               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 519 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Aceasta a ținut cont de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro („Recomandarea pentru zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Țările de Jos ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos. Mai concret, măsurile de investiții și măsurile care sprijină creșterea salariilor vor contribui la punerea în aplicare a primei recomandări referitoare la reechilibrarea zonei euro, măsurile fiscale vor contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări referitoare la combaterea planificării fiscale agresive, iar reducerea stimulentelor fiscale în favoarea îndatorării gospodăriilor va contribui la punerea în aplicare a celei de-a patra recomandări referitoare la reducerea stimulentelor fiscale în favoarea îndatorării.

               (3)Raportul de țară pentru 2019 privind Țările de Jos
                  3
                a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Țările de Jos în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019
                  4
               . În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, nivelul ridicat al datoriei private și excedentul important de cont curent constituie surse de dezechilibre care au un impact transfrontalier. Susținută de creșterea economică, ponderea datoriei private în PIB a continuat să descrească atât în ceea ce privește datoriile întreprinderilor, cât și cele ale gospodăriilor, chiar dacă rămâne în continuare la un nivel ridicat. Datoria nominală a gospodăriilor crește însă treptat pe fondul unei creșteri a prețurilor locuințelor.

               (4)La 29 aprilie 2019, Țările de Jos și-au prezentat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Țările de Jos fac obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit Programului său de stabilitate pentru 2019, guvernul intenționează să reducă excedentul bugetar de la 1,5 % din PIB în 2018 la 0,0 % din PIB în 2022. Bazat pe soldul structural recalculat
                  7
               , obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie depășit pe toată perioada programului. Programul de stabilitate pentru 2019 previzionează o scădere a ponderii datoriei publice în PIB de la 52,4 % în 2018 la 44,6 % în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se estimează că soldul structural va scădea de la un excedent de 0,8 % din PIB în 2018 la 0,7 % din PIB în 2019, respectiv la 0,2 % din PIB în 2020, depășind astfel obiectivul bugetar pe termen mediu. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă. Consiliul consideră că, în general, conform previziunilor, Țările de Jos vor respecta în 2019 și 2020 dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. În același timp, consideră că ar fi important ca Țările de Jos să impulsioneze investițiile prin intermediul politicilor sale bugetare și structurale, veghind totodată la respectarea obiectivului bugetar pe termen mediu.

               (7)În ceea ce privește sustenabilitatea bugetară, creșterea preconizată a cheltuielilor publice pentru serviciile de îngrijire pe termen lung poate ridica riscuri medii pentru sustenabilitatea pe termen lung. În 2015, guvernul a plasat o parte semnificativă din sistemul de îngrijire pe termen lung în responsabilitatea municipiilor pentru a îmbunătăți eficiența acestuia și a diminua cheltuielile publice. Trebuie monitorizat impactul acestei reforme asupra sustenabilității bugetare.

               (8)Începând din noiembrie 2018, fondurile aferente Fondului de garantare a depozitelor, o entitate juridică independentă, au fost transferate dintr-un cont segregat al băncii centrale a Țărilor de Jos într-un cont al Trezoreriei. Fondul de garantare a depozitelor din Țările de Jos a fost constituit treptat și se ridică în prezent la aproximativ 1 miliard EUR, urmând ca băncile să contribuie cu alte 4 miliarde EUR până în 2024, suma totală urmând să fie investită într-un portofoliu diversificat de active cu grad scăzut de risc, în conformitate cu Directiva privind sistemele de garantare a depozitelor. Transferul contului aferent fondului reduce nivelul datoriei brute, însă nu are niciun impact asupra deficitului public. În urma acestui transfer, Trezoreria va putea să utilizeze fondurile pentru finanțarea cheltuielilor publice, dar va trebui să pună la dispoziție fondurile în cazul în care este necesar să efectueze plăți către deponenți sau să se finanțeze intervenții în conformitate cu mandatul său legal, ceea ce poate avea un impact asupra stabilității financiare.

               (9)Gospodăriile din Țările de Jos se caracterizează prin deținerea unui volum important de active nelichide în sectorul locuințelor și al pensiilor și printr-un nivel ridicat de îndatorare. Din cauza acestor bilanțuri lungi, gospodăriile sunt vulnerabile la șocurile financiare și economice. Nivelul ridicat de îndatorare a gospodăriilor se explică prin scutirile fiscale considerabile acordate pentru dobânzile ipotecare, dar și prin lipsa unui segment de mijloc care să funcționeze adecvat pe piața locuințelor de închiriat și prin economiile substanțiale acumulate din pensiile obligatorii. Una dintre principalele dificultăți în abordarea problemei îndatorării ridicate a gospodăriilor o reprezintă piața locuințelor, marcată de rigidități și care a beneficiat de stimulente cu efect de denaturare a concurenței ce s-au acumulat de-a lungul deceniilor și care au modelat practicile în materie de finanțare a locuințelor și economiile sectoriale. Începând din 2012, au fost luate diverse măsuri care au remediat parțial această problemă. Accelerarea anunțată a reducerii posibilităților de deducere fiscală a dobânzilor ipotecare a fost consacrată într-un act legislativ și se va aplica începând din 2020. În ciuda acestor măsuri, scutirile de taxe aplicate în cazul plăților ipotecare rămân ridicate și continuă să favorizeze într-o măsură semnificativă îndatorarea gospodăriilor. În același timp, fiind singurul segment nesubvenționat, piața privată a locuințelor de închiriat rămâne insuficient dezvoltată, reprezentând 13 % din totalul locuințelor. Lipsa unui segment de mijloc care să funcționeze adecvat pe piața locuințelor de închiriat încurajează cumpărarea mai degrabă decât închirierea de locuințe, ceea ce favorizează o rată ridicată a datoriilor în raport cu veniturile și accentuează vulnerabilitatea financiară a gospodăriilor.

               (10)Cu toate că este performant din perspectiva adecvării pensiilor și a sustenabilității bugetare, sistemul de pensii este deficitar din punctul de vedere al echității între generații, al transparenței drepturilor de pensie și al flexibilității. În plus, contribuțiile la sistemul de pensii ocupaționale sunt mari și fluctuează în funcție de performanța fondurilor de pensii. Această situație poate afecta în mod prociclic cheltuielile gospodăriilor. O reformă a sistemului de pensii ar putea conduce, pe durata ciclului de viață, la reducerea contribuțiilor obligatorii la sistemul de pensii și la un consum mai stabil (sau la „nivelarea consumului”). Guvernul intenționează să reformeze în mod substanțial cel de-al doilea pilon al sistemului de pensii pentru a îmbunătăți acoperirea acestuia și asigura o mai mare transparență, flexibilitate și echitate actuarială a acestuia. Reformarea simultană a instituțiilor de pe piața locuințelor și a sistemului de pensii ar putea scurta bilanțurile gospodăriilor și ar reduce vulnerabilitatea gospodăriilor la șocurile financiare și economice, ceea ce poate avea efecte benefice pentru reziliența macroeconomică și creșterea economică.

               (11)În pofida ratei scăzute a șomajului, a nivelului ridicat al locurilor de muncă vacante și a penuriei crescânde de forță de muncă, creșterea salariilor nominale a rămas moderată până în prezent (1,1 % în 2017 și 2,4 % în 2018). Salariile fixate prin contracte colective de muncă au crescut în medie cu 2,1 % în 2018, în timp ce salariile din sectorul public au crescut într-un ritm mai rapid (cu 3 % în a doua jumătate a anului 2018). În plus, au fost încheiate acorduri salariale care au condus la o creștere nominală cu 7 % în 2 ani a salariilor pentru toți funcționarii publici din administrația centrală. Au fost furnizate fonduri suplimentare pentru a majora salariilor cadrelor didactice din învățământul primar. În plus, guvernul a adoptat mai multe măsuri fiscale care reduc sarcina fiscală asupra veniturilor salariale și urmăresc să majoreze venitul disponibil net al gospodăriilor populației în activitate. Impulsionarea creșterii în continuare a venitului disponibil al gospodăriilor prin consolidarea condițiilor favorabile creșterii salariilor și prin reformarea celui de-al doilea pilon al sistemului de pensii în sensul unei mai mari transparențe, echități între generații și reziliențe la șocuri ar sprijini cererea internă și ar contribui la reechilibrarea zonei euro.

               (12)Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru a spori eficiența și echitatea sistemelor fiscale, astfel cum se indică în Recomandarea privind zona euro pentru 2019. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă fac necesară o acțiune coordonată a politicilor naționale pentru a veni în completarea legislației UE. Țările de Jos au adoptat măsuri de descurajare a planificării fiscale agresive, dar volumul mare de plăți aferente dividendelor, redevențelor și dobânzilor efectuate prin Țările de Jos sugerează faptul că normele fiscale ale țării sunt utilizate în avantajul lor de întreprinderile care practică o planificare fiscală agresivă. O mare parte din investițiile străine directe sunt deținute de „entități cu scop special”. Din cauza faptului că nu se rețin taxe și impozite la sursă pentru plățile către exterior (de exemplu plățile efectuate de rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dobânzi, este posibil ca respectivele plăți să se sustragă cu totul taxelor și impozitelor în cazul în care nu sunt supuse impozitării nici în jurisdicția destinatară. Anunțarea programului de reformă privind impozitarea, care prevede inclusiv reținerea la sursă a taxelor și impozitelor pe plățile reprezentând redevențe și dobânzi în caz de abuz sau de plăți efectuate în jurisdicții cu un nivel redus de impozitare, reprezintă un pas înainte pentru reducerea planificării fiscale agresive și ar trebui să fie monitorizată îndeaproape.

               (13)Creșterea în ultimii ani a ratei de ocupare s-a datorat în principal contractelor de muncă temporară și activităților independente, deși creșterea locurilor de muncă pentru angajații cu contracte pe durată nedeterminată a depășit recent creșterea locurilor de muncă cu caracter temporar. În ciuda acestui fapt, procentul contractelor de muncă flexibile rămâne ridicat și reprezintă un segment substanțial din piața forței de muncă. Procentul ridicat de contracte temporare și creșterea rapidă a numărului lucrătorilor care desfășoară activități independente fără salariați se reflectă în diferențele mari constatate în ceea ce privește reglementările aplicabile în materie de muncă și protecție a muncii, precum și în diferențele dintre legislația fiscală și cea în materie de securitate socială. Guvernul a adoptat un pachet de măsuri (proiectul de lege privind piața forței de muncă în echilibru, „Wet Arbeidsmarkt in Balans”) menit să faciliteze angajarea lucrătorilor cu contracte pe durată nedeterminată și să reducă flexibilitatea contractelor flexibile. Punerea în aplicare a acestor măsuri (care ar trebui să intre în vigoare în 2020) ar trebui monitorizată îndeaproape odată ce acestea vor fi adoptate de Parlament. În plus, au fost anunțate măsuri prin care obligația impusă angajatorilor de a continua să plătească salarii angajaților în caz de boală pentru o perioadă de doi ani ar urma să devină mai puțin constrângătoare. Cu toate acestea, până în prezent nu au fost adoptate alte măsuri concrete. Prin urmare, o parte din acești factori instituționali fac ca lucrătorii să fie în continuare incitați financiar să desfășoare activități independente sau să adopte statutul de lucrător care desfășoară o activitate independentă fără salariați. Persoanele care desfășoară activități independente sunt, în majoritatea cazurilor, insuficient asigurate în caz de handicap, șomaj și riscuri legate de bătrânețe, ceea ce ar putea afecta sustenabilitatea sistemului de securitate socială pe termen lung. De asemenea, a fost suspendată până în 2020 aplicarea oricăror măsuri care să abordeze problema activității independente fictive.

               (14)În ciuda unei piețe a muncii în general performante, promovarea egalității de șanse în materie de ocupare a forței de muncă și incluziunea activă rămân provocări importante, în special pentru persoanele care provin din familii de migranți, pentru cele care își desfășoară activitatea la periferia pieței forței de muncă și pentru cele care sunt inactive din punct de vedere economic. În plus, există încă un potențial neexploatat în materie de forță de muncă, în special în rândul numărului mare de femei care lucrează cu fracțiune de normă.

               (15)Competențele tehnice și digitale și profesioniștii calificați sunt factori decisivi pentru capacitatea de inovare a economiei Țărilor de Jos și pentru creșterea productivității. De aceea este cu atât mai necesar să se investească mai mult în formare, inclusiv în programe de formare în materie de competențe digitale, și să fie promovate modalități flexibile de perfecționare și de recalificare profesională. Îmbunătățirea capacității de inovare a societății necesită, la rândul său, investiții care să sprijine educația în domeniul științei, al tehnologiei, al ingineriei și al matematicii. În plus, stimularea investițiilor în competențe, educație și formare este esențială pentru îmbunătățirea accesului la piața muncii și a capacității de inserție profesională a persoanelor aflate la periferia pieței forței de muncă, promovând în același timp egalitatea de șanse și incluziunea activă.

               (16)Cu toate că intensitatea investițiilor în cercetare și dezvoltare a ajuns în Țările de Jos la peste 2 %, aceasta este în continuare mult sub obiectivul național de 2,5 % și sub nivelul țărilor cu cele mai bune performanțe în domeniu. Țările de Jos sunt, din punctul de vedere al productivității, una dintre țările cele mai performante în mai multe sectoare. Prin urmare, creșterea susținută a productivității este susținută într-o măsură semnificativă de inovare. Investițiile suplimentare în cercetare și dezvoltare și în inovare, în special în sectorul privat, ar contribui la atingerea acestui obiectiv.

               (17)Tranziția energetică și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră necesită investiții substanțiale pentru a se asigura o dezvoltare economică mai durabilă și mai eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. Probabil că Țările de Jos își va depăși țintele fixate pentru 2020 în materie de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, în schimb atingerea țintelor fixate pentru 2030 va necesita măsuri suplimentare. Țintele în materie de eficiență energetică primară și de energie din surse regenerabile fixate pentru 2020 nu vor putea fi atinse fără măsuri suplimentare. Ținta urmărită de Țările de Jos pentru 2023 în materie de energie din surse regenerabile, definită în acordul privind energia, va putea fi atinsă datorită investițiilor realizate în parcuri eoliene offshore. Până la sfârșitul anului 2019, guvernul olandez intenționează să adopte un plan național privind energia și clima care să ofere o imagine de ansamblu asupra nevoilor sale de investiții până în 2030 pentru diferitele componente ale uniunii energetice, inclusiv energia din surse regenerabile, eficiența energetică, securitatea aprovizionării, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea.

               (18)Congestionarea traficului rămâne o problemă în Țările de Jos, o țară cu o mare densitate a populației și cu dotări de calitate și un actor-cheie în sectorul logistic din UE, având cel mai mare port din UE la Rotterdam și unul dintre cele mai mari aeroporturi la Schiphol. Pentru a aborda această problemă s-au realizat lucrări suplimentare de infrastructură, însă situația este în continuare preocupantă, generând costuri sociale ridicate și numeroase ore irosite în blocajele din trafic.

               (19)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la rezolvarea unora dintre deficiențele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate în anexa D la raportul de țară
                  8
               . Acest lucru ar permite Țărilor de Jos să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate.

               (20)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate în vederea punerii în aplicare a recomandărilor adresate Țărilor de Jos în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii. Acest lucru reflectă necesitatea de a se consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare.

               (21)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz
                  9
                conform căruia este de așteptat ca Țările de Jos să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

               (22)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos. Aceste recomandări contribuie, de asemenea, la punerea în aplicare a Recomandării pentru zona euro, în special a primei și a celei de a patra recomandări pentru zona euro. Politicile bugetare menționate în recomandarea 3 contribuie, printre altele, la soluționarea dezechilibrelor legate de excedentul de cont curent,

               RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să reducă stimulentele fiscale în favoarea îndatorării gospodăriilor și denaturările de pe piața locuințelor, inclusiv prin sprijinirea dezvoltării sectorului privat al locuințelor de închiriat. Să asigure o mai mare transparență, echitate între generații și reziliență la șocuri a celui de al doilea pilon al sistemului de pensii. Să pună în aplicare politici care să asigure creșterea venitului disponibil al gospodăriilor, inclusiv prin consolidarea condițiilor favorabile creșterii salariilor, respectând totodată rolul partenerilor sociali. Să abordeze caracteristicile sistemului fiscal care pot facilita planificarea fiscală agresivă, în special prin intermediul plăților în străinătate, cu precădere prin punerea în aplicare a măsurilor anunțate.

               2.Să reducă stimulentele pentru desfășurarea de activități independente fără angajați, promovând totodată o protecție socială adecvată a persoanelor care desfășoară activități independente, și să abordeze problema activității independente fictive. Să consolideze învățarea cuprinzătoare pe tot parcursul vieții și să ofere programe de perfecționare a competențelor, în special pentru persoanele afla la periferia pieței forței de muncă și pentru persoanele inactive economic.

               3.Să utilizeze politicile bugetare și structurale pentru a impulsiona investițiile, veghind totodată la respectarea obiectivului bugetar pe termen mediu. În cadrul politicii economice legate de investiții, să pună accentul pe cercetare și dezvoltare, în special în sectorul privat, pe energia din surse regenerabile, pe eficiența energetică și pe strategiile de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum și pe eliminarea blocajelor din transporturi.

               Adoptată la Bruxelles,

                      Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie prin metoda stabilită de comun acord.

                     (8)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (9)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 522 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Portugalia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro („Recomandarea pentru zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Portugalia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos. În particular, orientarea politicii economice legate de investiții în favoarea domeniilor specificate și utilizarea câștigurilor excepționale în vederea reducerii datoriei publice vor contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări privind zona euro în ceea ce privește sprijinirea investițiilor și refacerea rezervelor. Măsurile de reducere a segmentării pieței muncii, de îmbunătățire a competențelor și a eficacității plasei de siguranță socială vor contribui la punerea în aplicare a celei de a treia recomandări privind zona euro în ceea ce privește funcționarea pieței muncii și a sistemelor de protecție socială. Măsurile de reducere a sarcinii de reglementare vor contribui la punerea în aplicare a primei recomandări privind zona euro în ceea ce privește mediul de afaceri și îmbunătățirea productivității în vederea reechilibrării zonei euro. Creșterea eficienței procedurilor de insolvență și de recuperare va contribui la punerea în aplicare a celei de a patra recomandări privind zona euro în ceea ce privește reducerea creditelor neperformante.

               (3)Raportul de țară privind Portugalia pentru 2019
                  3
               a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Portugalia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019
                  4
               . În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Portugalia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Mai precis, stocurile ridicate ale datoriei externe nete, ale datoriei private și ale celei publice și ponderea mare a creditelor neperformante constituie vulnerabilități în contextul unei creșteri scăzute a productivității. Există în continuare lacune în materie de politici, în special în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor propuse pentru reducerea creditelor neperformante și îmbunătățirea mediului de afaceri. Va fi necesar să se monitorizeze adoptarea și punerea în aplicare a mai multor planuri de reformă, inclusiv a reformelor fiscal-bugetare structurale menite să contribuie la consolidarea sustenabilității finanțelor publice.

               (4)La 30 aprilie 2019, Portugalia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, precum și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)Portugalia face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2019, Portugalia și-a propus să atingă un deficit total de 0,2 % din PIB în 2019, un excedent de 0,3 % din PIB în 2020 și o îmbunătățire suplimentară, constând într-o creștere a excedentului până la nivelul de 0,7 % din PIB, până în 2022. Planurile respective nu includ decât parțial potențialul efect de creștere a deficitului pe care îl au măsurile de sprijin pentru bănci începând cu 2020. Pe baza soldului structural recalculat, se prevede ca obiectivul bugetar pe termen mediu – care a fost transformat dintr-un excedent structural de 0,25 % din PIB în 2019 într-o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali în 2020 – să fie atins în 2020. În Programul de stabilitate pentru 2019 se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge 118,6 % în 2019 și 115,2 % în 2020, aceasta urmând să ajungă la 103,7 % în 2022. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil pentru 2019 și 2020 și favorabil pentru anii următori. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

               (7)Programul de stabilitate pentru 2019 nu oferă informații cu privire la impactul bugetar al cheltuielilor excepționale legate de măsurile preventive de protecție a teritoriului național împotriva incendiilor forestiere, luate ca urmare a incendiilor forestiere de mare amploare care au avut loc în 2017. Cu toate acestea, printr-o scrisoare din data de 9 mai 2019, autoritățile portugheze au furnizat dovezi adecvate privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. În mod concret, în scrisoare se precizează că execuția bugetului pentru 2018 include cheltuieli excepționale reprezentând aproximativ 0,04 % din PIB care corespund unor măsuri preventive de protejare a teritoriului național împotriva incendiilor forestiere. Scrisoarea din 9 mai 2019 prezintă cheltuielile legate de gestionarea situațiilor de urgență, clasificate drept măsuri cu caracter excepțional, și cheltuielile legate de măsurile de prevenire. Având în vedere caracterul integrat al acestor cheltuieli și relația directă cu incendiile forestiere de mare amploare din 2017, tratamentul specific al cheltuielilor legate de prevenirea incendiilor forestiere s-ar putea înscrie în aplicarea „clauzei privind evenimentele neobișnuite”. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile aferente măsurilor de prevenire se ridică, în 2018, la 0,04 % din PIB. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 acoperă aceste cheltuieli suplimentare, incendiile forestiere de mare amploare și fără precedent constituind un eveniment neobișnuit, al cărui impact asupra finanțelor publice ale Portugaliei este important, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2018 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri suplimentare.

               (8)La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Portugaliei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  7
                nu va depăși 0,7 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, există riscul unei abateri semnificative de la ajustarea recomandată în 2019.

               (9)În 2020, Portugalia ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marjele permise în caz de evenimente neobișnuite, pentru care se acceptă o abatere temporară. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, această situație este în concordanță cu o rată de creștere nominală maximă a cheltuielilor publice primare nete de 1,5 %, care corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, presupunând că nu se fac schimbări la nivel de politică, există riscul unei abateri semnificative de la cerința respectivă în 2020. În același timp, conform previziunilor, Portugalia va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2019, ca urmare a abaterii anuale permise de 0,25 %, dar, la prima vedere, nu se preconizează că va respecta regula privind datoria în 2020. În general, Consiliul este de părere că în 2019 ar trebui luate măsuri care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Este important ca orice câștig excepțional să fie utilizat pentru reducerea nivelului datoriei publice.

               (10)Consolidarea sustenabilității bugetare a Portugaliei depinde de continuarea consolidării bugetare favorabile creșterii economice, însă calitatea finanțelor publice ar putea fi îmbunătățită, iar cheltuielile ar putea fi orientate astfel încât să favorizeze întro măsură mai mare creșterea, prin sprijinirea investițiilor (a se vedea mai jos). În pofida faptului că investițiile publice au crescut în 2018, acestea au rămas foarte scăzute în comparație cu standardele UE și s-au situat în mod constant sub obiectivele urmărite de guvern. Asigurarea respectării legii privind controlul angajamentelor, punerea în aplicare strictă și la timp a legii-cadru a bugetului și continuarea eforturilor de raționalizare rămân esențiale pentru îmbunătățirea controlului cheltuielilor și pentru eficientizarea cheltuielilor. Economiile realizate ca urmare a creșterii eficienței, permise de recentele revizuiri de sine stătătoare ale cheltuielilor bazate pe o abordare ascendentă în sectoare specifice, au fost, în ansamblu, limitate. Pentru a obține câștiguri mai ridicate în materie de eficiență, ar trebui ca revizuirea cheltuielilor să devină o caracteristică obișnuită a cadrului bugetar al Portugaliei. În plus, este în continuare nevoie de reforme mai profunde pentru a spori eficiența și de un accent clar, în sens descendent, pe limitarea cheltuielilor globale. Acest demers ar trebui să se bazeze în mare parte pe o strategie de reformă a administrației publice care să vizeze o mai bună aliniere a nivelurilor forței de muncă din sectorul public cu necesitatea de a furniza servicii eficace, ceea ce presupune inclusiv sprijinirea realocării și a recalificării personalului, precum și promovarea performanței individuale și a atractivității serviciului public pentru personalul cu înaltă calificare.

               (11)Finanțele publice ale Portugaliei sunt supuse unei presiuni continue exercitate de tendințele demografice nefavorabile, în special de îmbătrânirea populației, cu consecințe nefaste mai ales asupra sustenabilității sistemelor de pensii și de sănătate. Deși reformele anterioare au îmbunătățit sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, majorările pensiilor speciale și reformele pensionării anticipate aflate în curs au antrenat noi creșteri discreționare ale cheltuielilor cu pensiile, care agravează tendința de creștere subiacentă determinată de îmbătrânire. Sustenabilitatea globală a sistemului de pensii poate fi pusă în pericol dacă nu există măsuri compensatorii adecvate. În sectorul sănătății, raportul cost-eficacitate a continuat să fie promovat în 2018, inclusiv prin recurgerea mai frecventă la achizițiile centralizate și utilizarea mai extinsă a medicamentelor generice și biosimilare. În același timp, planificarea și execuția necorespunzătoare a bugetelor, precum și deficiențele în ceea ce privește controlul contabil și practicile de conducere au ca rezultat niveluri constant ridicate ale arieratelor înregistrate de spitale. Scăderile temporare ale arieratelor înregistrate de spitale în 2018 au fost, în esență, rezultatul unor măsuri extraordinare, de mare amploare, de compensare a arieratelor. Un nou program pentru 2019 vizează abordarea structurală a arieratelor înregistrate de spitale prin introducerea unui nou model de guvernanță pentru spitalele publice, însoțită de o creștere substanțială a bugetelor anuale ale acestora. Capacitatea acestui program de a încetini acumularea arieratelor înregistrate de spitale pe termen scurt, conducând, astfel, la o reducere structurală a stocului global de arierate, depinde în mod decisiv de punerea în aplicare efectivă și la timp a acestuia.

               (12)Creșterea veniturilor nete ale întreprinderilor de stat și reducerea datoriilor acestora ar contribui la creșterea sustenabilității finanțelor publice portugheze. Conform previziunilor autorităților, veniturile totale nete ale întreprinderilor de stat se vor apropia de un nivel de echilibru în 2019, ceea ce reprezintă o întârziere în comparație cu anunțurile anterioare, care prognozau un rezultat similar încă din 2018. În plus, măsurile de asigurare a respectării planurilor de activitate inițiale și eforturile de a asigura o monitorizare mai transparentă, mai cuprinzătoare și în timp util au suferit amânări și, în cazurile în care au trebuit să se concretizeze în măsuri corective, acest lucru s-a realizat într-un ritm lent. În mod concret, nu a fost asigurat un nivel suficient de transparență ex ante în ceea ce privește finanțarea întreprinderilor de stat prin recapitalizări și împrumuturi.

               (13)Deși sunt în curs de punere în aplicare măsuri de reducere a segmentării pieței muncii, cum ar fi consolidarea inspectoratului de muncă și lansarea unui program de integrare pentru lucrătorii cu locuri de muncă precare din sectorul public, în Portugalia proporția lucrătorilor temporari depășește în continuare media Uniunii. Măsurile mai specifice convenite între guvern, angajatori și reprezentanții angajaților, care vizează reducerea în continuare a segmentării pieței muncii și a precarității, precum și promovarea negocierilor colective trebuie să fie aprobate de Parlament și să se materializeze în acte legislative concrete.

               (14)Îmbunătățirea condițiilor de pe piața muncii a avut ca rezultat reducerea numărului de persoane expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială. În ciuda acestei îmbunătățiri, inegalitatea veniturilor rămâne ridicată, iar impactul transferurilor sociale asupra reducerii sărăciei este limitat. Cu toate că inegalitatea veniturilor este în scădere în Portugalia, aceasta este în continuare semnificativ mai mare decât media UE. Sistemul de venit minim este printre cele mai puțin adecvate din UE, oferind venituri de doar 40 % din valoarea pragului național al sărăciei. Dacă acest sistem nu va fi revizuit, eficacitatea scăzută a transferurilor sociale ar putea fi pusă la grea încercare în eventualitatea unei viitoare încetiniri a creșterii economice, afectând în special persoanele cele mai vulnerabile.

               (15)Nivelul scăzut de calificare a lucrătorilor reprezintă un obstacol în calea creșterii investițiilor și a productivității. Aproximativ 50 % din populația cu vârste cuprinse între 25 și 64 de ani are niveluri de instruire scăzute, cu mult sub media Uniunii, care a fost de 22 % în 2018. Conform informațiilor transmise de întreprinderi, disponibilitatea scăzută a personalului calificat reprezintă un obstacol important în calea investițiilor. În special în ceea ce privește învățarea în rândul adulților, ar putea fi îmbunătățită implicarea persoanelor slab calificate (a căror participare la procesul de învățare este sub media Uniunii) și ar putea fi extinse stimulentele publice specifice, astfel încât să se aplice și întreprinderilor mici și mijlocii, permițându-le acestora să își formeze personalul. Competențele digitale reprezintă o provocare deosebită, 50 % din populația Portugaliei fiind lipsită de competențe digitale de bază, în comparație cu media la nivelul Uniunii, de 43 %. Investițiile în educație și formare, inclusiv în infrastructură, sunt esențiale pentru îmbunătățirea capacității de inserție profesională și a mobilității sociale.

               (16)Ca parte a eforturilor de a spori numărul de absolvenți de învățământ superior, sunt în curs de aplicare măsuri care vizează un număr mai mare de înscrieri în învățământul superior, precum o creștere semnificativă a numărului de burse. În rândul persoanelor cu vârste cuprinse între 30 și 34 de ani din Portugalia, 33,5 % sunt absolvenți de învățământ superior, acest procentaj menținându-se sub media UE de 40,7 %. Persistența acestor ponderi scăzute, în special pentru absolvenții din domeniile tehnologiilor informației și comunicațiilor, științelor naturale, matematicii și statisticii, poate avea consecințe negative asupra creșterii productivității și a capacității de inovare a Portugaliei. Deși guvernul încearcă să rezolve această problemă prin creșterea numărului de locuri de studiu în aceste domenii și prin punerea în aplicare a unei revizuiri a sistemului de învățământ superior, sunt necesare mai multe eforturi.

               (17)Rata creditelor neperformante din sistemul financiar se menține la un nivel relativ ridicat, de 11,3 %. Cu toate acestea, majoritatea băncilor au înregistrat progrese substanțiale în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor de reducere a creditelor neperformante. Piața secundară a activelor neperformante a luat amploare, iar băncile au accelerat eliminările din bilanț și însănătoșirea creditelor neperformante. Defalcarea creditelor neperformante continuă să indice o pondere constant ridicată (65 %) a creditelor neperformante acordate întreprinderilor. În ultimii ani, autoritățile au pus în aplicare o serie de reforme juridice și instituționale în materie de insolvență și de executare silită a datoriilor. Cu toate acestea, durata medie a procedurilor de insolvență rămâne ridicată, la fel ca și numărul de cauze aflate pe rolul instanțelor. Cadrul legal și procedura aferentă afectează puternic procesul de recuperare și perspectivele de luare în posesie eficientă a garanțiilor reale. Durata medie îndelungată a procedurilor de recuperare afectează prețurile practicate pe piață pentru activele neperformante.

               (18)Reformele având ca scop simplificarea administrativă au fost în mare parte absente, eforturile depuse în acest domeniu limitându-se, în general, la punerea în aplicare generalizată a dematerializării procedurilor și a principiului „doar o singură dată”. Ar trebui să se acorde prioritate în special limitării numărului de documente care trebuie să fie prezentate, însoțită fie de înlocuirea sistemelor de autorizare cu simple declarații de conformitate cu condițiile aplicabile, fie, pentru sectoarele mai sensibile, de simplificarea autorizațiilor prin reducerea termenelor de luare a deciziilor și adoptarea aprobării tacite. Încă nu se aplică o simplificare a procedurilor pentru anumite sectoare. Rămân în vigoare taxe administrative excesive, în special în sectorul construcțiilor. În plus, deficiențele în ceea ce privește planificarea și monitorizarea achizițiilor publice constituie un obstacol în calea concurenței. Performanțele înregistrate în materie de achiziții publice ar putea fi îmbunătățite prin introducerea unei planificări structurate și cuantificate și prin asigurarea unei supravegheri mai atente a etapei de execuție a contractelor. În pofida unei reduceri semnificative a atribuirii directe între 2017 și 2018, această metodă continuă să fie utilizată intens.

               (19)În contextul programului de asistență financiară, Portugalia a depus eforturi pentru a reduce sarcina de reglementare pentru profesiile foarte reglementate, în special prin introducerea legii-cadru din 2013. Cu toate acestea, în unele cazuri, aceste progrese au fost frânate sau chiar s-au inversat odată cu adoptarea statutelor pentru fiecare profesie și cu introducerea unei interdicții asupra grupurilor de întreprinderi. Prevalează restricțiile normative și administrative aplicate serviciilor pentru întreprinderi și serviciilor profesionale, ceea ce ridică semne de întrebare cu privire la concurență, nivelul prețurilor, inovare și calitatea serviciilor. Până în prezent, nu au fost anunțate planuri de reformă ca răspuns la recomandările Comisiei privind reglementarea serviciilor profesionale
                  8
                sau ca răspuns la analiza OCDE din 2018 privind evaluarea concurenței în cazul profesiilor autoreglementate din Portugalia (în cooperare cu autoritatea portugheză în domeniul concurenței).

               (20)În ultimii ani, condițiile de acces la finanțare pentru întreprinderi s-au îmbunătățit, iar proporția întreprinderilor care au semnalat că accesul la finanțare este principala constrângere pentru investiții este în prezent în concordanță cu media UE. Autoritățile portugheze au lansat și au consolidat mai multe inițiative în acest domeniu, cum ar fi programul Capitalizar și alte programe care vizează anumite tipuri de societăți sau sectoare. Cu toate acestea, firmele portugheze se bazează încă în mare măsură pe resursele proprii pentru a-și finanța investițiile, iar un număr semnificativ de împrumuturi bancare ajung în firme cu o productivitate foarte mică. Nivelul scăzut al capitalului investit pentru fiecare lucrător reprezintă un obstacol major în calea modernizării structurii de producție a economiei portugheze. În acest context, este important ca investițiile productive să crească și, în același timp, să fie reorientate treptat către întreprinderile cu potențial de creștere din sectoarele cu un nivel de productivitate ridicat. Deși alte surse de finanțare, cum ar fi capitalul de risc și capitalul propriu, au crescut în ultimii ani, acestea rămân semnificativ mai reduse decât media UE.

               (21)Sistemul judiciar devine din ce în ce mai eficient, dar continuă să se confrunte cu provocări importante: proceduri îndelungate și un număr mare de cauze nesoluționate, în special în instanțele administrative și fiscale. Deși eforturile de combatere a corupției continuă, prevenirea corupției rămâne o problemă, din cauza lipsei unei strategii coordonate și a fragmentării responsabilităților.

               (22)Investițiile în cercetare și dezvoltare s-au revigorat din nou în ultima perioadă, dar sunt în continuare insuficiente pentru a moderniza sistemul național portughez de cercetare și inovare. După mai mulți ani de declin, ponderea în PIB a cheltuielilor pentru cercetare și dezvoltare a crescut recent, iar în 2017, intensitatea cercetării și dezvoltării în rândul întreprinderilor a depășit ușor intensitatea cercetării și dezvoltării în sectorul public. S-au înregistrat puține progrese în ceea ce privește creșterea ponderii, în structura economică a Portugaliei, a valorii adăugate în producția de înaltă tehnologie și în domeniul serviciilor bazate pe utilizarea intensivă a cunoașterii. Promovarea investițiilor în active necorporale, inclusiv în cercetare și dezvoltare, dar și în competențe manageriale, în alfabetizare financiară și în competențe digitale care să le permită întreprinderilor să se dezvolte, să își consolideze capacitatea de inovare și să pătrundă pe piețele de export îi oferă Portugaliei un potențial semnificativ de stimulare a investițiilor și a creșterii productivității.

               (23)Întrucât nu există suficiente legături maritime și feroviare, deci întreprinderile orientate către export întâmpină dificultăți în valorificarea pe deplin a potențialului pieței unice. Având în vedere poziția sa geografică, Portugalia este un punct de intrare maritim natural, în special pentru rutele transatlantice. Realizarea la timp a unor investiții în noile terminale de containere din Sines și Barreiro (terminalul Vasco da Gama) și finalizarea proiectelor de investiții în curs în celelalte porturi principale ale Portugaliei (Viana do Castelo, Leixoes, Aveiro, Figueira da Foz, Setubal) ar spori capacitatea de manipulare a containerelor a acestor porturi. Căile ferate sunt încă insuficient utilizate în ceea ce privește legăturile cu Spania (atât coridoarele est-vest, cât și nord-sud). Elaborarea unui plan iberic cuprinzător, care să includă identificarea etapelor intermediare, a terminalelor și a interconexiunilor necesare pentru a beneficia de modernizarea rețelei din Spania, și dezvoltarea ecartamentului Uniunii Internaționale a Căilor Ferate ar contribui la stimularea performanțelor feroviare internaționale ale Portugaliei.

               (24)Investițiile în utilizarea eficientă a resurselor și în adaptarea la schimbările climatice ar contribui la asigurarea creșterii durabile pe termen lung. Anticiparea efectelor negative ale schimbărilor climatice, cum ar fi inundațiile și incendiile forestiere, rămâne o provocare în Portugalia. Atingerea obiectivului de eficiență energetică pentru 2020 se confruntă în continuare cu provocări, iar consumul de energie este în creștere, conform celor mai recente date pentru 2017. Există încă un potențial semnificativ de îmbunătățire a eficienței energetice a clădirilor și de reducere a consumului de energie al întreprinderilor. O mai bună conectivitate energetică a Peninsulei Iberice ar putea permite o concurență mai intensă și ar facilita utilizarea energiei din surse regenerabile.

               (25)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară
                  9
               . Acest lucru ar permite Portugaliei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale și de situația specială a regiunilor ultraperiferice. Consolidarea capacității administrative a țării de gestionare a acestor fonduri reprezintă un factor important pentru succesul acestei investiții.

               (26)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Portugaliei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019, Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Portugaliei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Portugalia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (27)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  10
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (28)Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos. Aceste recomandări contribuie, de asemenea, la punerea în aplicare a Recomandării pentru zona euro, în special a primei, a celei de a doua, a celei de a treia și a celei de a patra recomandări pentru zona euro. Politicile bugetare menționate în recomandarea 1 contribuie, printre altele, la corectarea dezechilibrelor legate de datoria publică ridicată,

               RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Portugalia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își atingă în 2020 obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marjele permise în caz de evenimente neobișnuite, pentru care se acceptă o abatere temporară. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să amelioreze calitatea finanțelor publice acordând prioritate cheltuielilor care favorizează creșterea economică și consolidând, în același timp, controlul cheltuielilor generale, eficiența din punct de vedere al costurilor și elaborarea corespunzătoare a bugetului, cu un accent deosebit pe reducerea durabilă a arieratelor înregistrate de spitale. Să îmbunătățească sustenabilitatea financiară a întreprinderilor de stat, asigurând totodată o monitorizare mai transparentă, mai cuprinzătoare și în timp util.

               2.Să adopte măsuri care să abordeze segmentarea pieței muncii. Să îmbunătățească nivelul competențelor populației, în special al competențelor digitale, inclusiv prin sporirea compatibilității învățării în rândul adulților cu nevoile de pe piața forței de muncă. Să sporească numărul de absolvenți de învățământ superior, în special în domeniile științei și tehnologiei informației. Să îmbunătățească eficacitatea și gradul de adecvare a plasei de siguranță socială.

               3.Să acorde prioritate, în cadrul politicilor economice legate de investiții, cercetării și inovării, transportului feroviar și infrastructurii portuare, tranziției către o economie cu emisii reduse de dioxid de carbon, tranziției energetice și extinderii interconexiunilor energetice, ținând seama de disparitățile regionale.

               4.Să permită o recuperare mai rapidă a garanțiilor reale legate de creditele neperformante, prin creșterea eficienței procedurilor de insolvență și de recuperare. Să reducă sarcina administrativă și de reglementare care afectează întreprinderile, în special prin reducerea barierelor specifice anumitor sectoare în ceea ce privește acordarea licențelor. Să elaboreze o foaie de parcurs pentru reducerea restricțiilor care vizează profesii foarte bine reglementate. Să asigure o creștere a eficienței instanțelor administrative și fiscale, în special prin reducerea duratei procedurilor.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (8)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (9)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (10)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.7.2022
            COM(2022) 336 final

            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru includerea unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date în Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Prin decizia din 29 noiembrie 2012, Consiliul a adoptat directivele de negociere prin care a autorizat Comisia să negocieze un acord de liber schimb cu Japonia. Pe baza acestor directive, Comisia a negociat Acordul de parteneriat economic dintre Uniunea Europeană și Japonia (denumit în continuare „acordul”). Capitolul 8 din acord conține dispoziții cuprinzătoare privind comerțul cu servicii, liberalizarea investițiilor și comerțul electronic.

               Cu toate acestea, la momentul încheierii negocierilor, Uniunea Europeană nu stabilise încă o poziție internă consolidată cu privire la dispozițiile orizontale referitoare la fluxurile transfrontaliere de date și la protecția datelor cu caracter personal în acordurile comerciale. Prin urmare, acordul nu conține norme de fond privind fluxurile transfrontaliere de date între Uniunea Europeană și Japonia, ci o clauză de revizuire, la articolul 8.81 din acord, conform căreia „[p]ărțile reevaluează în termen de trei ani de la data intrării în vigoare a prezentului acord necesitatea includerii în acesta a unor dispoziții privind libera circulație a datelor.”

               La 31 ianuarie 2018, Comisia Europeană a aprobat dispoziții orizontale privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor cu caracter personal în cadrul negocierilor comerciale
                  1
               , care au fost publicate în iulie 2018. Aceste dispoziții au fost negociate cu succes în cadrul mai multor negocieri bilaterale
                  2
                și au fost propuse în contextul negocierilor în curs privind comerțul electronic în cadrul OMC. Astfel, Uniunea Europeană este în prezent în măsură să includă dispozițiile din iulie 2018 privind fluxurile transfrontaliere de date în normele existente ale acordului referitoare la comerțul electronic.

               În urma unei serii de discuții exploratorii purtate la nivel tehnic între reprezentanții Uniunii Europene și ai Japoniei în cursul anului 2021, comitetul mixt instituit prin articolul 22.1 din acord a examinat, în cadrul reuniunii sale din 25 martie 2022, dacă parteneriatul economic dintre Uniunea Europeană și Japonia ar beneficia de includerea în acord a unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date. Pe baza acestei examinări, reprezentanții Uniunii Europene și ai Japoniei, în cadrul celui de al 28-lea summit UE-Japonia, s-au angajat să ia în considerare lansarea negocierilor necesare pentru o astfel de includere.

               Uniunea Europeană și Japonia au o relație economică profundă și dinamică și, prin acordul lor privind adecvarea reciprocă, au creat cel mai mare spațiu de transfer sigur de date cu caracter personal din lume. Japonia este cel mai apropiat partener strategic al Uniunii Europene în regiunea indo-pacifică și al doilea partener comercial ca mărime al Uniunii Europene în Asia. Prin urmare, este oportun să se inițieze, pentru prima dată, negocieri comerciale vizând un singur aspect pentru a include în acord dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date, protecția datelor și a vieții private.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Urmărind adoptarea unor norme care să abordeze obstacolele nejustificate din calea fluxurilor de date, menținând în același timp autonomia de reglementare a Uniunii Europene, în special în domeniul protecției datelor și a vieții private, propunerea contribuie la obiectivele stabilite în Comunicarea Comisiei din 18 februarie 2021 către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor
                     3
                  .

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Prin negocierea cu Japonia a normelor privind fluxurile transfrontaliere de date, în conformitate cu propunerea consolidată de dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor cu caracter personal și a vieții private în acordurile comerciale, propunerea urmărește strategia Comisiei stabilită în revizuirea politicii comerciale, în Strategia UE privind datele și în Comunicarea comună a Comisiei privind Strategia UE pentru cooperare în regiunea indo-pacifică.

                  În cadrul revizuirii politicii comerciale, Comisia s-a angajat „să abordeze obstacolele nejustificate în calea fluxurilor de date, conservându-și totodată autonomia privind reglementarea în domeniul protecției datelor și a vieții private”. Strategia UE privind datele
                     4
                   prevede: „UE va continua să abordeze aceste obstacole nejustificate în calea fluxurilor de date în cadrul discuțiilor bilaterale și al forurilor internaționale – inclusiv al Organizației Mondiale a Comerțului – promovând și protejând în același timp normele și standardele europene de prelucrare a datelor, în deplină conformitate cu legislația UE”. Fluxurile de date sunt, de asemenea, identificate ca fiind un element important al Comunicării comune a Comisiei privind Strategia UE pentru cooperare în regiunea indo-pacifică
                     5
                  .

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

               Articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatele (3) și (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) este indicat ca temei juridic pentru prezenta propunere.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               În conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), principiul subsidiarității nu se aplică în domeniile care sunt de competența exclusivă a UE.

               •Proporționalitatea

               Recomandarea Comisiei este conformă cu principiul proporționalității.

               •Alegerea instrumentului

                  Singurul instrument disponibil pentru atingerea obiectivului este un acord internațional. Prin urmare, este necesară o autorizație de deschidere a negocierilor pentru un acord internațional.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluările ex-post/verificarea adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultările cu părțile interesate

                  Nu se aplică.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

                  Recomandarea este coerentă cu tratatele UE și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. În special, prin prezentarea propunerii consolidate de dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor cu caracter personal și a vieții private în acordurile comerciale, Comisia urmărește să mențină autonomia de reglementare a Uniunii în domeniul protecției datelor și a vieții private.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Nu se aplică.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de punere în aplicare și măsurile de monitorizare, evaluare și raportare

                  Nu se aplică.

               •Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               •Explicarea detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

               Prezenta propunere autorizează Comisia să negocieze, în numele Uniunii, includerea unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date în Acordul de parteneriat economic dintre Uniunea Europeană și Japonia.

               În anexa la propunere sunt stabilite directivele de negociere care trebuie urmate de Comisie.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru includerea unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date în Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Articolul 8.81 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic (denumit în continuare „acordul”) solicită părților să reevalueze necesitatea includerii în acord a unor dispoziții privind libera circulație a datelor.

               (2)Comitetul mixt instituit prin articolul 22.1 din acord a examinat, în cadrul reuniunii sale din 25 martie, dacă parteneriatul economic dintre Uniunea Europeană și Japonia ar beneficia de includerea în acord a unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date. Pe baza acestei examinări, reprezentanții Uniunii Europene și ai Japoniei, în cadrul celui de al 28-lea summit UE-Japonia, s-au angajat să ia în considerare lansarea negocierilor necesare pentru o astfel de includere.

               (3)Uniunea Europeană și Japonia au o relație economică profundă și dinamică și, prin acordul lor privind adecvarea reciprocă, au creat cel mai mare spațiu de transfer sigur de date cu caracter personal din lume. Japonia este cel mai apropiat partener strategic al Uniunii Europene în regiunea indo-pacifică și al doilea partener comercial ca mărime al Uniunii Europene în Asia.

               (4)Uniunea Europeană este angajată în cadrul mai multor negocieri bilaterale cu țări terțe privind normele care reglementează fluxurile transfrontaliere de date, precum și în contextul negocierilor în curs privind comerțul electronic în cadrul OMC. Prin urmare, este oportun să se autorizeze Comisia să deschidă negocieri în vederea includerii în acord a dispozițiilor privind fluxurile de date, în concordanță cu dispozițiile orizontale privind fluxurile transfrontaliere de date și protecția datelor cu caracter personal în cadrul negocierilor comerciale
                  6
               .

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, dispozițiile privind fluxurile transfrontaliere de date în cadrul Acordului dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic.

               Articolul 2

               Directivele de negociere adresate Comisiei pentru negocierea dispozițiilor privind fluxurile transfrontaliere de date cu Japonia sunt prevăzute în addendumul la decizie.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/july/tradoc_157130.pdf

                     (2)

                        A se vedea articolul 201 din Acordul comercial și de cooperare dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, pe de o parte, și Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, pe de altă parte. Dispozițiile au fost, de asemenea, acceptate de Chile în cadrul negocierilor încheiate pentru modernizarea Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și Chile. În cele din urmă, dispozițiile au fost prezentate de UE în cadrul negocierilor sale în curs cu Australia, Noua Zeelandă, Indonezia și India.

                     (3)

                        Revizuirea politicii comerciale – O politică comercială deschisă, durabilă și fermă, COM(2021) 66 final.

                     (4)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0066&from=RO

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/jointcommunication_indo_pacific_en.pdf

                     (6)

                        https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/july/tradoc_157130.pdf

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 12.7.2022
            COM(2022) 336 final

            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de decizie a Consiliului
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru includerea unor dispoziții privind fluxurile transfrontaliere de date în Acordul dintre Uniunea Europeană și Japonia pentru un parteneriat economic

               ADDENDUM

               DIRECTIVE DE NEGOCIERE PENTRU INCLUDEREA UNOR DISPOZIȚII PRIVIND FLUXURILE TRANSFRONTALIERE DE DATE ÎN ACORDUL DINTRE UNIUNEA EUROPEANĂ ȘI JAPONIA PENTRU UN PARTENERIAT ECONOMIC

               Natura și domeniul de aplicare al dispozițiilor

               Dispozițiile care urmează să fie negociate și incluse în Acordul de parteneriat economic dintre Uniunea Europeană și Japonia (denumit în continuare „acordul”) vor viza exclusiv fluxurile transfrontaliere de date dintre Uniunea Europeană și Japonia, în conformitate cu articolul 8.81 din acord, care solicită părților să reevalueze necesitatea unei astfel de includeri.

               Conținutul propus al dispozițiilor privind fluxurile de date

               În contextul digitalizării tot mai mari a comerțului și al importanței transferurilor internaționale de fluxuri de date pentru comerțul și investițiile transfrontaliere, abordarea Uniunii Europene în cadrul acestor negocieri ar trebui să fie coerentă cu abordarea urmată în acest domeniu în ceea ce privește acordurile comerciale și de investiții bilaterale și multilaterale. În special, negocierile ar trebui să aibă ca rezultat norme care să acopere fluxurile transfrontaliere de date, abordând cerințele nejustificate de localizare a datelor, fără a negocia și fără a afecta normele UE în materie de protecție a datelor cu caracter personal, și ar trebui să fie în conformitate cu cadrul juridic al UE, în special în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal și a datelor fără caracter personal și securitatea cibernetică. Normele nu ar trebui să împiedice Uniunea Europeană și statele sale membre să reglementeze activitatea economică în interes public, pentru a îndeplini obiective legitime de politică publică precum protecția și promovarea sănătății publice, a serviciilor sociale, a educației publice, a siguranței, a mediului, a moralității publice, a protecției sociale sau a consumatorilor, a protecției vieții private și a datelor cu caracter personal, precum și promovarea și protecția diversității culturale.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 29.11.2019
            COM(2019) 622 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea modificării Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus) în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul și a Protocolului de modificare a Acordului  privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze  (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

                  Acordul Interbus privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze
                     1
                   (denumit în continuare „acordul”) a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2003. Uniunea Europeană este parte contractantă la acordul Interbus
                     2
                  .

                  Acordul Interbus vizează, în forma sa actuală, transportul internațional ocazional de călători cu autocarul și cu autobuzul.

                  La 5 decembrie 2014
                     3
                  , Consiliul a autorizat Comisia să deschidă negocieri, în numele Uniunii Europene, pentru a extinde domeniul de aplicare al Acordului Interbus la transportul regulat și la transportul regulat special al călătorilor cu autocare și autobuze. În temeiul aceleiași autorizații din partea Consiliului, Comisia a negociat un protocol de extindere la Regatul Maroc a posibilității de aderare la Acordul Interbus.

                  Pe baza unei propuneri a Comisiei, Consiliul a adoptat, la 16 iulie 2018
                     4
                  , decizii privind semnarea ambelor protocoale.

                  Articolul 20 alineatul (1) din Protocolul la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul (denumit în continuare „Protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale”) și articolul 2 din Protocolul de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare (denumit în continuare „Protocolul privind Regatul Maroc”) prevăd, respectiv, că: „Prezentul protocol este deschis pentru semnare, la Bruxelles, între 16/7/2018 și 16/4/2019, în cadrul Secretariatului General al Consiliului Uniunii Europene, care va acționa în calitate de depozitar al protocolului.”

                  Înainte de încheierea perioadei de semnare, și anume la 16 aprilie 2019, o singură parte contractantă la Acordul Interbus semnase protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale și patru părți contractante la Acordul Interbus semnaseră Protocolul privind Regatul Maroc.

                  Protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale prevede, în legătură cu intrarea sa în vigoare, că dispozițiile respective ale Acordului Interbus, în special articolele 27 și 28, se aplică mutatis mutandis. În conformitate cu aceste dispoziții, acordul trebuie aprobat sau ratificat de către semnatari în conformitate cu propriile lor proceduri și intră în vigoare pentru părțile contractante care l-au aprobat sau l-au ratificat atunci când patru părți contractante, inclusiv UE, l-au aprobat sau l-au ratificat. Trimiterea la semnatari presupune că, pentru ca protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale să poată intra în vigoare, ar trebui să existe cel puțin patru părți contractante care l-au semnat și, în consecință, l-au aprobat sau ratificat. Astfel cum s-a menționat anterior, înainte de încheierea perioadei în care protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale a fost deschis spre semnare, doar Uniunea îl semnase.

                  În ceea ce privește protocolul referitor la Regatul Maroc, acesta presupune semnarea, aprobarea sau ratificarea sa de către semnatari în conformitate cu propriile lor proceduri. Cu toate acestea, el nu prevede aderarea părților contractante care nu l-au semnat și nu l-au aprobat sau ratificat. Astfel cum s-a menționat anterior, înainte de încheierea perioadei în care Protocolul privind Regatul Maroc a fost deschis spre semnare, nu toate părțile contractante la Acordul Interbus îl semnaseră.

                  Având în vedere cele de mai sus, cu excepția cazului în care perioadele de semnare a protocoalelor se prelungesc sau se elimină, nicio altă parte contractantă la Acordul Interbus nu le-ar putea semna și, prin urmare, nu le-ar putea aproba sau ratifica și, astfel, nu ar putea deveni parte contractantă la protocoale. Acest lucru ar avea consecințe grave: Protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale nu a putut intra în vigoare, deoarece necesită patru ratificări, în timp ce Protocolul privind Regatul Maroc, semnat și aprobat sau ratificat de patru părți contractante la Acordul Interbus, ar putea intra în vigoare, însă ar acoperi numai patru din cele opt părți contractante actuale, ceea ce ar face ca guvernanța întregului Acord Interbus să fie mult prea complexă și ar împiedica practic posibilitatea ca Regatul Maroc să intre în relație convențională cu toate părțile contractante la Acordul Interbus.

                  În plus, în cazul în care Regatul Maroc aderă la Acordul Interbus înainte ca toate părțile contractante la Acordul Interbus să fi ratificat Protocolul privind Regatul Maroc, acest lucru ar constitui în practică un nou acord Interbus, mai mic, în cadrul acordului principal (unul cu Regatul Maroc și părțile contractante pentru care protocolul ar fi intrat în vigoare, precum și un altul cu actualele opt părți contractante existente, fără Regatul Maroc). O astfel de modalitate nu este prevăzută în Acordul Interbus și ar face practic imposibilă guvernanța Acordului Interbus. Prin urmare, ar fi oportun să se modifice articolul 4 din Protocolul privind Regatul Maroc, în sensul că protocolul respectiv ar trebui să intre în vigoare numai după ce toate părțile contractante l-au aprobat sau l-au ratificat.

                  Întrucât, între timp, una dintre părțile contractante la Acordul Interbus, și anume Republica Macedonia de Nord, și-a schimbat denumirea oficială, ar fi oportună modificarea celor două protocoale pentru a face trimitere la respectiva parte contractantă cu noua sa denumire.

                  Modificarea protocoalelor nu ar trebui să afecteze valabilitatea semnăturilor care au avut deja loc.

               2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUĂRILE IMPACTULUI

                  Comisia nu a efectuat o evaluare a impactului și nici nu a recurs la expertiză externă în ceea ce privește modificările propuse în prezenta recomandare, întrucât acestea nu privesc fondul celor două protocoale.

               3. ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic îl constituie Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4).

               •Subsidiaritatea (pentru competență neexclusivă) și proporționalitatea

                  Subsidiaritatea sau proporționalitatea nu sunt vizate deoarece, în primul rând, problema ține de competența externă exclusivă a Uniunii.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Recomandarea propusă este în concordanță cu politica comună a Uniunii în domeniul transporturilor și cu alte politici externe ale Uniunii.

               4. IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Niciuna.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea modificării Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus) în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul și a Protocolului de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  5
               ,

               întrucât:

               (1)Încheierea Acordului Interbus privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze („Acordul Interbus”) a fost aprobată în numele Uniunii prin Decizia Consiliului din 3 octombrie 2002
                  6
               . Acordul Interbus a intrat în vigoare la 1 ianuarie 2003.

               (2)La 16 iulie 2018, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2018/1195
                  7
                și Decizia (UE) 2018/1211
                  8
                privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui Protocol la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul (denumit în continuare „Protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale”) și a unui Protocol de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare (denumit în continuare „Protocolul privind Regatul Maroc”).

               (3)Uniunea a semnat Protocolul privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale la 24 septembrie 2018 și Protocolul privind Regatul Maroc la 11 aprilie 2019.

               (4)În plus față de Uniune, Bosnia și Herțegovina, Muntenegru și Turcia au semnat Protocolul privind Regatul Maroc. În ceea ce privește Protocolul privind serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul, numai Uniunea l-a semnat.

               (5)Perioada în care cele două protocoale au fost deschise pentru semnare a expirat la 16 aprilie 2019. Pentru a permite actualelor părți contractante la Acordul Interbus care încă nu au semnat să semneze și să încheie cele două protocoale, este oportun ca protocoalele să fie modificate astfel încât să nu prevadă o perioadă specifică în care să fie deschise pentru semnare.

               (6)Ar fi oportun să se modifice Protocolul privind Regatul Maroc astfel încât acesta să intre în vigoare după ce toate părțile contractante la Acordul Interbus l-au semnat și l-au ratificat.

               (7)Una dintre părțile contractante la Acordul Interbus, și anume Republica Macedonia de Nord, și-a modificat denumirea oficială și ar fi oportun ca acest lucru să fie luat în considerare în textele protocoalelor.

               (8)Semnăturile protocoalelor care au avut loc înainte de 16 aprilie 2019 ar trebui să rămână valabile.

               (9)Prin urmare, Comisia ar trebui să fie autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene, modificări aduse Protocolului privind serviciile regulate și serviciile regulate speciale și Protocolului privind Regatul Maroc,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene, modificări aduse Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul, precum și Protocolului de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus) în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare, în sensul că nu există nicio limitare a perioadei în care protocoalele sunt deschise pentru semnare, că schimbarea denumirii uneia dintre părțile contractante la Acordul Interbus este luată în considerare și că există o nouă modalitate de intrare în vigoare a Protocolului privind Regatul Maroc.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 321, 26.11.2002, p. 13.

                     (2)

                        Pe lângă Uniunea Europeană, următoarele țări sunt, de asemenea, părți contractante la Acordul Interbus: Republica Albania, Bosnia și Herțegovina, Republica Moldova, Muntenegru, Republica Macedonia de Nord, Republica Turcia și Ucraina (denumite în continuare „părțile contractante la Acordul Interbus”).

                     (3)

                        SGS14/15073 din 5 decembrie 2014.

                     (4)

                        Decizia (UE) 2018/1195 a Consiliului din 16 iulie 2018 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui protocol la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul (JO L 214, 23.8.2018, p. 3).Decizia (UE) 2018/1211 a Consiliului din 16 iulie 2018 privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a unui protocol de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare la acordul respectiv (JO L 222, 3.9.2018, p. 1).

                     (5)

                        [DE ADĂUGAT TRIMITERE]

                     (6)

                        Decizia Consiliului din 3 octombrie 2002 privind încheierea Acordului Interbus referitor la transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (JO L 321, 26.11.2002, p. 11).

                     (7)

                        JO L 214, 23.8.2018, p. 3.

                     (8)

                        JO L 222, 3.9.2018, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 29.11.2019
            COM(2019) 622 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de Decizie a Consiliului
            de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea modificării Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus) în ceea ce privește serviciile internaționale regulate și serviciile internaționale regulate speciale de transport de călători cu autocarul și autobuzul și a Protocolului de modificare a Acordului  privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze  (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare

               ANEXĂ

               Directive de negociere privind modificarea Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în ceea ce privește transportul internațional regulat și serviciile internaționale regulate speciale de călători cu autocarul și autobuzul și a Protocolului de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare

               1.Termenul pentru semnarea Protocolului la Acordul privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus) în ceea ce privește transportul internațional regulat și serviciile internaționale regulate speciale de călători cu autocarul și autobuzul și a Protocolului de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare, prevăzut în prezent la articolul 20 alineatul (1) și, respectiv, la articolul 2 ca fiind data de 16 aprilie 2019, ar trebui eliminat.

               2.Trimiterile la „fosta Republică iugoslavă a Macedoniei” din ambele protocoale ar trebui înlocuite cu „Republica Macedonia de Nord”.

               3.Protocolul de modificare a Acordului privind transportul internațional ocazional de călători cu autocare și autobuze (Acordul Interbus), în vederea extinderii la Regatul Maroc a posibilității de aderare, ar trebui să intre în vigoare numai după ce toate părțile contractante la Acordul Interbus au încheiat protocolul respectiv.

               4.Negociatorul ar trebui să găsească cea mai adecvată formă de instrument internațional prin care să se ajungă la un acord cu privire la modificări. Semnăturile care au avut deja loc nu ar trebui să fie afectate.