprindă măsuri concrete și să se angajeze
resurse pentru a îmbunătăți în continuare eficiența
energetică în sectorul locuințelor, în sectorul termoficării, în
sectorul industrial și în sectorul transportului urban. Integrarea piețelor
românești de energie electrică și de gaze naturale în piețele
UE rămâne incompletă și există în continuare obstacole
substanțiale în calea realizării conexiunilor transfrontaliere ale rețelelor
de gaze, care ar contribui la sporirea diversificării surselor de
aprovizionare.
(20)
Infrastructura de bază slab dezvoltată
din sectorul transporturilor continuă să frâneze creșterea
economică a României. Creșterea puternică a parcului de
autovehicule și calitatea slabă a infrastructurii rutiere
împiedică activitatea întreprinderilor și frânează economia.
Întreținerea deficitară a rețelei feroviare a afectat siguranța
și fiabilitatea. Transportul de mărfuri pe căile navigabile
interioare rămâne cu mult sub potențialul său, în special pe
Dunăre. Ineficiența și guvernanța netransparentă a
întreprinderilor de stat din sectorul transporturilor împiedică
dezvoltarea rețelei de infrastructuri.
(21)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României și
a evaluat Programul de convergență și Programul național de
reformă prezentate de această țară. Comisia a ținut
seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se
reflectă în recomandările 1-8 de mai jos.
(22)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de convergență al României, iar avizul[6] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 2 de mai jos.
RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015,
România să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să pună în aplicare
programul de asistență financiară furnizată de UE/FMI,
respectând pe deplin condiționalitatea în materie de politică
inclusă în Memorandumul de înțelegere din 6 noiembrie 2013 și în
actele adiționale ulterioare la acesta, care completează și susțin
punerea în aplicare a acestor recomandări specifice de țară.
2.           Să pună în aplicare
strategia bugetară pentru 2014, să îmbunătățească
în mod semnificativ efortul bugetar în scopul de a asigura îndeplinirea
obiectivului pe termen mediu în 2015, în conformitate cu angajamentele asumate
în temeiul programului privind balanța de plăți și astfel
cum se reflectă în Programul de convergență pentru 2014, în
special prin precizarea măsurilor care trebuie întreprinse în acest scop, și
să mențină nivelul obiectivului pe termen mediu și în
perioada ulterioară. Să îmbunătățească
activitatea de colectare a impozitelor prin punerea în aplicare în continuare a
unei strategii cuprinzătoare de respectare a obligațiilor fiscale,
intensificând eforturile de reducere a fraudei în domeniul TVA. Să
combată munca nedeclarată. Să reducă, fără a
afecta bugetul, sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri
salariale mici și medii. Să finalizeze reforma pensiilor
începută în 2010 prin egalizarea vârstei de pensionare pentru femei și
pentru bărbați.
3.           Să accelereze reformele
în sectorul sănătății în scopul de a spori eficiența,
calitatea și accesibilitatea acestuia, inclusiv pentru persoanele
defavorizate și pentru comunitățile îndepărtate și
izolate. Să intensifice eforturile pentru a reduce plățile
informale, inclusiv prin intermediul unor sisteme corespunzătoare de
gestiune și de control.
4.           Să consolideze
măsurile active în domeniul pieței forței de muncă și
capacitatea Agenției Naționale pentru Ocuparea Forței de
Muncă. Să acorde o atenție specială activării
tinerilor neînregistrați. Să consolideze măsurile menite să
promoveze capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor în
vârstă. Să elaboreze, în consultare cu partenerii sociali,
orientări clare privind stabilirea transparentă a salariului minim,
luând în considerare condițiile economice și condițiile pieței
muncii.
5.           Să asigure creșterea
calității și a accesului la învățământul
profesional și tehnic, la ucenicii, la învățământul terțiar
și la învățarea pe tot parcursul vieții și să le
adapteze la necesitățile pieței forței de muncă.
Să asigure un acces mai bun la serviciile de educație și de
îngrijire a copiilor preșcolari.
6.           În vederea combaterii
sărăciei, să sporească eficiența și eficacitatea
transferurilor sociale, în special pentru copii, și să continue
reforma asistenței sociale, consolidând legăturile acesteia cu
măsurile de activare. Să intensifice eforturile în vederea punerii în
aplicare a măsurilor preconizate pentru a favoriza integrarea romilor pe
piața forței de muncă, pentru a crește rata de școlarizare
și pentru a reduce rata de părăsire timpurie a școlii, prin
intermediul unei abordări bazate pe parteneriat și a unui mecanism
solid de monitorizare.
7.           Să intensifice
eforturile pentru a consolida capacitatea administrației publice, în
special prin îmbunătățirea eficienței, a gestionării
resurselor umane, a instrumentelor decizionale și a coordonării în
cadrul și între diferitele niveluri administrative, precum și prin
îmbunătățirea transparenței, a integrității și
a răspunderii. Să accelereze absorbția fondurilor UE, să
consolideze sistemele de gestiune și de control, să aducă
îmbunătățiri capacității de planificare
strategică, inclusiv elementului bugetar multianual. Să remedieze
deficiențele persistente din sectorul achizițiilor publice. Să
îmbunătățească în continuare calitatea și eficiența
sistemului judiciar, să combată corupția la toate nivelurile și
să asigure executarea efectivă a hotărârilor instanțelor.
8.           Să promoveze concurența
și eficiența în sectorul energiei și în cel al transporturilor.
Să accelereze reforma guvernanței corporative a întreprinderilor de
stat din sectorul energiei și din cel al transporturilor, precum și
să sporească eficiența acestora. Să îmbunătățească
și să raționalizeze politicile în domeniul eficienței
energetice. Să îmbunătățească integrarea transfrontalieră
a rețelelor de energie și să permită, cu titlu prioritar,
fluxurile inverse fizice în interconexiunile de gaze.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2014) 424 final.
[3]               P7_TA(2014)0128
și P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandare a Comisiei către Consiliu privind semnarea şi trimiterea unei scrisori către preşedinţia Comunităţii Andine pentru iniţierea unui „schimb de scrisori de modificare a Acordului de dialog politic şi de cooperare între Comunitatea Europeană şi Comunitatea Andină, semnat în 2003”

text:
Anunţ juridic important

|

52007PC0353

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 26.6.2007COM(2007)353 finalRECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIUprivind semnarea şi trimiterea unei scrisori către preşedinţia Comunităţii Andine pentru iniţierea unui „schimb de scrisori de modificare a Acordului de dialog politic şi de cooperare între Comunitatea Europeană şi Comunitatea Andină, semnat în 2003”1. EXPUNERE DE MOTIVE1. „Acordul de dialog politic şi de cooperare între Comunitatea Europeană şi statele sale membre, pe de o parte, şi Comunitatea Andină şi ţările sale membre (Bolivia, Columbia, Ecuador, Peru şi Venezuela), pe de alta” a fost semnat la 15 decembrie 2003 la Roma. Până în prezent, acest acord nu a intrat încă în vigoare deoarece nu a fost ratificat de unele state.2. În aprilie 2006, Venezuela, stat membru al Comunităţii Andine la data semnării acordului menţionat anterior, a declarat că se retrage din blocul regional andin. Această informaţie a fost confirmată oficial de preşedinţia Comunităţii Andine (scrisoarea ministrului afacerilor externe al Boliviei din 20 noiembrie 2006) şi ulterior de statul Venezuela însuşi (scrisoarea ministrului afacerilor externe al Venezuelei din 18 decembrie 2006), care, cu această ocazie, confirma şi retragerea semnăturii sale de pe Acordul de dialog politic şi de cooperare din 2003 menţionat anterior.3. Având în vedere aceste documente, serviciile juridice ale Comisiei şi Consiliului Uniunii Europene au emis concluzia că Venezuela nu mai este semnatar al acestui acord şi că acesta trebuie modificat formal printr-un schimb de scrisori. Cu ocazia reuniunii Grupului de lucru America Latină (AMLAT) din 20 februarie 2007, preşedinţia Consiliului a solicitat Comisiei prezentarea unei propuneri în acest sens.2. RECOMANDAREÎn lumina considerentelor anterioare, Comisia recomandă Consiliului să semneze proiectul de scrisoare anexat şi să îl comunice preşedinţiei Comunităţii Andine pentru a iniţia „schimbul de scrisori între Comunitatea Europeană şi Comunitatea Andină prin care părţile convin retragerea trimiterilor la Venezuela din textul acordului”.ANEXĂPROIECT DE SCRISOAREPENTRU INIŢIEREA SCHIMBULUI DE SCRISORI ÎNTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ŞI COMUNITATEA ANDINĂPRIVIND RETRAGEREA VENEZUELEI DIN COMUNITATEA ANDINĂ ŞI DIN ACORDUL DE DIALOG POLITIC ŞI DE COOPERARE SEMNAT ÎN 2003(Scrisoare adresată preşedinţiei Comunităţii Andine)Domnule preşedinte,Comunitatea Europeană mulţumeşte preşedinţiei Comunităţii Andine pentru trimiterea scrisorii din data de 20 noiembrie 2006 (referinţa „GM-419/2006-15949”) privind retragerea Venezuelei din Comunitatea andină. Vă informăm, de asemenea, despre primirea unei note a Ministerului Afacerilor Externe din Venezuela din data de 18 decembrie 2006 (referinţa „Note 1652”), care confirmă, de asemenea, retragerea Venezuelei din Acordul de dialog politic şi de cooperare dintre Comunitatea Europeană şi Comunitatea Andină, semnat la Roma la 15 decembrie 2003.Având în vedere aceste documente şi instrumentele juridice la care acestea fac trimitere (în special „Proceso 145-AI-2005” a Curţii de justiţie a Comunităţii Andine), Comunitatea Europeană consideră că Venezuela nu mai este parte semnatară a Acordului de dialog politic şi de cooperare semnat în 2003.În consecinţă, Comunitatea Europeană propune eliminarea trimiterilor la Venezuela cuprinse în acest acord. Acest lucru necesită următoarele modificări:La pagina 1 , titlul documentului:„ACORD DE DIALOG POLITIC ŞI DE COOPERARE ÎNTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ŞI STATELE SALE MEMBRE, PE DE O PARTE, ŞI COMUNITATEA ANDINĂ ŞI ŢĂRILE SALE MEMBRE (BOLIVIA, COLUMBIA, ECUADOR, PERU ŞI VENEZUELA), PE DE ALTA”se modifică după cum urmează:„ACORD DE DIALOG POLITIC ŞI DE COOPERARE ÎNTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ŞI STATELE SALE MEMBRE, PE DE O PARTE, ŞI COMUNITATEA ANDINĂ ŞI ŢĂRILE SALE MEMBRE (BOLIVIA, COLUMBIA, ECUADOR ŞI PERU), PE DE ALTA”La pagina 4, menţiunea „ REPUBLICA BOLIVARIANĂ A VENEZUELEI” se elimină.La pagina 65, articolul 59:„Prezentul acord se aplică în teritoriile în care Tratatul de instituire a Comunităţii Europene se aplică în condiţiile prevăzute de tratatul în cauză, pe de o parte, şi în teritoriile Comunităţi Andine şi ţărilor sale membre (Bolivia, Columbia, Ecuador, Peru şi Venezuela), pe de alta.”se modifică după cum urmează:„Prezentul acord se aplică în teritoriile în care Tratatul de instituire a Comunităţii Europene se aplică în condiţiile prevăzute de tratatul în cauză, pe de o parte, şi în teritoriile Comunităţi Andine şi ţărilor sale membre (Bolivia, Columbia, Ecuador şi Peru), pe de alta.”V-aş fi recunoscător să binevoiţi a confirma acordul Comunităţii Andine faţă de cele menţionate anterior. În cazul unui răspuns afirmativ, Comunitatea Europeană propune ca aceste modificări să fie introduse prin principiul schimbului de scrisori.În aşteptarea răspunsului dumneavoastră, vă rog să primiţi, domnule preşedinte, expresia înaltei mele consideraţii.Semnătura:Preşedinţia Consiliului Uniunii Europene


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Irelandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Ireland, 2011-2014

text:
              COMISIA EUROPEANĂ

                                              Bruxelles, 7.6.2011
                                              SEC(2011) 809 final

                                Recomandare de

                     RECOMANDARE A CONSILIULUI

           privind Programul național de reformă pe 2011 al Irlandei

                        și care include avizul Consiliului

privind Programul de stabilitate actualizat al Irlandei pentru perioada 2011-2014

                             {SEC(2011) 716 final}
 ---pagebreak---                                                  Recomandare de

                                    RECOMANDARE A CONSILIULUI

                       privind Programul național de reformă pe 2011 al Irlandei

                                       și care include avizul Consiliului

           privind Programul de stabilitate actualizat al Irlandei pentru perioada 2011-2014

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice, în special articolul 5 alineatul (3),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

     având în vedere concluziile Consiliului European,

     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

     după consultarea Comitetului economic și financiar,

     întrucât:

     (1)      La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de
              lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică,
              Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice,
              care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
              stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

     (2)      La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru
              politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar, la
              21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare
              a forței de muncă ale statelor membre1, care formează împreună „orientările integrate”.
              Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul
              politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

     (3)      La 7 decembrie 2010, Consiliul Uniunii Europene (UE) a adoptat Decizia de punere în
              aplicare 2011/77/UE privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii

     1
              Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.

RO                                                        2                                             RO
 ---pagebreak---            pentru Irlanda pe o perioadă de trei ani, în temeiul dispozițiilor tratatului și ale
           Regulamentului (UE) nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 de instituire a unui
           mecanism european de stabilizare financiară. Memorandumul de înțelegere însoțitor,
           semnat la 16 decembrie 2010, și prima actualizare a acestuia prevăd condițiile de
           politică economică pe baza cărora se acordă asistența financiară. Decizia de punere în
           aplicare a Consiliului a fost modificată la 16 mai 2011. Prima actualizare a
           memorandumului de înțelegere a fost semnată la 18 mai 2011.

     (4)   La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând
           începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru
           european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia
           Europa 2020.

     (5)   La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea
           bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15
           februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuată de
           Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete
           solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
           forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul
           European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete
           pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în
           programele naționale de reformă.

     (6)   La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă
           la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
           programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de
           reformă.

     (7)   La 29 aprilie 2011, Irlanda a prezentat actualizarea pentru 2011 a programului său de
           stabilitate, care vizează perioada 2011-2015, și programul său național de reformă
           pentru 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre ele, aceste programe au fost
           evaluate în același timp.

     (8)   Criza a determinat o corectare majoră a dezechilibrelor importante create în anii de
           boom economic precedenți. În perioada 2007-2010, PIB-ul real a scăzut cu 12 % și
           rata ocupării forței de muncă a scăzut cu aproximativ 13 %, rata șomajului crescând de
           la 4,6 % în 2007 la 13,7 % în 2010. Aceasta a dus, de asemenea, la o deteriorare
           dramatică a finanțelor publice, deficitul public general înregistrând niveluri de două
           cifre în 2008 și 2009. În 2010, deficitul public a atins 32,4 % din PIB, incluzând
           măsuri de sprijinire a sectorului financiar în valoare de 20,5 % din PIB. Ponderea
           datoriei în PIB a crescut de la 25 % în 2007 la 96 % în 2010.

     (9)   Punerea în aplicare a programului de asistență financiară UE-FMI este, în linii mari, pe
           drumul cel bun. Măsurile bugetare convenite au fost puse în aplicare, țintele bugetare
           pentru 2010 au fost atinse, iar rezultatele bugetare înregistrate în primul trimestru al
           anului 2011 au fost, de asemenea, în conformitate cu obiectivele programului. Se
           preconizează că deficitul public general pentru 2011 va rămâne inferior plafonului
           prevăzut în program, în pofida unei revizuiri în jos a previziunilor privind PIB-ul
           nominal în 2011. S-au realizat progrese importante în ceea ce privește reformarea
           sistemului bancar și s-au adoptat măsuri în vederea atingerii obiectivelor în materie de
           reformă structurală.

RO                                                  3                                                     RO
 ---pagebreak---      (10)   Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a
            programului de stabilitate actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic
            care stă la baza previziunilor bugetare este plauzibil. Strategia bugetară pe termen
            mediu definită în program constă în reducerea deficitului public general sub valoarea
            de referință de 3 % din PIB până la termenul prevăzut în Regulamentul Consiliului din
            3 decembrie 2010. Programul vizează deficite de 10,0 % din PIB în 2011, 8,6 % în
            2012, 7,2 % în 2013, 4,7 % în 2014 și 2,8 % până la sfârșitul perioadei acoperite de
            program, în 2015. Această evoluție este sprijinită de măsuri de consolidare
            reprezentând 3,75 % din PIB, puse în aplicare în cadrul bugetului pentru exercițiul
            financiar 2011, de măsuri generale de consolidare reprezentând 5,75 % din PIB în
            2012-2014, precum și de un efort suplimentar de consolidare neprecizat, reprezentând
            peste 1 % din PIB în 2015. Programul de stabilitate reafirmă obiectivul pe termen
            mediu (OTM) pentru poziția bugetară, respectiv -0,5 % din PIB, care nu este atins în
            perioada acoperită de program. Se pare că Irlanda se confruntă cu un risc ridicat în
            ceea ce privește sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. Pentru
            îmbunătățirea sustenabilității finanțelor publice, este necesar să se realizeze excedente
            primare suficiente pe termen mediu și să se continue reformarea sistemului irlandez de
            asigurări sociale.

     (11)   Irlanda și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pacului euro plus, care au fost
            prezentate la 3 mai 20112. Printre acestea se numără măsuri care vizează promovarea
            competitivității, inclusiv reformarea mecanismelor de stabilire a salariilor, deschiderea
            anumitor servicii profesionale către concurență, consolidarea cercetării și inovării,
            creșterea stabilității financiare, în special prin mecanisme de soluționare a crizelor,
            precum și consolidarea sustenabilității finanțelor publice prin stabilirea unui cadru
            bugetar pe termen mediu, reformarea sistemului de pensii și majorarea vârstei de
            pensionare.

     (12)   Comisia a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă, inclusiv
            angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus3. Comisia a ținut seama nu numai
            de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în
            Irlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
            necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
            oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. În acest context,
            Comisia subliniază caracterul urgent al implementării măsurilor planificate pentru a
            respecta Decizia 2011/77/UE a Consiliului.

     (13)   În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea
            Consiliului din 7 decembrie 2010, emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) din
            TFUE, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a programului de stabilitate al
            Irlandei, precum și avizul său4. Ținând seama de concluziile Consiliului European din
            25 martie 2011, Consiliul a examinat programul național de reformă al Irlandei.

     2
            Mai multe detalii privind angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi consultate în
            documentul SEC(2011) 716.
     3
            SEC(2011) 716.
     4
            Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.

RO                                                     4                                                        RO
 ---pagebreak---      RECOMANDĂ ca Irlanda:
     să pună în aplicare măsurile prevăzute în Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE privind
     acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Irlanda, astfel cum a fost
     modificată prin Decizia din 16 mai 2011, măsuri specificate mai detaliat în memorandumul de
     înțelegere din 16 decembrie 2010 și în versiunea actualizată din 18 mai 2011 a acestuia.
     Adoptată la Bruxelles,

                                               Pentru Consiliu
                                               Președintele

RO                                               5                                                 RO