               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 507 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2020

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat Strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de Recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

               (2)Raportul de țară pentru Irlanda
                  3
                din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019
                  4
               , măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Irlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Dezechilibrele se referă, în special, la stocuri semnificative de datorii publice și private și de datorii externe nete.

               (3)La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă ale cetățenilor, veniturile acestora și activitatea întreprinderilor. Pandemia a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniunea Europeană. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare
                  5
                prin care invită statele membre să adopte măsuri economice coordonate ca răspuns la criză, în care să fie implicați toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

               (4)Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsură de urgență ar trebui să fie strict proporțională, necesară, limitată în timp și conformă cu standardele europene și internaționale și ar trebui să fie supusă controlului democratic și unui control judiciar independent.

               (5)La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere
                  6
               . Clauza, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa, Comisia aderă la opinia Consiliului potrivit căreia, având în vedere că se așteaptă ca epidemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite în prezent condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul pactului.

               (6)Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei, a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, a atenua consecințele socioeconomice prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și pentru reluarea unei creșteri durabile, integrând, printre altele, tranziția către o economie verde și transformarea digitală și valorificând toate lecțiile învățate în urma crizei.

               (7)Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața unică din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care au fost adoptate și care împiedică funcționarea normală a pieței unice trebuie eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru eventualele situații de criză din sectorul sănătății, care să includă, în special, strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale. Acestea sunt elemente-cheie de care trebuie să se țină seama la elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

               (8)Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante
                  7
                pentru a le permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre vor putea beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Irlanda este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor care sunt cel mai puternic afectate de dificultățile actuale.

               (9)Consecințele socioeconomice ale pandemiei se vor resimți probabil în mod inegal în diversele regiuni din cauza specializării diferite a acestora. Acest lucru implică un risc considerabil de adâncire a disparităților regionale în Irlanda. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor politici de răspuns specifice.

               (10)La 21 aprilie 2020, Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020, iar la 30 aprilie 2020, Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (11)În prezent, Irlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria.

               (12)În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează că soldul global se va deteriora de la un excedent de 0,4 % din PIB în 2019 la un deficit de 7,4 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 4,1 % din PIB în 2021. După ce a scăzut la 58,8 % din PIB în 2019, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 69,1 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine ca urmare a pandemiei de COVID-19.

               (13)Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Irlanda a adoptat măsuri bugetare pentru a spori capacitatea sistemului său de sănătate, pentru a ține sub control pandemia și pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor afectate în mod deosebit. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare reprezintă aproximativ 2,0 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără sprijinul pentru ocuparea forței de muncă și ajutoarele de șomaj pentru o perioadă de douăsprezece săptămâni (aproximativ 1,4 % din PIB) și cheltuielile suplimentare pentru a spori capacitatea și accesibilitatea sistemului de sănătate (aproximativ 0,6 % din PIB). În plus, Irlanda a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar imediat, vor contribui la sprijinirea lichidităților întreprinderilor; conform estimărilor Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri reprezintă aproximativ 0,3 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără garanțiile de credit și diverse scheme de împrumuturi, suspendarea dobânzii și a penalităților pentru anumite întârzieri la plată ale angajatorilor, suspendarea activității de executare silită și suspendări ale plăților de până la trei luni pentru împrumuturile acordate întreprinderilor. La 2 mai 2020, guvernul a anunțat un nou pachet de măsuri de sprijin pentru întreprinderi sub formă de împrumuturi și de aport de capital, în valoare de aproximativ 2 % din PIB, aceste măsuri nefiind incluse nici în Programul de stabilitate pentru 2020, nici în previziunile Comisiei. În general, măsurile adoptate de Irlanda sunt conforme cu orientările stabilite în Comunicarea Comisiei privind răspunsul economic coordonat la epidemia de COVID-19. Punerea în aplicare integrală a acestor măsuri, urmată, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, de reorientarea politicilor bugetare în sensul adoptării unor măsuri prudente, care să asigure o poziție bugetară solidă pe termen mediu, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

               (14)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în ipoteza menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Irlandei va fi de -5,6 % din PIB în 2020 și de -2,9 % în 2021. Se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge 66,4 % din PIB în 2020 și 66,7 % în 2021.

               (15)Având în vedere încălcarea planificată a pragului de deficit de 3 % din PIB de către Irlanda în 2020, Comisia a publicat, la 20 mai 2020, un raport întocmit în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat. În general, analiza sugerează că criteriul deficitului, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997, nu este îndeplinit.

               (16)Pandemia de COVID-19 a afectat puternic Irlanda în prima jumătate a anului 2020, exercitând o presiune extremă asupra sistemului de sănătate. Pentru a combate pandemia, Irlanda a introdus măsuri urgente de consolidare a sistemului de sănătate, precum și măsuri de limitare a răspândirii COVID-19 care au redus puternic activitatea economică în anumite sectoare. În plus, guvernul a introdus o gamă largă de măsuri economice pentru a atenua, în măsura posibilului, consecințele crizei provocate de pandemia de COVID-19. Printre acestea s-au numărat schemele de subvenții menite să protejeze locurile de muncă, prestațiile sociale, interdicțiile temporare de majorare a chiriilor și de evacuare, precum și măsurile de sprijin în materie de lichidități și credite pentru întreprinderi. Cu toate că aceste măsuri vizează reducerea șocului economic provocat de pandemie, rămân ridicate riscurile de pierdere semnificativă a producției, de faliment și insolvență, precum și de creștere a șomajului și a numărului de persoane amenințate de sărăcie.

               (17)Înainte de pandemia de COVID-19, spitalele funcționau deja aproape la întreaga lor capacitate, rata de ocupare a paturilor pentru terapie acută fiind printre cele mai ridicate din țările OCDE. Acest lucru se explică în principal prin lipsa accesului universal la asistență medicală primară și dependența semnificativă de serviciile medicale spitalicești. Dificultățile întâmpinate în ceea ce privește recrutarea și păstrarea asistenților medicali au avut drept consecință numărul insuficient al acestora în anumite regiuni și spitale. Serviciile de îngrijire la domiciliu pe termen lung sunt insuficiente în raport cu cererea și nu sunt reglementate în mod corespunzător, politicile încurajând utilizarea serviciilor de asistență instituțională. COVID-19 a exercitat o presiune fără precedent asupra sistemului de sănătate. S-au instituit în timp util măsuri de urgență pentru a spori capacitatea spitalelor și pentru a furniza servicii temporare de asistență medicală universale. Cu toate acestea, pe termen mediu, este în continuare necesar ca Irlanda să remedieze limitările structurale ale sistemului său de sănătate în materie de eficiență, flexibilitate, reziliență și accesibilitate. Ambițioasa reformă Sláintecare prevede instituirea unui sistem de sănătate accesibil tuturor și durabil. Planurile de punere în aplicare a acestuia rămân însă vagi. Definirea unor etape și termene clare și instituirea unui cadru de monitorizare solid pot contribui la punerea în aplicare în timp util a acoperirii universale. Punerea în aplicare a reformelor din domeniul îngrijirii pe termen lung, inclusiv a unor noi modalități de lucru în cadrul comunității prin sprijinirea serviciilor de îngrijire la domiciliu și reorganizarea resurselor de asistență medicală, ar putea necesita efectuarea unui bilanț al unităților existente și elaborarea unor previziuni privind creșterea viitoare a cererii, precum și efectuarea unei analize a decalajelor, urmând apoi să se elaboreze un plan de transpunere în practică.

               (18)Conform celor mai recente previziuni ale Comisiei, se preconizează că rata șomajului va crește la 7,4 % în 2020 și că va scădea ușor la 7 % în 2021. Guvernul a recurs frecvent la măsuri de politică de sprijinire a veniturilor și a ocupării forței de muncă pentru a răspunde pandemiei, în special la scheme de șomaj tehnic, care ar trebui să fie în continuare puse în aplicare și consolidate rapid. Numărul relativ mare de persoane care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii necesită eforturi suplimentare pentru a încuraja strategiile de activare individualizate. Provocările cu care se confruntă Irlanda în ceea ce privește sărăcia, calitatea locurilor de muncă și sprijinirea ocupării forței de muncă, inclusiv în cazul persoanelor cu handicap, persistă și este probabil să fie puternic accentuate de pandemie. În cooperare cu partenerii sociali, contextul actual impune continuarea eforturilor de actualizare a competențelor și de reconversie profesională pentru a răspunde nevoilor în schimbare ale pieței forței de muncă și pentru a pregăti forța de muncă pentru tranziția climatică, energetică și către o economie circulară. În sectorul locuințelor s-a identificat o lipsă de personal calificat, dar se preconizează că, pe măsură ce tranziția va avansa, lipsa de personal calificat va afecta și alte sectoare. În contextul pandemiei de COVID-19, este esențial să se asigure că digitalizarea educației și a muncii nu adâncește inegalitățile educaționale și sociale.

               (19)Guvernul a pus în aplicare diverse măsuri de sprijinire a ofertei de locuințe, care au contribuit la creșterea numărului de locuințe finalizate anual cu aproape 40 % în perioada de doi ani până în septembrie 2019. Combinate cu instrumente macroprudențiale eficace, aceste măsuri par să fi contribuit la frânarea creșterii prețurilor locuințelor. Cu toate acestea, numărul locuințelor finalizate rămâne insuficient în raport cu cererea. Accesibilitatea din punct de vedere financiar a locuințelor reprezintă o problemă pentru multe gospodării, iar creșterea prețurilor în sectorul închirierilor se menține la un nivel ridicat. O infrastructură îmbunătățită, combinată cu amenajarea teritoriului, ar putea juca un rol de catalizator în îmbunătățirea ofertei de locuințe. În plus, soluționarea deficiențelor administrative în ceea ce privește taxa pe loturile neconstruite ar putea contribui, în cele din urmă, la îmbunătățirea pe termen mediu a accesibilității din punct de vedere financiar a locuințelor. Oferta limitată de locuințe sociale rămâne o provocare importantă pentru a încuraja incluziunea socială, inclusiv în cazul celor mai vulnerabili. Măsurile de politică recente au accelerat furnizarea de locuințe sociale, dar, în decembrie 2019, în Irlanda încă mai existau aproximativ 68 700 de gospodării pe listele de așteptare pentru locuințe sociale. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a acoperi nevoile gospodăriilor care încă se află pe lista de așteptare și pe cele ale eventualilor noi solicitanți. Din cele aproximativ 10 000 de persoane fără adăpost înregistrate în Irlanda, 3 500 sunt copii. Această situație generează îngrijorări cu privire la riscurile potențiale de adâncire a inegalităților, de sărăcie cronică și de excluziune socială. Părinții singuri cu copii se numără printre grupurile cele mai afectate de lipsa de adăpost. Persistă diferențe regionale și urbane substanțiale, 69 % din adulții fără adăpost fiind concentrați în zona metropolitană Dublin.

               (20)Sistemul bancar național reprezintă o sursă importantă de lichidități pentru întreprinderile irlandeze. Accesul în timp util la împrumuturi poate fi dificil pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) și pentru cele care nu dețin garanții sau care nu au deja o relație cu un creditor. În plus, accesul IMM-urilor la credite bancare a fost îngreunat până de curând de ratele ridicate ale dobânzii. Autoritățile și băncile irlandeze au introdus o serie de măsuri pentru a atenua dificultățile financiare cu care se confruntă întreprinderile și gospodăriile. Este important ca aceste măsuri să furnizeze lichiditățile necesare și să încurajeze soluțiile de restructurare durabilă pentru debitorii ale căror dificultăți financiare sunt strict legate de pandemie și care, prin urmare, se preconizează că vor redeveni viabili după o perioadă de tranziție. Numai o astfel de abordare echilibrată poate ajuta întreprinderile și gospodăriile să depășească dificultățile temporare fără a afecta rentabilitatea (deja scăzută) și progresele incipiente pe care Irlanda le-a făcut în ultimii ani în ceea ce privește îmbunătățirea stabilității financiare a sectorului său bancar. În procesul de elaborare și punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar.

               (21)Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Pentru relansarea economiei, este necesar ca Irlanda să înregistreze progrese în ceea ce privește investițiile sale ambițioase în domeniile mediului, climei, energiei și infrastructurii. Irlanda a rămas în urmă în ceea ce privește strategia sa în materie de decarbonizare. Emisiile de gaze cu efect de seră generate de mijloacele de transport și de clădiri sunt ridicate și își mențin tendința ascendentă. Irlanda nu va atinge obiectivele stabilite pentru 2020 în materie de eficiență energetică și energie din surse regenerabile. Irlanda depinde de importurile de energie și se numără printre statele membre cu cele mai mari prețuri la energie electrică, ceea ce ar putea avea un impact negativ atât asupra mediului, cât și asupra competitivității întreprinderilor. Transformarea Irlandei într-o economie neutră din punct de vedere climatic va necesita investiții private și publice considerabile pe o perioadă de timp îndelungată în ceea ce privește, printre altele, energia din surse regenerabile, infrastructura de energie electrică, eficiența energetică și transporturile durabile. Planul de acțiune în domeniul climei constituie o inițiativă credibilă pentru a inversa traiectoria emisiilor. O punere în aplicare eficace și susținută a politicilor și măsurilor sale va fi necesară pentru a transpune ambiția în rezultate concrete. Programarea Fondului pentru o tranziție justă aferentă perioadei 2021-2027 ar putea ajuta Irlanda să abordeze unele dintre provocările generate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară. Acest lucru ar permite Irlandei să utilizeze în mod optim fondul menționat.

               (22)Eforturile Irlandei de a reduce decalajul de productivitate dintre sectoarele sale externe și cele interne rămân lente. Este binevenit sprijinul direct acordat prin Fondul de inovare în domeniul tehnologiilor disruptive pentru cooperarea dintre întreprinderi și centrele de cercetare publice, de exemplu prin proiecte de colaborare între industrie, inclusiv IMM-uri, și organismele de cercetare. Cu toate că sprijinul public acordat de Irlanda întreprinderilor este relativ ridicat, acesta este pus în aplicare prin intermediul unui sistem de credite fiscale pentru cercetare și dezvoltare care tinde să favorizeze întreprinderile mai mari, cu capital străin, și are un efect limitat asupra îmbunătățirii productivității întreprinderilor irlandeze locale. Cadrul Future Jobs Ireland identifică măsuri-cheie care ar putea contribui la abordarea deficiențelor economiei naționale, în special inițiative de consolidare a productivității întreprinderilor naționale, mai ales a IMM-urilor. Este important ca aceste măsuri să fie puse în aplicare în mod eficace. Criza a evidențiat, de asemenea, nevoile IMM-urilor în materie de digitalizare, în special în ceea ce privește soluțiile de muncă la distanță, formarea lucrătorilor și securitatea cibernetică. Infrastructura digitală este esențială pentru stimularea productivității IMM-urilor și pentru promovarea spiritului antreprenorial. Serviciile în bandă largă de foarte mare viteză sunt disponibile doar pentru 5 % din sediile din mediul rural, cu mult sub media UE de 29 %; de asemenea, Irlanda se numără printre țările cu cel mai mare preț al conexiunilor fixe în bandă largă din UE. Dat fiind că, în cadrul planului național privind conectivitatea în bandă largă, s-a semnat un contract pentru o investiție publică majoră menită să remedieze lacunele în materie de infrastructură, este, prin urmare, important să se monitorizeze îndeaproape și să se asigure implementarea în timp util a rețelei de bandă largă de foarte mare viteză, finanțată din bani publici, în special în zonele rurale.

               (23)Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru a îmbunătăți eficiența și echitatea sistemelor fiscale, astfel cum s-a recunoscut în recomandarea privind zona euro din 2020. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Irlanda a luat măsuri pentru a aborda practicile de planificare fiscală agresivă prin punerea în aplicare a inițiativelor convenite la nivel internațional și european și prin adoptarea unor măsuri suplimentare la nivel național. Cu toate acestea, nivelul ridicat al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB sugerează că normele fiscale ale Irlandei sunt utilizate de întreprinderi care practică planificarea fiscală agresivă și va trebui să se evalueze eficacitatea măsurilor naționale. Lărgirea bazei de impozitare ar spori reziliența veniturilor la fluctuațiile economice și la șocurile idiosincratice și ar consolida funcționarea stabilizatorilor automați. Nivelul ridicat de concentrare a impozitelor pe profit, primele zece firme reprezentând 45 % din totalul impozitelor pe profit, volatilitatea și caracterul lor potențial tranzitoriu, precum și ponderea lor din ce în ce mai mare în veniturile fiscale totale (cu un nivel record de 18,7 % înregistrat în 2018) subliniază riscurile pe care le presupune bazarea în mod excesiv pe aceste venituri pentru finanțarea cheltuielilor curente permanente.

               (24)În pofida eforturilor de consolidare a cadrului său de combatere a spălării banilor, Irlanda se confruntă în continuare cu riscuri din cauza faptului că economia sa este orientată către piața internațională, ceea ce implică un aflux semnificativ de investiții străine directe și prezența unor structuri juridice complexe cu finanțatori străini. Evaluarea riscurilor la nivel național face în prezent obiectul unei reexaminări, pentru a reflecta mai bine expunerea reală la risc a profesioniștilor implicați în furnizarea de servicii către întreprinderi și fiducii. O înțelegere necorespunzătoare de către acești profesioniști a expunerii la risc are ca rezultat o raportare redusă a tranzacțiilor suspecte. Gradul de intensitate a supravegherii este necorespunzător pentru a remedia aceste probleme și nu se întemeiază pe o abordare bazată pe riscuri, ceea ce afectează eficacitatea cadrului de combatere a spălării banilor. S-a înființat un registru național al beneficiarilor reali în ceea ce privește întreprinderile, pentru a limita caracterul secret și pentru a-i identifica pe beneficiarii reali. Calitatea informațiilor furnizate și eficacitatea registrului trebuie monitorizate în timp.

               (25)Deși prezentele recomandări se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice țării pentru 2019, adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019, au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu spre lung. Recomandările respective rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate în anul care urmează, pe parcursul întregului ciclu anual al semestrului european. Același lucru este valabil și pentru recomandările privind politicile economice legate de investiții. Acestea din urmă ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică a fondurilor aferente politicii de coeziune pentru perioada de după 2020, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

               (26)Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. Statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite în programele lor naționale de reformă pentru 2020. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor de mai jos, Irlanda va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinirii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

               (27)Coordonarea strânsă între economiile din cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al COVID-19. Irlanda ar trebui, în calitate de stat membru a cărui monedă este euro – și ținând seama de orientările politice ale Eurogrupului – să se asigure că politicile sale rămân consecvente cu recomandările privind zona euro și coordonate cu cele ale celorlalte state membre din zona euro.

               (28)În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020 și Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (29)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  8
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (30)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Prezentele recomandări iau în considerare necesitatea de a combate pandemia și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2 și 4,

               RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În conformitate cu clauza derogatorie generală, să ia toate măsurile necesare pentru a aborda în mod eficace pandemia, pentru a susține economia și pentru a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice permit acest lucru, să aplice politici fiscale menite să realizeze poziții bugetare prudente pe termen mediu și să asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând totodată investițiile. Să îmbunătățească accesibilitatea sistemului de sănătate și să îi consolideze reziliența, inclusiv prin satisfacerea nevoilor cadrelor medicale și prin asigurarea acoperirii universale a asistenței medicale primare.

               2.Să sprijine ocuparea forței de muncă prin dezvoltarea competențelor. Să abordeze riscul decalajului digital, inclusiv în sectorul educației. Să sporească oferta de locuințe sociale și la prețuri accesibile.

               3.Să ofere în continuare sprijin întreprinderilor, în special întreprinderilor mici și mijlocii, mai ales prin măsuri de asigurare a lichidității acestora. Să acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a încuraja redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și cea digitală, în special către producția și utilizarea energiei în mod nepoluant și eficient, transportul public durabil, serviciile de furnizare și tratare a apei, cercetare și inovare, precum și către infrastructura digitală.

               4.Să extindă baza de impozitare. Să intensifice acțiunile menite să corecteze elementele sistemului fiscal care facilitează planificarea fiscală agresivă, inclusiv în materie de plăți în străinătate. Să asigure supravegherea și aplicarea eficace a cadrului de combatere a spălării banilor în ceea ce privește profesioniștii care furnizează servicii fiduciilor și întreprinderilor.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 506 final.

                     (4)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5) și Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

                     (8)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.5.2020
            COM(2020) 510 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Franței pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2020

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Franței pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2020

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat Strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la data de 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

               (2)Raportul de țară pentru Franța din 2020
                  3
                a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019
                  4
               , măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Franța în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Mai precis, acestea sunt legate de nivelul ridicat al datoriei publice și de dinamica slabă a competitivității, în contextul unei creșteri scăzute a productivității, toate aceste elemente având o relevanță transfrontalieră.

               (3)La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă ale cetățenilor, veniturile acestora și activitatea întreprinderilor. Ea a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniunea Europeană. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare
                  5
                prin care invită statele membre să adopte măsuri economice coordonate ca răspuns la criză, în care să fie implicați toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

               (4)Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsură de urgență ar trebui să fie strict proporțională, necesară, limitată în timp și conformă cu standardele europene și internaționale și ar trebui să fie supusă controlului democratic și unui control judiciar independent.

               (5)La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere
                  6
               . Clauza, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa, Comisia aderă la opinia Consiliului potrivit căreia, având în vedere că se așteaptă ca epidemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite în prezent condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Ea autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul pactului.

               (6)Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei, a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, a atenua consecințele socioeconomice prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și pentru reluarea unei creșteri durabile, integrând, printre altele, tranziția către o economie verde și transformarea digitală și valorificând toate lecțiile învățate în urma crizei.

               (7)Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața unică din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care au fost adoptate și care împiedică funcționarea normală a pieței unice trebuie eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru eventualele situații de criză din sectorul sănătății, care să includă, în special, strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale. Acestea sunt elemente-cheie de care trebuie să se țină seama la elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

               (8)Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante
                  7
                pentru a le permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre vor putea beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Franța este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și al sectoarelor celor mai afectate de dificultățile actuale.

               (9)Consecințele socioeconomice ale pandemiei sunt de natură să se producă în mod inegal în diferitele regiuni din cauza modelelor de specializare diferite, în special în regiunile care se bazează în mod semnificativ pe turism, cum e cazul regiunilor ultraperiferice, și, în general, pe relațiile comerciale directe cu consumatorii. Acest lucru implică un risc considerabil de accentuare a disparităților regionale și teritoriale din Franța, agravându-se tendința deja observată de accentuare a disparităților dintre regiunea-capitală și orașele mari și restul țării, dintre zonele urbane și cele rurale și dintre metropole și regiunile ultraperiferice. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor politici de răspuns specifice.

               (10)La 7 mai 2020, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020, iar la 30 aprilie 2020 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (11)Franța face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. La 13 iulie 2018, Consiliul i-a recomandat Franței să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  8
                nu va depăși 1,4 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În evaluarea sa generală, Comisia constată că, atât în 2019, cât și în anii 2018 și 2019 luați împreună, a existat o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Acesta este un factor relevant în raportul Comisiei elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, care evaluează respectarea de către Franța a criteriului datoriei în 2019.

               (12)În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un deficit de 3,0 % din PIB în 2019 la un deficit de 9,0 % din PIB în 2020. După ce s-a stabilizat la 98,1 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea generală a datoriei publice în PIB va crește la 115,2 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine ca urmare a pandemiei de COVID-19.

               (13)Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Franța a adoptat măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor cetățenilor și sectoarelor celor mai afectate. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare reprezintă 1,9 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără: finanțarea unui sistem de șomaj parțial reprezentând 1,1 % din PIB; cheltuieli suplimentare vizând consolidarea serviciilor de asistență medicală, indemnizații de asigurări sociale de sănătate și compensații pentru personalul medical, reprezentând 0,4 % din PIB; crearea unui fond de solidaritate reprezentând 0,3 % din PIB, pentru a oferi sprijin direct atât întreprinderilor mici și foarte mici, cât și persoanelor care desfășoară o activitate independentă. În plus, Franța a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la sprijinirea cu lichidități a întreprinderilor; potrivit estimărilor Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri reprezintă 17 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără amânarea plății impozitelor și a contribuțiilor la asigurările sociale pentru întreprinderi, rambursarea accelerată a creditelor fiscale și a creditelor TVA, crearea unei rezerve speciale pentru a acorda sprijin direct întreprinderilor strategice prin intermediul investițiilor de capital (3,1 % din PIB) și al garanțiilor pentru împrumuturi (13,9 % din PIB). În general, măsurile adoptate de Franța sunt conforme cu orientările stabilite în Comunicarea Comisiei privind răspunsul economic coordonat la epidemia de COVID-19. Implementarea integrală a acestor măsuri, urmată, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, de reorientarea politicilor bugetare în sensul adoptării unor măsuri prudente, care să asigure o poziție bugetară solidă pe termen mediu, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

               (14)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că deficitul bugetului general al Franței va fi de -9,9 % din PIB în 2020 și de -4,0 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va fi de 116,5 % în 2020 și de 111,9 % în 2021.

               (15)La 20 mai 2020, Comisia a publicat un raport întocmit în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării de către Franța a regulii privind datoria în 2019 și a încălcării planificate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020. În linii mari, analiza sugerează că criteriul deficitului și cel al datoriei, astfel cum sunt definite în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997, nu sunt îndeplinite.

               (16)Sistemul francez de sănătate este eficace în ceea ce privește obținerea unor rezultate bune. Cu toate acestea, criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat unele deficiențe în ceea ce privește capacitatea de reacție a sistemului în caz de pandemii. Printre acestea se numără: i) dificultăți în a asigura disponibilitatea în timp util a lucrătorilor din domeniul sănătății, a echipamentelor esențiale și a echipamentelor individuale de protecție, precum și ii) probleme structurale latente. În ceea ce privește prima deficiență, Franța și-a mobilizat rezerva de personal și echipament medical și paramedical, făcând inclusiv apel la studenți la medicină și la medici și asistenți medicali pensionari. Coordonarea reacției la nivelul tuturor segmentelor sistemului de sănătate rămâne o provocare. În ceea ce privește a doua deficiență, aceasta este rezultatul lipsei de investiții în infrastructuri fizice și în resurse umane, al unei adaptări limitate în ceea ce privește organizarea serviciilor și al necesității unei mai bune coordonări între actorii din sectorul public și privat. Aceste provocări sunt agravate de disparitățile regionale persistente. De exemplu, deși procentul de medici în activitate se situează în jurul mediei UE, aproximativ 18 % din populația Franței locuiește în zone în care accesul la un medic generalist este limitat. Sunt necesare și alte eforturi decisive pentru digitalizarea serviciilor de sănătate, demers care reprezintă o piatră de temelie a strategiei guvernului de transformare a sistemului de sănătate. Criza provocată de pandemia de COVID-19 arată că o mai bună utilizare a e-sănătății, în special a telemedicinii, este importantă în perioade de pandemie.

               (17)Criza are un impact negativ asupra pieței forței de muncă și asupra condițiilor sociale din Franța. În ciuda faptului că s-au luat măsuri de atenuare, rata șomajului urmează să crească (la 10,1 % în 2020, conform previziunilor Comisiei, și să scadă apoi la un nivel de 9,7 % în 2021). Printre aceste măsuri se numără modificarea și prelungirea sistemului de șomaj tehnic, precum și măsurile adoptate pentru a sprijini întreprinderile și lucrătorii și a asigura funcționarea serviciilor publice și a sistemului de sănătate. Segmentarea persistentă a pieței muncii rămâne o sursă de îngrijorare. În 2019, aproximativ două treimi din noile recrutări erau contracte pe termen scurt de mai puțin de o lună. Rata de tranziție de la contactele pe termen scurt la cele pe durată nedeterminată este una dintre cele mai scăzute din Uniune. Recenta reformă a sistemului de indemnizații de șomaj (Unédic) viza consolidarea sustenabilității financiare a sistemului și abordarea segmentării. Cu toate acestea, anumite părți ale reformei legate de normele privind indemnizațiile au fost suspendate din cauza crizei. Având în vedere contextul deteriorat, este important să se asigure că toate persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă, indiferent de statutul lor profesional anterior, pot beneficia de indemnizații de șomaj, precum și de un sprijin activ pentru găsirea unui loc de muncă. Pentru a aborda decalajele între competențe și cererea pieței și a îmbunătăți reziliența pieței forței de muncă, eforturile ar trebui să vizeze și în continuare promovarea realocării forței de muncă în toate sectoarele. Înainte de izbucnirea epidemiei de COVID-19, angajatorii au raportat din ce în ce mai des dificultăți în a găsi candidați potriviți pentru recrutare, invocând necesitatea de a promova actualizarea competențelor și recalificarea. De exemplu, deși sectorul tehnologiei informației este afectat în mod deosebit de lipsa de personal calificat, absolvenții din acest domeniu reprezintă doar 3 % din numărul total de absolvenți.

               (18)În contextul crizei provocate de pandemia de COVID-19, este deosebit de important să se asigure funcționarea infrastructurii critice și libera circulație a mărfurilor pe piața unică, precum și să se monitorizeze și să se asigure funcționarea corectă a lanțurilor de aprovizionare în cooperare cu țările învecinate. În acest scop, măsurile de ridicare a restricțiilor adoptate în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19, în special restricțiile la export pentru anumite substanțe și produse medicale, vor contribui la satisfacerea nevoilor cetățenilor din întreaga Uniune în mod coerent și într-un spirit de solidaritate, vor evita riscul de deficite și întreruperi ale lanțurilor de aprovizionare și, în cele din urmă, vor deschide calea către o strategie coordonată la nivelul Uniunii pentru a ieși din criză.

               (19)Franța a adoptat numeroase sisteme de sprijinire a lichidităților întreprinderilor, inclusiv în temeiul Cadrului temporar pentru măsuri de ajutor de stat de sprijinire a economiei în contextul actualei epidemii de COVID-19
                  9
               . O punere în aplicare eficace și eficientă a unor astfel de sisteme este esențială pentru a se garanta că întreprinderile, în special întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), beneficiază de acestea. În procesul de elaborare și punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar.

               (20)Mediul de afaceri general din Franța s-a îmbunătățit, însă trebuie continuate eforturile de simplificare a sistemului fiscal și de reducere a sarcinii administrative pentru întreprinderi, în special pentru a sprijini o redresare economică eficace pe termen mediu. De exemplu, potrivit evaluării Comisiei și astfel cum a fost confirmat de către indicatorii OCDE din 2018 privind reglementarea piețelor de produse, în pofida progreselor și a adoptării mai multor măsuri în sectorul serviciilor, restricțiile de reglementare rămân mai ridicate în Franța decât în alte state membre, în special în ceea ce privește serviciile pentru întreprinderi, multe dintre acestea fiind profesii reglementate, precum și în ceea ce privește comerțul cu amănuntul. Fiind unul dintre cele mai afectate sectoare, sectorul serviciilor va juca un rol major în ceea ce privește ieșirea din criză și redresarea. Redefinirea cerințelor privind accesul la activitățile de servicii și exercitarea acestora ar stimula inovarea, concurența și mobilitatea profesională, având un impact economic global pozitiv. Flexibilitatea în materie de reglementare ar putea, de asemenea, stimula redresarea activităților de vânzare cu amănuntul în urma pandemiei de COVID-19.

               (21)Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Această finanțare ar putea viza prioritățile europene identificate în Pactul verde european, în special inițiativele privind transporturile cu emisii scăzute de dioxid de carbon, energia din surse regenerabile și renovările clădirilor. Alături de transformarea digitală a economiei, acest demers ar putea contribui la stimularea pe termen scurt a redresării și la facilitarea pe termen mediu a remedierii consecințelor crizei provocate de pandemia de COVID-19 și ar putea plasa Franța pe o traiectorie neutră din punct de vedere climatic care să fie sustenabilă pe termen lung, promovând în același timp poziția de lider a acesteia în domeniul tehnologic. Activitatea de pregătire a măsurilor de redresare s-ar putea baza pe planul național al Franței privind energia și clima, pe proiectele de interes comun și pe planurile de dezvoltare a infrastructurii. Efectuarea de investiții suplimentare în infrastructurile energetice, inclusiv în interconectările rețelelor electrice, ar contribui la îmbunătățirea integrării pieței interne UE a energiei și, în același timp, ar spori concurența și ar facilita introducerea energiei din surse regenerabile. Programarea Fondului pentru o tranziție justă pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Franța să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară
                  10
               . Acest lucru i-ar permite Franței să utilizeze acest fond în mod optim.

               (22)În timpul restricțiilor de deplasare a persoanelor, tehnologia digitală s-a dovedit vitală pentru menținerea accesului la serviciile guvernamentale, educaționale și medicale și pentru menținerea activității economice, prin munca la distanță și comerțul electronic. Pe termen mediu, digitalizarea oferă întreprinderilor, în special IMM-urilor, mai multe oportunități de a se redresa și a crește, punându-le în contact cu un număr mai mare de clienți potențiali, îmbunătățind eficiența proceselor de producție și oferind stimulente pentru inovare. Investițiile în digitalizare includ furnizarea unei infrastructuri adecvate și îmbunătățirea competențelor digitale ale populației în general, în special ale populației active. Implementarea planului Franței privind conectivitatea de foarte mare viteză în bandă largă (Plan France Très Haut Débit) pare să fie pe calea cea bună în ceea ce privește zonele urbane. În alte zone, însă, există în continuare disparități importante în ceea ce privește acoperirea rețelelor de mare viteză.

               (23)Franța dispune de o bază de cercetare solidă și de potențialul de a se implica în măsuri specifice legate de cercetare și inovare pentru a răspunde la criza provocată de pandemia de COVID-19, inclusiv prin dezvoltarea de vaccinuri și medicamente. Criza provocată de pandemia de COVID-19 și consecințele acesteia necesită o cooperare consolidată în domeniul cercetării și inovării între sectorul public și cel privat. Pe termen mediu, investițiile în cercetare și inovare ar putea debloca câștiguri în materie de productivitate, astfel cum a subliniat Consiliul național pentru productivitate din Franța. Investiții sunt necesare și în domeniile care favorizează creșterea economică, pentru a permite întreprinderilor să valorifice oportunitățile oferite de transformarea economiei europene.

               (24)Deși prezentele recomandări se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice țării pentru 2019, adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019, au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu spre lung. Recomandările respective rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate în anul care urmează, pe parcursul întregului ciclu anual al semestrului european. Același lucru este valabil și pentru recomandările privind politicile economice legate de investiții. Acestea din urmă ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică a fondurilor aferente politicii de coeziune pentru perioada de după 2020, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

               (25)Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. Statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite în programele lor naționale de reformă pentru 2020. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor de mai jos, Franța va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

               (26)Coordonarea strânsă între economiile din cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru asigurarea unei redresări rapide în urma impactului economic al COVID-19. Ar trebui ca Franța, în calitate de stat membru a cărui monedă este euro – și ținând cont de orientările politice din partea Eurogrupului – să se asigure că politicile sale rămân conforme cu recomandările pentru zona euro și coordonate cu politicile celorlalte state membre din zona euro.

               (27)În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020 și Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (28)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (29)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Prezentele recomandări iau în considerare necesitatea de a combate pandemia și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 3 și 4,

               RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În conformitate cu clauza derogatorie generală, să ia toate măsurile necesare pentru a combate în mod eficace pandemia, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să pună în aplicare politici bugetare menite să realizeze poziții bugetare prudente pe termen mediu și să asigure sustenabilitatea datoriei, sporind, în același timp, investițiile. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate prin asigurarea unei aprovizionări adecvate cu produse medicale esențiale și a unei distribuții echilibrate a lucrătorilor din domeniul sănătății, precum și prin realizarea de investiții în e-sănătate.

               2.Să atenueze impactul crizei asupra societății și asupra ocupării forței de muncă, inclusiv prin promovarea competențelor și a sprijinului activ acordat tuturor persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă.

               3.Să asigure punerea în aplicare eficace a măsurilor de sprijinire a lichidității întreprinderilor, în special a întreprinderilor mici și mijlocii. Să avanseze finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să concentreze investițiile pe tranziția verde și digitală, în special pe transporturile durabile, pe producția și utilizarea curată și eficientă a energiei, pe infrastructura energetică și cea digitală și pe cercetare și inovare.

               4.Să continue să îmbunătățească mediul de reglementare, să reducă sarcinile administrative suportate de întreprinderi și să simplifice sistemul fiscal.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 509 final.

                     (4)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5) și Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

                     (8)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (9)

                        JO C 91I, 20.3.2020, p. 1-9.

                     (10)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2020) 509 final.

                     (11)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.8.2021
            COM(2021) 456 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru încheierea protocolului de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Comisia propune negocierea unui nou protocol de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului (APP) încheiat cu Republica Mauritius
                  1
               , în conformitate cu necesitățile flotei Uniunii, cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului (Regulamentul PCP)
                  2
                și cu Concluziile Consiliului din 19 martie 2012
                  3
                cu privire la o comunicare a Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  4
               .

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  Actualul APP cu Mauritius a intrat în vigoare la 28 ianuarie 2014 pentru o perioadă de șase ani și poate fi reînnoit tacit pentru perioade suplimentare de trei ani. Actualul protocol de punere în aplicare pe patru ani
                     5
                   a început să se aplice de la 8 decembrie 2017 și va expira la 7 decembrie 2021. El stabilește posibilitățile de pescuit pentru flota Uniunii și contribuția financiară corespunzătoare care urmează să fie plătită de Uniune și de armatori. Protocolul oferă posibilități de pescuit care vizează tonul și speciile mari migratoare pentru navele UE din patru state membre (Spania, Franța, Italia și Portugalia).

                  Contribuția financiară publică anuală a UE către Mauritius se ridică la 220 000 EUR pentru acces, la care se adaugă sume specifice de 220 000 EUR pentru sprijinirea politicii în domeniul pescuitului și de 135 000 EUR pentru sprijinirea implementării politicii maritime și a economiei maritime.

                  Comisia propune negocierea unui nou protocol de punere în aplicare, ținând seama pe deplin de Regulamentul PCP
                     6
                  .

               UE a dezvoltat o rețea de acorduri bilaterale de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (APPS) în Oceanul Indian, de exemplu cu Seychelles și Madagascar. APPS-urile contribuie la promovarea obiectivelor PCP la nivel internațional, garantând că activitățile de pescuit ale flotei UE desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii. În plus, APPS-urile promovează cooperarea științifică între UE și partenerii săi, promovează transparența și sustenabilitatea în vederea unei mai bune gestionări a resurselor de pescuit și încurajează guvernanța prin sprijinirea monitorizării, controlului și supravegherii activităților flotelor naționale și străine și furnizând finanțare pentru lupta împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) și pentru a contribui la dezvoltarea durabilă a industriei de pescuit locale. APPS consolidează poziția UE în cadrul organizațiilor de pescuit internaționale și regionale - în cazul Republicii Mauritius, Comisia Tonului din Oceanul Indian (IOTC)
                  7
               .

               •Coerența cu alte domenii de politică a Uniunii

                  Negocierea unui nou protocol de punere în aplicare cu Mauritius este în concordanță cu acțiunea externă a UE în țările din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), în special cu obiectivele sale referitoare la respectarea principiilor democratice și a drepturilor omului. Acesta este, de asemenea, în conformitate cu Acordul interimar de parteneriat economic (APE) aplicat de Mauritius, Seychelles, Zimbabwe, Madagascar și Comore și al cărui domeniu de aplicare este extins la alte aspecte legate de comerț, cum ar fi comerțul și dezvoltarea durabilă.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  Temeiul juridic al deciziei este oferit de articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) din partea a cincea (Acțiunea externă a Uniunii) titlul V (Acordurile internaționale), care stabilește procedura pentru negocierea și încheierea de acorduri cu alte țări.

               •Subsidiaritate (în cazul competenței neexclusive)

                  Nu se aplică (competență exclusivă).

               •Proporționalitatea

                  Decizia este proporțională cu obiectivul.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul este prevăzut la articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  În 2021, Comisia a efectuat o evaluare ex post a protocolului actual și o evaluare ex ante a posibilei reînnoiri a acestuia. Concluziile sunt prezentate într-un document de lucru separat al serviciilor Comisiei.

                  Concluzia evaluării a fost că sectoarele pescuitului din UE sunt foarte interesate să desfășoare activități de pescuit în largul coastelor Republicii Mauritius și că reînnoirea protocolului este în interesul ambelor părți. În plus, reînnoirea ar contribui la consolidarea monitorizării, a controlului și a supravegherii și la îmbunătățirea guvernanței activităților de pescuit din regiune.

                  Pentru UE, este important să se mențină un instrument care să permită o cooperare sectorială puternică cu un actor strategic la nivel subregional și, în general, consolidarea relației cu Mauritius. Acest lucru va ajuta, de asemenea, UE să creeze alianțe în cadrul IOTC. Pentru flota UE, inclusiv pentru regiunile sale ultraperiferice din Oceanul Indian, aceasta înseamnă menținerea accesului la o zonă de pescuit importantă aflată sub jurisdicția Mauritius pentru implementarea strategiilor de recoltare într-un cadru juridic internațional multianual. În plus, importanța Republicii Mauritius în ceea ce privește prelucrarea tonului capturat în Oceanul Indian și exporturile de produse din ton către UE contribuie la relevanța noului protocol preconizat, atât pentru industria pescuitului din UE, cât și pentru țara parteneră. Pentru autoritățile din Mauritius, obiectivul este să se mențină relațiile cu UE, parțial în vederea consolidării guvernanței oceanelor, și să se beneficieze de sprijinul sectorial specific care oferă posibilități de finanțare multianuale.

               •Consultări cu părțile interesate

                  În cursul evaluării sale, Comisia a consultat statele membre, reprezentanți ai industriei, organizații internaționale ale societății civile, precum și administrația pescuitului și societatea civilă din Mauritius. Au avut loc consultări și în cadrul reuniunilor Consiliului consultativ pentru flota de lungă distanță.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

                  Directivele de negociere (propuse ca anexă la decizie) recomandă includerea unei clauze în protocol privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Implicațiile bugetare ale unui nou protocol includ plata unei contribuții financiare către Mauritius. Alocările bugetare în ceea ce privește creditele de angajament și creditele de plată trebuie să fie incluse în fiecare an în linia bugetară pentru APPS (08 05 01) și să fie compatibile cu programarea financiară din cadrul financiar multianual (CFM) 2022-2027. Cuantumurile anuale ale angajamentelor și ale plăților sunt stabilite în cadrul procedurii bugetare anuale, inclusiv linia de rezervă pentru protocoalele care nu intraseră încă în vigoare la începutul anului
                  8
               .

               5.ELEMENTE DIVERSE

               •Planuri de implementare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Se așteaptă ca negocierile să fie deschise în al treilea trimestru al anului 2021.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Comisia recomandă ca:

               ·Consiliul să autorizeze Comisia să deschidă și să poarte negocieri în vederea încheierii unui nou protocol de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului cu Mauritius;

               ·Comisia să fie desemnată drept negociatorul UE în această privință;

               ·Comisia să desfășoare negocieri în consultare cu comitetul special, în conformitate cu TFUE;

               ·Consiliul să aprobe directivele de negociere din anexă.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru încheierea protocolului de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               Întrucât trebuie să se deschidă negocieri în vederea încheierii unui nou protocol de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului cu Republica Mauritius
                  9
               ,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un nou protocol de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului cu guvernul Republicii Mauritius.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile trebuie să se desfășoare în consultare cu Grupul de lucru al Consiliului pentru politica externă privind pescuitul.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 79, 18.3.2014, p. 3.

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (3)

                  https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf

                     (4)

                        COM/2011/0424 final.

                     (5)

                        JO L 279, 28.10.2017, p. 3.

                     (6)

                        Partea IV, titlul II.

                     (7)

                        IOTC este o organizație interguvernamentală responsabilă cu gestionarea tonului și a speciilor înrudite cu tonul din Oceanul Indian;
                  https://iotc.org/

                     (8)

                        Capitolul 40 (linia de rezervă 40 02 41) în conformitate cu acordul interinstituțional privind CFM (2013/C 373/01).

                     (9)

                        JO L 79, 18.3.2014, p. 3.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.8.2021
            COM(2021) 456 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea deDecizie a Consiliului
            de autorizare a deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru încheierea protocolului de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               ANEXĂ

               Directive de negociere

               –Obiectivul negocierilor este încheierea protocolului de punere în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea Europeană și Republica Mauritius în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului și cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 cu privire la Comunicarea Comisiei din 13 iulie 2011 privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului;

               –Protocolul de punere în aplicare trebuie să definească cadrul general pentru activitățile de pescuit ale navelor UE în apele mauritiene și pentru cooperarea UE cu Mauritius în domeniul pescuitului;

               –Pentru a promova pescuitul sustenabil și responsabil, asigurând în același timp beneficii reciproce pentru UE și Mauritius, obiectivele de negociere ale Comisiei trebuie să se bazeze pe:

               ·asigurarea accesului la zona de pescuit a Republicii Mauritius și a autorizațiilor necesare pentru navele UE care pescuiesc în acea zonă, dezvoltând astfel, printre altele, rețeaua de acorduri de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil disponibilă pentru operatorii din UE în Oceanul Indian;

               ·luarea în considerare a celor mai bune avize științifice disponibile și a planurilor de gestionare relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), pentru a asigura sustenabilitatea activităților de pescuit și pentru a promova guvernanța oceanelor la nivel internațional. Activitățile de pescuit trebuie să vizeze exclusiv resursele disponibile, ținându-se cont de capacitatea de pescuit a flotei locale și acordându-se o atenție specială puternicului caracter migrator al stocurilor în cauză;

               ·depunerea de eforturi pentru a obține o cotă adecvată din resursele piscicole, care să corespundă pe deplin intereselor flotei UE, atunci când resursele respective prezintă interes și pentru alte flote străine, precum și impunerea acelorași condiții tehnice tuturor flotelor străine;

               ·asigurarea faptului că accesul la zonele de pescuit se bazează pe activitatea anterioară și pe activitatea viitoare preconizată a flotei UE în regiune, ținând seama de cele mai actualizate și mai bune evaluări științifice disponibile și luând în considerare interesele regiunilor ultraperiferice ale UE;

               ·stabilirea unui dialog în vederea consolidării politicii sectoriale, pentru a încuraja punerea în aplicare a unei politici responsabile în domeniul pescuitului, corespunzătoare obiectivelor de dezvoltare ale Republicii Mauritius, în special în ceea ce privește guvernanța în domeniul pescuitului, combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, controlul, monitorizarea și supravegherea activităților de pescuit și furnizarea de avize științifice; și promovarea activității economice;

               ·includerea unei clauze privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice;

               ·asigurarea faptului că protocolul va contribui la promovarea creșterii economice durabile și a muncii decente legate de activitățile de pescuit, ținând seama de convențiile relevante ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM);

               ·includerea unei clauze privind nediscriminarea între flote și transparența.

               –Protocolul trebuie să stabilească îndeosebi:

               ·posibilitățile de pescuit care urmează să fie acordate navelor UE;

               ·compensația financiară și condițiile pentru plata acesteia;

               ·mecanismele de implementare a sprijinului sectorial.