title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2020 2020/C 282/14

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/89

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2020
      (2020/C 282/14)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară privind Letonia pentru 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Letonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Letonia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Letonia este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele sectoare și regiuni din cauza profilurilor de specializare diferite. Acest lucru implică un risc de adâncire a disparităților în Letonia. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  La 30 aprilie 2020, Letonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Letonia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un deficit de 0,2 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 9,4 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 5,0 % din PIB în 2021 și la 2,7 % din PIB până în 2023, în condițiile menținerii politicilor actuale. După ce a scăzut la 36,9 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge un nivel maxim de aproximativ 53 % în 2022, conform Programului de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Letonia a adoptat la timp măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod special. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 3,0 % din PIB. Măsurile includ opțiuni de amânare a plății impozitelor pentru o perioadă de până la trei ani, extinderea acoperirii concediilor medicale plătite de stat, acordarea de sprijin pentru anumite sectoare și cheltuieli suplimentare pentru sănătate. Pe lângă aceasta, Letonia a adoptat un sprijin sub formă de lichidități pentru întreprinderi prin garanții și împrumuturi reprezentând 3,2 % din PIB. În general, măsurile adoptate de Letonia sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Letoniei va fi de –7,3 % din PIB în 2020 și de –4,5 % din PIB în 2021. Acest lucru reflectă un efect al măsurilor de stimulare similar în mare măsură celui preconizat în Programul de stabilitate pentru 2020, dar se preconizează că ocuparea forței de muncă va scădea și mai mult și că stabilizatorii automați pe partea de cheltuieli vor fi, de asemenea, mai scăzuți. Se preconizează că ponderea datoriei publice va rămâne sub 60 % din PIB în 2020 și în 2021.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Letonia. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Letonia a declarat starea de urgență la 13 martie 2020 și a prelungit-o până la 9 iunie 2020. Guvernul a limitat circulația persoanelor peste frontierele Letoniei pe cale aeriană, feroviară și maritimă, a închis școlile și universitățile, asigurând în schimb învățământul la distanță, a interzis toate evenimentele publice, a impus măsuri de distanțare socială, a limitat vânzările la sfârșit de săptămână și a promovat serviciile publice digitale. Având în vedere îmbunătățirea situației epidemiologice, autoritățile au relaxat restricțiile naționale începând cu 12 mai 2020 și au convenit să redeschidă frontierele cu Lituania și Estonia începând cu 15 mai 2020. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se preconizează că rata șomajului va crește la 8,6 % în 2020 și se va redresa ușor, ajungând la 8,3 %, în 2021. Se estimează că economia va înregistra un declin de 7 % în 2020, investițiile și exporturile fiind cele mai afectate de scăderea cererii externe și de incertitudinea crescândă. Se preconizează că rata de ocupare a forței de muncă va scădea cu 2,5 %, ținând seama de faptul că impactul negativ asupra ocupării forței de muncă va fi atenuat în mod considerabil prin schema de șomaj tehnic subvenționată de guvern și prin subvențiile salariale destinate sectoarelor orientate către export. Letonia a elaborat un răspuns cuprinzător în materie de politică fiscală și economică la criza provocată de COVID-19. În cadrul acestui răspuns, autoritățile au urmărit trei direcții: 1. sprijinirea lucrătorilor; 2. sprijinirea întreprinderilor; și 3. sprijinirea sectoarelor economice cel mai grav afectate. Măsurile de politică în domeniul forței de muncă, menite să protejeze locurile de muncă și să consolideze plasa de siguranță socială, includ, printre altele, subvenții salariale de până la 75 % din salariul brut al unei persoane, acoperirea concediului medical în cazul în care un lucrător este diagnosticat cu COVID-19 sau se află în carantină și prelungirea acordării prestațiilor de șomaj. Sprijinirea întreprinderilor care se confruntă cu dificultăți temporare a avut drept scop extinderea acordării de lichidități întreprinderilor viabile și stimularea rapidă a furnizării de bunuri și servicii vitale.

                  (17)

                  A fost nevoie să se ia măsuri fără precedent pentru a se limita răspândirea și impactul pandemiei de COVID-19. Pandemia a amplificat deficiențele structurale din sistemul de sănătate al Letoniei, care sunt direct legate de resursele financiare și umane limitate de care dispune, precum și de ritmul lent al reformelor. Accesul la asistență medicală de calitate și la prețuri accesibile, precum și eficacitatea sistemului de sănătate sunt afectate de o finanțare publică redusă. Acest lucru conduce la un nivel ridicat de nevoi nesatisfăcute autoraportate în materie de asistență medicală, la o proporție semnificativă de plăți directe, în special pentru grupurile vulnerabile, precum și la inegalitate în ceea ce privește accesul la asistența medicală. Stilul de viață nesănătos este un alt motiv important pentru rezultatele slabe în materie de sănătate. În plus, deficitul de forță de muncă în domeniul sănătății constituie o provocare complexă și afectează furnizarea serviciilor de sănătate. Pentru a spori eficiența și calitatea asistenței medicale, este esențial să se accelereze reformele în curs, aflate încă într-un stadiu incipient, care să includă măsuri eficace de prevenire, o asistență medicală primară mai solidă, un sector spitalicesc raționalizat și o gestionare specifică a calității. Amploarea impactului acestor reforme și posibilitățile de îmbunătățire a rezultatelor în materie de sănătate depind, de asemenea, în mod semnificativ, de nivelul finanțării publice pentru sănătate. Pentru a face posibilă gestionarea unor crize similare în viitor, este important să se asigure investiții în măsuri de sănătate publică eficiente și bazate pe resurse suficiente pentru a preveni, limita și atenua răspândirea bolilor infecțioase și pentru a gestiona impactul acestora asupra performanței sistemului de sănătate. Investițiile ar putea viza furnizarea echipamentelor necesare, a unor servicii de e-sănătate solide, a unor infrastructuri și resurse umane pentru asistență medicală, precum și asigurarea capacității de a furniza, pe lângă serviciile de îngrijire a pacienților cu COVID-19, toate serviciile de sănătate oferite în mod obișnuit.

                  (18)

                  Letonia a luat măsuri de prelungire a sprijinului pentru venit acordat lucrătorilor și de evitare a concedierilor pe durata stării de urgență. Cu toate acestea, gradul de acoperire și de adecvare a sprijinului este limitat, în principal din cauză că acordarea sprijinului depinde de plata contribuțiilor sociale și de criterii de eligibilitate restrictive. În același timp, sistemul nu permite nici încetarea parțială a activității. O tranziție cu caracter gradual mai pronunțat de la sprijinul pentru venit la veniturile din muncă ar permite o mai mare flexibilitate a pieței forței de muncă în perioada de inactivitate și de redresare economică. Sunt necesare eforturi continue pentru a îmbunătăți caracterul adecvat, durata și acoperirea plasei de siguranță socială pentru toți. Aceste eforturi sunt însă limitate de ponderea scăzută a veniturilor fiscale în PIB. În pofida unor ușoare îmbunătățiri, gradul de adecvare a venitului minim garantat, a pensiilor minime și a sprijinului pentru venit pentru persoanele cu handicap rămâne scăzut. Letonia a introdus ajutorul de șomaj pentru persoanele cele mai vulnerabile; cu toate acestea, șomerii sunt expuși unui risc ridicat de sărăcie, în special atunci când durata șomajului crește. Există disparități în ceea ce privește accesul la protecție socială, inclusiv la asigurările de șomaj, în cazul lucrătorilor independenți și al celor cu contracte atipice, iar acestea ar putea fi remediate. În pofida unei proporții în scădere, munca nedeclarată și „salariile în plic” rămân practici larg răspândite, slăbind protecția socială a lucrătorilor afectați și accentuând riscurile profesionale. Grupurile vulnerabile sunt susceptibile să se confrunte cu cele mai mari dificultăți în găsirea unui nou loc de muncă. Integrarea serviciilor de ocupare a forței de muncă, de educație, medicale și sociale și prestarea de servicii sociale rămân la cote scăzute. Proporția persoanelor care se confruntă cu condiții precare de locuit și cea a persoanelor care trăiesc în locuințe supraaglomerate sunt printre cele mai ridicate din Uniune, iar locuințele sociale sunt rare.

                  (19)

                  Acordarea de sprijin întreprinderilor mici și mijlocii pentru a le ajuta să dezvolte rapid capacități în materie de formule flexibile de lucru și de muncă la distanță poate contribui în mod semnificativ la atenuarea impactului crizei. Nivelul scăzut de înregistrare la serviciile publice de ocupare a forței de muncă și nivelul scăzut de implicare a șomerilor în măsurile active de ocupare a forței de muncă reprezintă un motiv deosebit de îngrijorare. Punerea în aplicare și conținutul măsurilor active de ocupare a forței de muncă trebuie consolidate și adaptate pentru a se reduce durata perioadelor de șomaj și a se facilita reluarea activității. Într-o perioadă de încetinire a creșterii economice, pentru a îmbunătăți reziliența forței de muncă, este și mai important ca cetățenii să dispună de competențele adecvate. Măsurile eficace și ușor accesibile de educație pentru adulți, de recalificare și perfecționare profesională, împreună cu furnizarea de servicii sociale și de sprijin în materie de mobilitate, ar putea permite unui număr mai mare de persoane să dezvolte competențele necesare pe piața forței de muncă. Competențele digitale trebuie, de asemenea, îmbunătățite, întrucât numai 43 % dintre letoni au competențe digitale de bază sau peste nivelul de bază. Pandemia de COVID-19 a evidențiat, de asemenea, necesitatea de a consolida educația și formarea digitală de calitate și de a asigura accesul egal la acestea al tuturor cursanților. Consolidarea capacității partenerilor sociali este, de asemenea, importantă pentru a se asigura implicarea lor semnificativă și în timp util în răspunsul la criza provocată de COVID-19 și în procesul de redresare.

                  (20)

                  O schemă importantă de sprijin sub formă de lichidități a fost instituită și pusă în aplicare rapid prin intermediul instituției naționale de dezvoltare, Altum. Aceasta a contribuit la restructurarea calendarelor de rambursare a creditelor pentru întreprinderi și a oferit sprijin sub formă de lichidități prin noi împrumuturi. În același timp, majoritatea restructurărilor creditelor bancare au loc fără să fie nevoie de garanții de stat. Totuși, condițiile de eligibilitate pentru garanțiile de stat sunt relativ stricte. Drept rezultat, există riscul ca întreprinderile mai mici care au o situație financiară mai fragilă sau care înregistrează întârzieri la plata impozitelor să nu beneficieze de sprijin. Restaurantele și hotelurile, care se numără printre sectoarele cele mai afectate de această criză, se confruntă cu dificultăți în ceea ce privește accesul la lichidități din cauza situației lor fragile din punct de vedere financiar și al garanțiilor reale. În același timp, este important să se susțină reziliența sectorului bancar.

                  (21)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca finanțarea proiectelor de investiții publice mature să fie concentrată la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Politicile de sprijinire a transformării digitale și a tranziției verzi în această țară ar trebui să țină seama de disparitățile regionale semnificative. Majoritatea zonelor urbane din Letonia au o infrastructură digitală excelentă, însă acoperirea de bandă largă fixă în zonele rurale, în special vizând conexiunile „pe ultimul kilometru”, este scăzută. Continuarea și consolidarea eforturilor de implementare a rețelelor în bandă largă de foarte mare viteză vor permite îmbunătățirea în continuare a infrastructurii digitale. Pentru a face față provocărilor generate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, sunt necesare investiții menite să diversifice economia și să o facă mai modernă și mai competitivă, inclusiv prin consolidarea investițiilor în cercetare și inovare și în capitalul uman, precum și să atenueze costurile socioeconomice ale tranziției. În Letonia, durabilitatea mediului se bazează pe progresul în direcția îmbunătățirii eficienței energetice, pe punerea în aplicare a planului său național privind energia și clima, inclusiv, în special, în ceea ce privește transporturile și clădirile, și pe integrarea considerațiilor privind durabilitatea mediului în alte sectoare economice, în special în agricultură și silvicultură. Îmbunătățirea infrastructurii de transport intermodal în interiorul și în jurul orașului Riga ar facilita mobilitatea forței de muncă și ar contribui totodată la reducerea consumului de energie de către autoturisme, consum care în prezent este în creștere. În plus, proiectul Rail Baltica și proiectele de interconectare energetică sunt principalele priorități de investiții ale Letoniei, menite să îmbunătățească siguranța și integrarea sa pe piața internă. Realizarea de noi investiții în domeniul energiei din surse regenerabile, în special al energiei eoliene, precum și promovarea tranziției către o economie circulară cu rate de reciclare semnificativ mai mari pot, de asemenea, să îmbunătățească atât rezultatele de mediu, cât și cele economice și să contribuie la atingerea obiectivelor de atenuare a schimbărilor climatice. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Letonia să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Letoniei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (22)

                  Letonia a redus semnificativ circulația prin băncile sale a banilor care comportă riscuri și și-a revizuit sistemul de combatere a spălării banilor. În special, Letonia a interzis furnizarea de servicii financiare societăților nerezidente de tip „cutie poștală” și a modificat o serie de legi. Capacitatea și capabilitatea principalelor instituții de supraveghere, de informații financiare și de aplicare a legii au fost consolidate. Deși supravegherea instituțiilor financiare a fost consolidată în mod considerabil, aceasta ar putea fi mai bine orientată și ar putea deveni mai eficientă printr-o mai bună evaluare a riscurilor. În plus, în timp ce capacitatea organismelor de aplicare a legii și cooperarea dintre acestea s-au îmbunătățit, capacitatea lor de a ancheta și a urmări penal cazurile de spălare a banilor ar putea fi consolidată în continuare.

                  (23)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (24)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Letonia va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (25)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Letonia ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (26)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Letoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (27)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să consolideze reziliența și accesibilitatea sistemului de sănătate, inclusiv prin asigurarea de resurse umane și financiare suplimentare.

                  2.

                  Să acorde un sprijin adecvat pentru venit grupurilor celor mai afectate de criză și să consolideze plasa de siguranță socială. Să atenueze impactul crizei asupra ocupării forței de muncă, inclusiv prin formule flexibile de lucru, prin măsuri active pe piața muncii și prin dezvoltarea competențelor.

                  3.

                  Să asigure accesul întreprinderilor și, în special, al întreprinderilor mici și mijlocii la sprijinul sub formă de lichidități. Să concentreze la începutul perioadei finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către cercetare și inovare, către producerea și utilizarea energiei în mod curat și eficient, către transporturi durabile și infrastructuri digitale.

                  4.

                  Să continue progresele în ceea ce privește cadrul de combatere a spălării banilor.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 86.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2020 2020/C 282/15

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/95

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2020
      (2020/C 282/15)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Lituania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o Recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Lituania din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Lituania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Lituania în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare, în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza provocată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză în sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Lituania este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferite sectoare și regiuni din Lituania din cauza profilurilor de specializare diferite. Acest lucru implică un risc de adâncire a disparităților în Lituania. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  Lituania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 15 mai 2020, iar Programul de stabilitate pentru 2020 la 30 aprilie 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Lituania se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un excedent de 0,3 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 11,4 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 3,9 % din PIB în 2021. După o creștere la 36,3 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 50,6 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Lituania a adoptat în timp util măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod deosebit. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 6,8 % din PIB. Măsurile respective includ amânarea plății impozitelor, finanțări suplimentare pentru achiziționarea de materiale medicale, subvenții pentru menținerea locurilor de muncă și prestații de asigurări sociale pentru lucrătorii independenți și pentru angajații afectați de pandemia de COVID-19. Din analiza efectuată de Comisie cu privire la modul în care au fost concepute și puse în aplicare unele măsuri reiese că aplicarea potențială a acestora va fi relativ redusă, drept pentru care Comisia a estimat că măsurile guvernamentale vor avea un impact mai mic asupra finanțelor publice. În plus, Lituania a anunțat măsuri discreționare care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la răspunsul la situații de criză, inclusiv prin furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor și care, potrivit estimărilor Programul de stabilitate pentru 2020, reprezintă 3,8 % din PIB. Măsurile respective includ în special garanțiile pentru împrumuturi (2,9 % din PIB). În general, măsurile adoptate de Lituania sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Lituaniei va fi de –6,9 % din PIB în 2020 și de –2,7 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice va rămâne sub 60 % din PIB în 2020 și în 2021.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Lituania. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, PIB-ul Lituaniei se va contracta cu 8 %, urmând să înregistreze o redresare rapidă de 7,5 % în 2021. Ca măsură de răspuns la pandemia de COVID-19 și de atenuare a repercusiunilor negative ale crizei economice, la 16 martie Lituania a prezentat „Planul privind acordarea de stimulente economice și atenuarea consecințelor răspândirii COVID-19”. Planul beneficiază de 2,5 miliarde EUR, și anume 6,3 % din PIB-ul lituanian, și prevede până la 500 de milioane EUR, și anume 1,3 % din PIB, pentru a asigura resursele necesare sistemului de sănătate. Alte 500 de milioane EUR au fost alocate pentru protejarea locurilor de muncă și a veniturilor. Capacitatea fondurilor de garanții de stat a fost majorată cu 500 de milioane EUR și s-au aprobat garanții de stat suplimentare în valoare de până la 500 de milioane EUR având drept scop stimularea economiei. În aprilie, Comisia a aprobat mai multe sisteme de ajutor din Lituania pentru a sprijini economia lituaniană în contextul pandemiei de COVID-19. Aceste sisteme au drept scop să ajute întreprinderile să acopere nevoile imediate de capital circulant și să își continue activitățile în timpul și după terminarea pandemiei. În plus, Banca Lituaniei a relaxat unele dintre cerințele de capital aplicabile băncilor comerciale, în scopul de a le permite acestora să acorde mai multe împrumuturi pentru economia reală.

                  (17)

                  În ceea ce privește rezultatele în materie de sănătate, Lituania se află în mod constant în urma celorlalte state membre, ceea ce se explică parțial prin eficiența sub nivelul optim a sistemului de sănătate, care suferă consecințele unei finanțări reduse. Pandemia actuală a mărit presiunea la care este supus sistemul și a scos la iveală noi dificultăți de natură structurală, printre care lentoarea cu care avansează măsurile de îmbunătățire a calității serviciilor, nivelul scăzut al investițiilor în asistența medicală primară și lipsa oricăror progrese în adaptarea rețelei spitalicești în vederea eficientizării și a creșterii capacității acestuia de a răspunde necesităților. De asemenea, criza declanșată de pandemia de COVID-19 evidențiază și inegalitățile în materie de sănătate legate de deficitul de forță de muncă și de necorelarea geografică dintre servicii și nevoi. Lituania trebuie să mobilizeze resursele necesare pentru a face față crizei actuale și a îmbunătăți reziliența sistemului său de sănătate în viitor. În timp ce măsurile imediate sunt axate pe consolidarea capacităților în ceea ce privește dotarea cu personal sanitar și cu materiale și echipamente medicale critice pentru a salva vieți omenești pe durata pandemiei, ar trebui să se realizeze mai multe investiții pe termen lung în îmbunătățirea rezilienței sistemului de sănătate, astfel încât acesta să-și poată continua activitatea, să revină la performanțe optime și să fie pregătit pentru noi șocuri. În acest scop, va fi necesar să se aloce resurse suficiente pentru a îmbunătăți accesibilitatea, eficiența și calitatea sistemului de sănătate, astfel încât acesta să poată răspunde mai bine provocărilor pe care le reprezintă numărul tot mai mare de afecțiuni cronice, îmbătrânirea și inegalitățile persistente în materie de sănătate. Asistența medicală primară și dezvoltarea e-sănătății joacă un rol primordial în această privință. Lituania ar trebui să se asigure, de asemenea, că îmbunătățirile recent aduse accesibilității serviciilor de asistență medicală nu sunt amenințate. În fine, pentru a se obține reziliența, va fi necesar, de asemenea, să se amelioreze capacitatea sistemului de a combate diferitele aspecte ale stilului de viață nesănătos (unul dintre ceilalți factori care explică în mare măsură rezultatele slabe în materie de sănătate din Lituania) și să se intensifice eforturile de pregătire a sectorului îngrijirii de lungă durată pentru a face față îmbătrânirii populației.

                  (18)

                  Înainte de pandemia de COVID-19, participarea pe piața forței de muncă era ridicată, iar rata șomajului, scăzută, dar această criză a creat noi probleme. Cu ajutorul finanțării din partea Uniunii, Lituania a pus în aplicare o schemă de șomaj tehnic pentru a atenua efectele pandemiei asupra ocupării forței de muncă și a introdus o serie de alte măsuri de reducere a efectelor negative asupra întreprinderilor și a lucrătorilor independenți. Înainte de criză, sfera de acțiune a măsurilor de politici active în domeniul pieței forței de muncă (ALMP) era în scădere, iar participarea la programe de învățare destinate adulților, redusă. Cu toate acestea, pentru a ajuta șomerii să revină pe piața forței de muncă cât mai curând posibil și pentru a oferi un sprijin efectiv într-un mod durabil după încheierea fazei de redresare, va fi nevoie să se extindă sfera de acțiune a măsurilor de politici active în domeniul pieței forței de muncă, să li se acorde o finanțare suficientă și să se prevadă alte măsuri de recalificare a forței de muncă și de actualizare a competențelor acesteia. Este important să se consolideze capacitatea partenerilor sociali, astfel încât să se asigure implicarea în mod semnificativ și în timp util a acestora la elaborarea procesului de ieșire din criză și de redresare.

                  (19)

                  Deși s-au luat măsuri, încă înainte de criză, pentru a aborda riscul de sărăcie și de excluziune socială, de exemplu prin majorarea prestațiilor universale pentru copii și a pensiilor, sărăcia și inegalitatea veniturilor sunt în continuare printre cele mai ridicate din Uniune. Comparativ cu alte țări, Lituania are cheltuieli publice relativ reduse în domeniul protecției sociale, iar transferurile sociale nu au decât un impact redus în ceea ce privește reducerea sărăciei, impact considerat drept critic în tabloul de bord al indicatorilor sociali care susțin Pilonul european al drepturilor sociale. Sistemul fiscal și de prestații sociale se caracterizează printr-o progresivitate redusă și o capacitate de redistribuție limitată, ceea ce îngrădește capacitatea acestei țări de a finanța bunuri și servicii publice și de a combate sărăcia și inegalitatea veniturilor. Efectul negativ al pandemiei de COVID-19 asupra ocupării forței de muncă și asupra veniturilor gospodăriilor riscă să conducă la agravarea pe termen mediu a problemelor respective. Este posibil să fie necesare măsuri temporare, ca, de exemplu, revizuirea normelor de eligibilitate, a cuantumului și a duratei anumitor prestații, astfel încât să se evite înrăutățirea situației persoanelor celor mai afectate de pandemie. Plasa de siguranță socială ar trebui să fie extinsă pentru a sprijini toate categoriile populației, inclusiv lucrătorii independenți, lucrătorii atipici și persoanele cele mai vulnerabile. Trebuie să se consolideze oferta în ceea ce privește principalele servicii sociale și locuințele sociale, pentru a veni în sprijinul celor care au nevoie de ajutor.

                  (20)

                  Sprijinul sub formă de lichidități acordat întreprinderilor de sectorul public prin intermediul unor împrumuturi și garanții, cu accent pe întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), a fost primordial, dar intermediarii trebuie să distribuie întreprinderilor sprijinul sub formă de lichidități cu eficacitate și rapiditate, iar condițiile de împrumut trebuie să țină seama de situația de criză. În procesul de elaborare și punere în aplicare a măsurilor respective, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar. Autorizarea amânării plății impozitelor și a contribuțiilor sociale și accelerarea plăților contractuale de către autoritățile publice poate contribui, de asemenea, la îmbunătățirea fluxului de numerar al IMM-urilor. Este posibil ca startupurile recente și întreprinderile în curs de extindere să aibă nevoie de un sprijin specific, de exemplu, prin achiziționarea de participații la capital de către instituții publice și prin măsuri de stimulare a investițiilor fondurilor cu capital de risc în aceste tipuri de întreprinderi. Ar trebui să se continue eforturile depuse pentru a reduce sarcinile normative și administrative inutile și a oferi servicii publice digitale eficiente cetățenilor și întreprinderilor.

                  (21)

                  Lituania ar trebui să se asigure că măsurile sale de promovare a redresării economice sunt orientate spre viitor și facilitează tranziția digitală și verde, care va necesita abordarea unei serii întregi de provocări. În ceea ce privește tranziția digitală, competențele din acest domeniu sunt sub media UE, iar IMM-urile semnalează dificultățile considerabile în recrutarea pentru posturile vacante din domeniul TIC. Deși instalarea rețelelor de fibră optică este peste media UE, atât în zonele urbane, cât și în cele rurale, acoperirea de bandă largă fixă și utilizarea acesteia sunt foarte scăzute și persistă diferențe mari între orașe și zonele rurale.

                  (22)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca proiectele de investiții publice mature să fie concentrate la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. În ceea ce privește tranziția ecologică, emisiile totale de gaze cu efect de seră ale Lituaniei rămân în mare măsură neschimbate din 2010. Lituania se află pe unul dintre ultimele locuri din Uniune în ceea ce privește productivitatea resurselor, iar rata de utilizare circulară (secundară) a materialelor este cu mult sub media Uniunii. În conformitate cu Planul național privind clima și energia al Lituaniei, îmbunătățirea performanței energetice a clădirilor datorită eficienței energetice și soluțiilor bazate pe energia din surse regenerabile, împreună cu modernizarea sistemelor de încălzire și îmbunătățirea sustenabilității sectorului transporturilor ar contribui în mod semnificativ la decarbonizarea economiei. Investițiile publice și private direcționate în mod specific către soluționarea acestor probleme, alături de alte investiții cu un impact semnificativ asupra mediului și a sănătății, pot promova creșterea economică și reziliența și pot contribui la asigurarea unei redresări durabile în urma crizei. Investițiile care au fost deja planificate permit identificarea rapidă a proiectelor ce ar putea fi concentrate la începutul perioadei și ar putea contribui la redresarea economică, precum cele având drept obiect renovarea clădirilor și energia din surse regenerabile. Lucrările pregătitoare în vederea elaborării măsurilor de redresare pe termen mediu se pot baza pe planurile naționale ale statelor membre privind energia și clima, pe lista proiectelor de interes comun și pe planurile de dezvoltare a infrastructurii. În plus, proiectul Rail Baltica și proiectele de interconectare energetică constituie principalele priorități de investiții ale Lituaniei, care vizează îmbunătățirea siguranței și a integrării sale în piața internă a Uniunii. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Lituania să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriul menționat în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Lituaniei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (23)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (24)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Lituania va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (25)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Lituania ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (26)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Lituaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Lituaniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Lituania, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (27)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Lituania să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate, inclusiv prin mobilizarea unei finanțări adecvate, remedierea deficitului de forță de muncă din sectorul sănătății și eliminarea penuriilor de produse medicale esențiale. Să îmbunătățească accesibilitatea și calitatea serviciilor de sănătate.

                  2.

                  Să atenueze impactul crizei provocate de pandemia de COVID-19 asupra ocupării forței de muncă. Să sporească finanțarea și să extindă sfera de acoperire a ALMP și să promoveze competențele. Să asigure acoperirea și adecvarea plasei de siguranță socială și să îmbunătățească eficacitatea sistemului fiscal și de prestații sociale, pentru a proteja populația împotriva sărăciei.

                  3.

                  Să acționeze pentru sprijinirea cu lichidități a întreprinderilor, în special a IMM-urilor și a sectoarelor orientate spre export. Să asigure faptul că proiectele de investiții publice mature sunt concentrate la începutul perioadei aferente și să se promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special în ceea ce privește acoperirea de bandă largă de foarte mare capacitate și utilizarea acesteia, către producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, precum și către transportul durabil. Să promoveze inovarea tehnologică în IMM-uri.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 91.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2020 2020/C 282/16

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/101

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2020
      (2020/C 282/16)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat și o Recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Luxemburg din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Luxemburg în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Luxemburg în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, transformarea verde și pe cea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza provocată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Luxemburgul este încurajat să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Luxemburgul și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 30 aprilie 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020 la 29 aprilie 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (10)

                  În prezent, Luxemburgul se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (11)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează că soldul global se va deteriora de la un excedent de 2,2 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 8,5 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 3,0 % din PIB în 2021. După ce a crescut la 22,1 % din PIB în 2019, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 28,7 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (12)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Luxemburgul a adoptat în timp util măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod deosebit. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 5,5 % din PIB. Măsurile includ consolidarea serviciilor de sănătate, sprijinirea firmelor aflate în dificultate, ajutoare rambursabile și nerambursabile, inclusiv pentru lucrătorii independenți, precum și regimuri de șomaj tehnic, inclusiv pentru lucrătorii transfrontalieri. În plus, Luxemburgul a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor. Aceste măsuri includ amânări la plata impozitelor, împrumuturi pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) care se confruntă cu dificultăți financiare temporare, precum și garanții. Deoarece nu consideră că amânarea plății impozitelor și acordarea de împrumuturi rambursabile sunt măsuri discreționare cu impact bugetar, Comisia estimează că, spre deosebire de Programul de stabilitate pentru 2020, acest pachet va avea un impact mai mic. Autoritățile consideră, cu toate acestea, că o parte din amânările la plata impozitelor directe ar avea, în cele din urmă, un impact bugetar, care este inclus în valoarea de 5,5 % din PIB sus-menționată. În plus, o parte din costurile legate de programele de șomaj tehnic au fost considerate ca făcând parte din funcționarea stabilizatorilor automați. În general, măsurile adoptate de Luxemburg sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (13)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Luxemburgului va fi, în 2020, un deficit de 4,8 % din PIB, iar în 2021, un excedent de 0,1 %. Se preconizează că ponderea datoriei publice va rămâne sub 60 % din PIB în 2020 și în 2021. În comparație cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2020, Programul de stabilitate pentru 2020 se bazează pe ipoteze mai prudente, atât pentru venituri, cât și pentru cheltuieli.

                  (14)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Luxemburg. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (15)

                  Luxemburgul are unul dintre cele mai performante sisteme de sănătate din Uniune. Cu toate acestea, având în vedere că 49 % dintre medici și 62 % dintre lucrătorii din sectorul sănătății nu sunt cetățeni luxemburghezi, sistemul se situează mult peste pragul critic de vulnerabilitate (conform indicatorului Organizației Mondiale a Sănătății). În acest context, sistemul de sănătate al Luxemburgului ar putea fi afectat de eventualele decizii unilaterale luate de țările vecine în perioade de criză. Ca urmare a crizei provocate de COVID-19, Luxemburgul a fost nevoit să adopte în timp record măsuri pe termen scurt pentru a îmbunătăți reziliența sistemului său de sănătate, cum ar fi mobilizarea infrastructurii medicale și extinderea temporară a unui spital, precum și asigurarea cazării în Luxemburg a lucrătorilor transfrontalieri în domeniul sănătății și a familiilor acestora.

                  (16)

                  Este de așteptat ca sistemul de sănătate să se confrunte cu provocări din ce în ce mai mari în viitor, pe lângă numărul crescând de posturi vacante pentru lucrători în domeniul sănătății înregistrat în ultimii ani. Mai precis, se preconizează că va crește cererea de servicii medicale din cauza unei populații în creștere și din cauza îmbătrânirii populației, precum și că între 59 % și 69 % dintre cadrele medicale se vor pensiona în următorii 15 ani. Inovațiile din domeniul mixului de competențe și dezvoltarea rolurilor profesionale, alături de împărțirea și substituirea sarcinilor vor juca un rol important în menținerea atractivității sectorului de sănătate ca loc de muncă. La un nivel mai general, guvernanța sistemului de sănătate, inclusiv cooperarea cu țările vecine, poate fi îmbunătățită, iar guvernul a lansat recent o reformă semnificativă. Deși infrastructura digitală este deja avansată în Luxemburg, se depun în continuare eforturi pentru a pune în aplicare unele soluții de e-sănătate, cum ar fi soluțiile digitale pentru furnizorii de servicii de rambursare. Luxemburgul s-a orientat ferm către tehnologiile digitale, cum ar fi supercalculul, inteligența artificială, tehnologia blockchain și lucrul cu volume mari de date și are potențialul de a mobiliza aceste capabilități și de a coopera la nivelul Uniunii pentru a aduce o contribuție majoră la cercetările în scopul neutralizării virusului care provoacă COVID-19 și al reducerii infecțiilor. Luxemburgul a instituit, de asemenea, o nouă schemă de sprijin pentru proiectele de investiții în cercetare și dezvoltare dedicate produselor utilizabile în lupta împotriva COVID-19, care sunt necesare pentru a combate în mod eficient pandemia actuală de COVID-19 prin elaborarea unui tratament și a unor vaccinuri eficace.

                  (17)

                  Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se preconizează că rata șomajului va crește la 6,4 % în 2020 și va scădea la 6,1 % în 2021. Luxemburgul a luat o serie de măsuri, în special privind șomajul tehnic (chômage partiel), pentru a menține nivelul de ocupare a forței de muncă. Cu toate acestea, ar trebui să se acorde o atenție specială grupurilor mai vulnerabile, cum ar fi lucrătorii în vârstă și cei slab calificați, în contextul în care noul sistem de venit minim (REVIS – revenu d’inclusion sociale) a condus deja la o creștere a numărului de șomeri înregistrați la serviciul public de ocupare a forței de muncă, ca urmare a obligației de a înregistra beneficiarii sistemului începând din ianuarie 2019. Aceste persoane mai vulnerabile ar avea cel mai mult de suferit de pe urma creșterii concurenței pe piața forței de muncă din cauza crizei provocate de COVID-19. Alte persoane vulnerabile pe care le-ar putea afecta criza ar fi lucrătorii temporari și, în general, lucrătorii slab calificați. În ceea ce privește lucrătorii în vârstă, rata scăzută de ocupare a acestora rămâne o problemă structurală în Luxemburg, care are impact și asupra sustenabilității pe termen lung a sistemului de pensii, după cum s-a precizat în recomandările specifice fiecărei țări adresate Luxemburgului în anii precedenți. În contextul actual, lucrătorii în vârstă se confruntă cu riscul suplimentar de a fi concediați din cauza crizei provocate de COVID-19; este deci necesară mai mult ca oricând creșterea capacității lor de adaptare la alte locuri de muncă și sectoare, inclusiv prin perfecționare și recalificare. Luxemburgul are rezultate apropiate de media Uniunii în ceea ce privește incluziunea socială, dar indicatorii privind inegalitatea și sărăcia în rândul persoanelor încadrate în muncă au scăzut în ultimii ani, iar oportunitățile pentru studenți rămân puternic influențate de mediul socioeconomic din care provin aceștia. În acest context, ar trebui sprijinite în special grupurile mai vulnerabile, pentru ca acestea să poată face față efectelor sociale ale crizei provocate de COVID-19.

                  (18)

                  Pentru a ajuta întreprinderile să traverseze criza provocată de COVID-19, în special IMM-urile, inclusiv lucrătorii independenți și microîntreprinderile, Luxemburgul a inclus o serie de măsuri în Planul său de stabilizare prezentat la 25 martie 2020. Comerțul cu amănuntul este unul dintre cele mai afectate sectoare, din cauza prăbușirii cererii și ca urmare a actualelor măsuri care au împiedicat complet funcționarea multor întreprinderi sau au limitat operațiunile acestora. Flexibilitatea în materie de reglementare ar stimula redresarea comerțului cu amănuntul după trecerea crizei provocate de COVID-19. În plus, ar fi benefică sprijinirea adoptării de către IMM-uri a tehnologiilor digitale care asigură continuitatea activității economice, cum ar fi comerțul electronic. Pe tot parcursul perioadei de redresare ar trebui menținute măsuri adecvate, în paralel cu o eliminare treptată și flexibilă, identificând sectoarele cele mai afectate, pentru a putea elabora planuri de sprijin specifice, care să le permită acestora să recupereze decalajul încă din faza de redresare. În procesul de punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie luată în considerare reziliența sectorului bancar. După trecerea celei mai acute faze a crizei provocate de COVID-19, pentru a susține tranziția și crearea de noi IMM-uri în sectoarele care favorizează creșterea economică, o reformă a cadrului de insolvență al Luxemburgului ar putea oferi o a doua șansă întreprinderilor care se confruntă cu falimentul din cauze care nu le sunt imputabile.

                  (19)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca proiectele de investiții publice mature să fie concentrate la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante, în special în sectorul digital și în sectoarele verzi. Luxemburgul a lansat deja inițiative de stimulare a digitalizării și a inovării, însă integrarea tehnologică în sectorul întreprinderilor și investițiile private, precum și digitalizarea serviciilor publice, rămân scăzute în comparație cu potențialul ridicat al sectorului și cu ambiția țării de a trece la o economie bazată pe date. Investițiile în digitalizare, în competențele digitale avansate și în inovare vor fi esențiale pentru susținerea IMM-urilor și pentru stimularea productivității și a competitivității. Redresarea ar trebui sprijinită în continuare și prin accelerarea investițiilor verzi ambițioase, derulate pe termen scurt. Domeniile principale ar putea fi, în special, transporturile durabile, inclusiv cel feroviar, construcțiile durabile, mai ales în ceea ce privește eficiența energetică a clădirilor existente și a celor noi, precum și energia din surse regenerabile. Acestea ar contribui la asigurarea unui stimulent ecologic solid și ar ajuta Luxemburgul să se apropie de obiectivele sale pentru 2030 în domeniul reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră, al eficienței energetice și al energiei din surse regenerabile, precum și să pregătească terenul pentru neutralitatea climatică. Este în continuare necesară identificarea mai precisă a nevoilor de investiții și a surselor de finanțare a investițiilor, ținând seama și de impactul pandemiei de COVID-19 asupra economiei și a finanțelor publice. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Luxemburgul să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Luxemburgului să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (20)

                  Luxemburgul se confruntă cu riscuri semnificative legate de spălarea banilor, având în vedere fluxurile ridicate de investiții străine directe și prezența unor structuri juridice complexe cu sponsori străini. Aceste riscuri sunt reflectate în evaluarea națională a riscurilor, în special în ceea ce îi privește pe profesioniștii implicați în furnizarea de servicii către societăți și fiducii sau în furnizarea de servicii de investiții. Deficiențele în aplicarea de către acești profesioniști a cadrului de combatere a spălării banilor conduc la analize de risc inadecvate și la un nivel scăzut de raportare a activităților suspecte. Intensitatea supravegherii profesioniștilor respectivi nu este suficient de adecvată pentru a remedia aceste deficiențe. Pentru a limita confidențialitatea și a identifica beneficiarii efectivi a fost înființat un registru național al beneficiarilor efectivi pentru întreprinderi. Calitatea informațiilor furnizate și eficacitatea registrului trebuie monitorizate în timp.

                  (21)

                  Combaterea planificării fiscale agresive rămâne esențială pentru îmbunătățirea eficienței și a echității sistemelor fiscale, astfel cum s-a recunoscut în recomandarea din 2020 privind politica economică a zonei euro. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Luxemburgul a luat măsuri de combatere a practicilor de planificare fiscală agresivă punând în aplicare inițiativele internaționale și europene convenite anterior, dar nivelul ridicat al dividendelor, dobânzilor și redevențelor ca procente din PIB sugerează că normele fiscale ale țării sunt utilizate de societăți pentru planificarea fiscală agresivă. Majoritatea investițiilor străine directe sunt deținute de entități cu scop special. Din cauză că nu se reține impozit la sursă pe dobânzile și redevențele plătite în străinătate (și anume de rezidenți din Uniune către rezidenți din țări terțe) și că, în anumite circumstanțe, plata dividendelor este scutită de impozitul reținut la sursă, este posibil ca aceste plăți să nu fie deloc supuse impunerii, dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. Luxemburgul a prezentat un proiect de lege care introduce nedeductibilitatea dobânzilor și a redevențelor plătite către jurisdicțiile incluse în lista Uniunii a jurisdicțiilor necooperante în scopuri fiscale, în conformitate cu angajamentul său de a introduce măsuri defensive față de jurisdicțiile respective.

                  (22)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare („recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (23)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Luxemburgul va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (24)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Luxemburgul ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (25)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Luxemburgului în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (26)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și 2021, Luxemburgul să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să îmbunătățească reziliența sistemului de sănătate, asigurând o disponibilitate adecvată a lucrătorilor din domeniul sănătății. Să accelereze reformele care îmbunătățesc guvernanța sistemului de sănătate și e-sănătatea.

                  2.

                  Să atenueze impactul crizei provocate de COVID-19 asupra ocupării forței de muncă, acordând o atenție deosebită persoanelor aflate într-o poziție dificilă pe piața forței de muncă.

                  3.

                  Să asigure punerea în aplicare eficace a măsurilor de sprijinire a lichidității întreprinderilor, în special a IMM-urilor și a lucrătorilor independenți. Să concentreze la începutul perioadei proiectele de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către transporturi și construcții durabile și către producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, contribuind astfel la decarbonizarea treptată a economiei. Să stimuleze inovarea și digitalizarea, în special în sectorul întreprinderilor.

                  4.

                  Să asigure supravegherea și aplicarea eficace a cadrului de combatere a spălării banilor în ceea ce privește profesioniștii care furnizează servicii fiduciilor și întreprinderilor și servicii de investiții. Să intensifice măsurile de combatere a caracteristicilor sistemului fiscal care facilitează planificarea fiscală agresivă, în special prin intermediul plăților în străinătate.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 97.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.