title: Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI privind poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea Vaticanului

text:
Anunţ juridic important

|

52009PC0570

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 16.10.2009COM(2009) 570 final2009/0158 (CNB)Recomandare deDECIZIE A CONSILIULUIprivind poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea VaticanuluiEXPUNERE DE MOTIVEÎnainte de introducerea monedei euro, acordurile monetare au fost încheiate între Comunitatea Europeană și Monaco, San Marino și Vatican pentru a conferi continuitate juridică aranjamentelor existente între aceste țări, pe de o parte, și Franța și Italia pe de altă parteLa zece ani după ce euro a înlocuit valutele tradiționale din Italia și Franța utilizate de Monaco, San Marino și Vatican, Consiliul a invitat Comisia să revizuiască funcționarea acordurilor monetare[1]. Rezultatele evaluării au fost adoptate în „Comunicarea Comisiei privind funcționarea acordurilor monetare cu Monaco, San Marino și Vatican”[2]. Comisia a concluzionat că acordurile monetare, în forma lor actuală, trebuie modificate în vederea asigurării unei abordări mai coerente în relațiile dintre Comunitate și țările care au semnat acordurile. Prezentul proiect de recomandare pentru o decizie a Consiliului definește poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea Vaticanului.Comisa propune renegocierea și modificarea următoarelor dispoziții:-  Transpunerea legislației comunitare pertinenteMonaco, San Marino și Vaticanul au obligații foarte inegale care derivă din acordurile monetare cu Comunitatea. Acordul monetar cu Principatul Monaco conține cel mai mare număr de obligații. Spre deosebire de acordul cu Monaco, acordurile cu Vaticanul și cu San Marino nu presupun nicio obligație specifică de transpunere a legislației comunitare în domeniul protecției monedei euro împotriva falsificării și al modalităților de cooperare cu Comunitatea în acest domeniu. Pentru a crea condiții egale și pentru a asigura protecția corespunzătoare a bancnotelor și monedelor euro împotriva falsificării, Vaticanul, împreună cu San Marino, trebuie să aplice legislația comunitară în materie.Deoarece nu se poate vorbi despre un sector bancar în Vatican, transpunerea legislației bancare și financiare comunitare nu este necesară.-  Mecanisme de monitorizareSpre deosebire de procedura avută în vedere pentru acordul cu Monaco, în acordurile semnate cu Vaticanul și cu San Marino nu s-a prevăzut nicio dispoziție pentru procedura de monitorizare. În absența unei proceduri oficiale și periodice de monitorizare, Vaticanul și San Marino nu raportează periodic cu privire la implementarea acordurilor și nici nu sunt informate corespunzător pe tema evoluțiilor legislative din domeniile vizate de acorduri. Prin urmare, Comisia propune crearea a două noi comitete mixte – similare celui existent cu Principatul Monaco – cu Cetatea Vaticanului și cu Republica San Marino.Comitetul mixt cu Cetatea Vaticanului va fi compus din reprezentanți ai Cetății Vaticanului, ai Republicii Italiene, ai Comisiei Europene și ai Băncii Centrale Europene. Comitetul ar urma să se ocupe de facilitarea implementării acordului și de discutarea posibilelor modificări ale legislației comunitare care urmează să fie aplicate de Vatican. Comitetul mixt ar deține competențe decizionale în ceea ce privește un număr limitat de aspecte, conferite de acordul monetar (de exemplu, aprobarea schimbării monetăriei care produce monede euro din Vatican).-  Plafonul pentru emisiunile de monedă euroDin motive istorice, plafoanele pentru emisiunile maxime anuale alocate pentru Monaco, Vatican și San Marino au fost stabilite în două moduri diferite (Monaco este autorizat în prezent să emită maximum 1/500 din cantitatea de monede bătute în Franța, în vreme ce Vaticanul și San Marino au cote fixe), ceea ce a condus la rezultate foarte diferite.În scopul asigurării unui tratament echitabil tuturor țărilor care au semnat acorduri monetare, Comisia propune introducerea unei metode noi și uniforme de calcul al plafoanelor de emisiuni de monedă euro (care ar urma să fie utilizate în toate acordurile viitoare). Comisia propune, de asemenea, creșterea plafoanelor pentru emisiuni ale țărilor care au semnat acordurile monetare în vederea permiterii circulației monedelor lor. Monedele bătute în cantități mici sunt foarte solicitate de colecționari. Prin urmare, monedele nu își îndeplinesc scopul original de instrument de plată, rămânând doar în proprietatea colecționarilor.Noile plafoane ar urma să fie compuse dintr-o cotă fixă și una variabilă:1.  Cota fixă trebuie să acopere cererea colecționarilor de monede. Conform estimărilor, o valoare totală de aproximativ 2 100 00 EUR ar fi suficientă pentru a acoperi cererea de pe piața colecționarilor[3].2.  Cota variabilă s-ar baza, în cazul Vaticanului, pe media emisiunilor per capita din Italia. Numărul mediu de monede per capita emise în Italia în (n-1) ar urma să fie înmulțit cu numărul de locuitori din Cetatea Vaticanului.Cu ajutorul noii metode, plafonul de emisiuni din Cetatea Vaticanului s-ar dubla, aproximativ, față de cota curentă.-  Reguli pentru baterea de monedă euroAcordurile monetare actuale își rezervă dreptul de a produce monedele euro din Vatican și San Marino la Monetăria națională a Italiei. Această regulă a fost introdusă din motive istorice, într-un moment în care numerarul euro nu era încă în circulație și aproape toate țările din zona euro băteau monedă euro numai pentru necesarul propriu. Între timp situația a evoluat, existând astăzi o serie de țări din zona euro care își bat moneda în alte țări din zona euro. Prin urmare, Comisia propune deschiderea posibilității ca Vaticanul și San Marino să își comande monedele euro la altă monetărie din UE , care să aibă experiență în producerea de monede euro. Totuși, schimbarea monetăriei trebuie aprobată de comitetul mixt.-  Alegerea jurisdicțieiActualele acorduri monetare nu prevăd niciun demers al Comunității în eventualitatea în care țările care au semnat acordurile monetare nu își îndeplinesc obligațiile (de exemplu, nu transpun în timp util legislația comunitară în materie) în afară de posibilitatea finală – și, prin urmare, improbabilă – de a se retrage unilateral din acord. Prin urmare, Comisia propune să se aleagă Curtea Europeană de Justiție ca jurisdicția de soluționare a litigiilor care pot fi generate de aplicarea acordurilor monetare.2009/0158 (CNB)Recomandare deDECIZIE A CONSILIULUIprivind poziția care urmează a fi adoptată de Comunitatea Europeană referitor la renegocierea acordului monetar cu Cetatea VaticanuluiCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 111 alineatul (3),având în vedere recomandarea Comisiei[4],având în vedere avizul Băncii Centrale Europene[5],întrucât:3.  De la data introducerii monedei euro, Comunitatea deține competența în materie de chestiuni monetare și de curs de schimb.4.  Consiliul urmează să stabilească aranjamentele pentru negocierea și încheierea acordurilor privind chestiunile monetare și de regim valutar.5.  La data de 29 decembrie 2000, Republica Italiană a încheiat, în numele Comunității, un acord monetar cu Cetatea Vaticanului;6.  Conform concluziilor Consiliului din 10 februarie 2009, Comisia trebuie să revizuiască funcționarea aranjamentelor existente și să ia în considerare posibilele creșteri ale plafoanelor la emisiunile de monedă;7.  Comisia a concluzionat în Comunicarea privind funcționarea acordurilor monetare cu Monaco, San Marino și Vatican[6] că acordul monetar cu Republica San Marino, în forma actuală, trebuie modificat în vederea asigurării unei abordări mai coerente a relațiilor dintre Comunitate și țările care au semnat un acord monetar;8.  Prin urmare, acordul monetar cu Vaticanul trebuie renegociat cât de curând posibil pentru ca noul regim să intre în vigoare la 1 ianuarie 2010, împreună cu noile reguli privind modalitățile de introducere a monedelor euro, stabilite prin Recomandarea Comisiei din 19 decembrie 2008 privind normele comune pentru fața națională și emisiunile de monedă euro pentru circulație, aprobată de Consiliu în concluziile sale din 10 februarie 2009.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Republica Italiană informează Cetatea Vaticanului în privin ța necesității modificării acordului monetar existent între Republica Italiană, în numele Comunității Europene, și Cetatea Vaticanului, în cel mai scurt timp, și își exprimă disponibilitatea pentru renegocierea prevederilor pertinente ale acordului.Articolul 2Comunitatea vizează realizarea următoarelor modificări în renegocierea acordului cu Cetatea Vaticanului:9.  Acordul se încheie între Comunitate și Cetatea Vaticanului. Textul acordului va fi un text codificat al acordului actual, cu includerea modificărilor.10.  Cetatea Vaticanului se angajează să adopte toate măsurile corespunzătoare, prin transpunere directă sau prin acțiuni echivalente, pentru aplicarea întregii legislații comunitare în materie de prevenire a spălării de bani, a fraudei și a falsificării de monedă ori de alte mijloace de plată în afara numerarului.11.  Metoda de determinare a plafonului de monedă euro emisă în Cetatea Vaticanului trebuie revizuită. Noul plafon se va calcula prin utilizarea unei metode care să combine o parte fixă menită să evite speculația numismatică excesivă a monedelor din Cetatea Vaticanului prin satisfacerea cererii de pe piața colecționarilor de monedă și o parte variabilă, calculată ca media emisiunilor de monedă per capita în Italia în anul n-1, înmulțită cu numărul de locuitori din Cetatea Vaticanului. Fără a aduce atingere emisiunilor de monede pentru colecționari, acordul stabilește proporția minimă de monede euro din Vatican care urmează a fi introduse la valoarea nominală la 51%.12.  Se va institui un comitet mixt în scopul monitorizării progreselor realizate în implementarea acordului. Comitetul va fi compus din reprezentanți ai Cetății Vaticanului, ai Republicii Italiene, ai Comisiei și ai BCE. Acesta va avea posibilitatea de a revizui anual cota fixă pentru a se lua în considerare inflația și evoluția pieței colecționarilor. Comitetul adoptă decizii în unanimitate. Comitetul mixt își adoptă regulamentul de procedură.13.  Monedele euro din Cetatea Vaticanului vor fi bătute de Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato (Institutul Poligrafic și Monetăria de Stat). Cu toate acestea, Cetatea Vaticanului are posibilitatea de a alege un alt contractor din rândul monetăriilor din Uniunea Europeană care bat monede euro, cu acordul comitetului mixt. Volumul monedelor emise de Cetatea Vaticanului va fi adăugat la volumul de monede emise de țara-gazdă a monetăriei producătoare, pentru ca BCE să aprobe volumul total al emisiunii.14.  Curtea de Justiție a Comunităților Europene este aleasă ca organism de soluționare a litigiilor care pot fi generate de aplicarea acordului.În cazul în care Comunitatea ori Vaticanul este de părere că cealaltă parte nu și-a îndeplinit o obligație care îi revine în temeiul acordului monetar, poate să sesizeze Curtea de Justiție în acest sens. Hotărârea Curții are caracter obligatoriu asupra părților, care vor lua toate măsurile necesare pentru a se conforma acestei hotărâri într-un termen care urmează a fi stabilit de Curte în respectiva hotărâre. În cazul în care Comunitatea ori Vaticanul nu iau măsurile necesare pentru a se conforma hotărârii în termenul stabilit, cealaltă parte poate rezilia de îndată acordul.Articolul 3Negocierile cu Cetatea Vaticanului se poartă între Republica Italiană și Comisie în numele Comunității. Banca Centrală Europeană este asociată pe deplin la acele negocieri în domeniul său de competență. Republica Italiană și Comisia prezintă proiectul de acord Comitetului economic și financiar în vederea emiterii unui aviz.Articolul 4Consiliul va încheia acordul.Prezenta decizie se adresează Republici Italiene și Comisiei.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintele [1] Concluziile Consiliului privind „Orientările comune pentru fețele naționale ale monedelor euro și emiterea de monede euro destinate circulației”, cea de-a 2922-a întrunire a Consiliului ECOFIN din 10 februarie 2009.[2] COM (2009)359 din 14 iulie 2009.[3] De exemplu, San Marino a avut succes cu monedele euro bătute: acestea sunt folosite în prezent la valoarea nominală în tranzacții.[4] JO C […], […], p. […].[5] JO C […], […], p. […].[6] COM (2009) 359.


				|

		52014DC0403

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2014 /* COM/2014/0403 final */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Bulgariei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență
al Bulgariei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16
noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările
generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014),
iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările
pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre,
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat
sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru
2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență
al Bulgariei pentru perioada 2012-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat analiza anuală a creșterii[5],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor
economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[6],
în care a identificat Bulgaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat
și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat
rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Bulgaria[7], în temeiul articolului
5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din
analiza Comisiei este că Bulgaria se confruntă în continuare cu
dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea
unor măsuri de politică. În special, întârzierile în adaptarea pieței
forței de muncă impun măsuri de politică, în timp ce
corectarea poziției externe și reducerea efectului de levier al
societăților progresează într-un ritm satisfăcător.
(8)
La 17 aprilie 2014, Bulgaria și-a
prezentat Programul național de reformă pentru 2014, precum și
Programul de convergență pentru 2014. În vederea luării în
considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de convergență pentru 2014 constă în îndeplinirea
obiectivului pe termen mediu privind obținerea, până în 2016, a unui
deficit structural de -1 % din PIB. Acest obiectiv pe termen mediu este
mai strict decât cerințele impuse de Pactul de stabilitate și de creștere.
Bulgaria a beneficiat de posibilitatea de a se abate temporar de la obiectivul
pe termen mediu cu 0,6 % din PIB în 2013 și cu 0,1 % din PIB în
2014, abatere care a fost autorizată pentru proiecte finanțate în
comun. Programul prevede o deteriorare a soldului structural (recalculat) cu
0,3 % din PIB în 2014 până la -1,3 % din PIB, precum și o îmbunătățire
a acestuia cu 0,3 % din PIB în 2015 până la -1,0 % din PIB,
garantând astfel revenirea la obiectivul pe termen mediu. Rata de creștere
a cheltuielilor publice nu ar depăși criteriul de referință
relevant în materie de cheltuieli pe termen mediu în perioada 2014-2015. Prin
urmare, planurile bugetare sunt conforme cu Pactul de stabilitate și de
creștere. Rata datoriei se situează cu mult sub 60 % din PIB și,
conform Programului de convergență, se preconizează că
aceasta va crește ușor pentru a atinge 20,6 % din PIB până
la sfârșitul perioadei acoperite de program. Scenariul macroeconomic care
stă la baza previziunilor bugetare din Programul de convergență
este optimist pentru perioada 2014-2015, estimându-se că rata anuală
de creștere va ajunge la 2,1 % în 2014 și la 2,6 % în 2015,
spre deosebire de nivelurile preconizate în previziunile Comisiei din
primăvara anului 2014, și anume 1,7 % în 2014 și,
respectiv, 2,0 % în 2015. Conform previziunilor Comisiei, abaterea, în
2014, a Bulgariei de la obiectivul său pe termen mediu este mai mare decât
ceea ce este permis pe baza abaterii temporare, care a fost autorizată
pentru proiecte finanțate în comun, urmând ca revenirea necesară la
obiectivul pe termen mediu să nu se realizeze în 2015. Pe baza
evaluării Programului de convergență pentru 2014 și pe baza
previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul
consideră că există un risc de abatere de la obiectivul pe
termen mediu în perioada 2014-2015.
(10)
Respectarea obligațiilor fiscale și
calitatea administrației fiscale rămân provocări majore pentru
Bulgaria. Potrivit estimărilor disponibile, amploarea economiei paralele
este considerabilă, fapt confirmat de datele referitoare la munca
nedeclarată desfășurată în Bulgaria. Cheltuielile
administrative aferente colectării veniturilor și costurile legate de
respectarea obligațiilor fiscale sunt relativ ridicate. În pofida mai
multor măsuri care au fost întreprinse pentru a răspunde acestor
provocări, Bulgaria nu are încă o adevărată strategie
menită să asigure respectarea obligațiilor fiscale, care ar viza
activitatea tuturor autorităților responsabile de colectarea
impozitelor și ar cuprinde o analiză preliminară a celor mai
semnificative riscuri aferente colectării impozitelor, precum și o
evaluare a măsurilor aflate deja în vigoare, inclusiv a măsurilor de
simplificare și a controalelor îmbunătățite.
(11)
În 2013, Bulgaria a făcut un pas înapoi în
raport cu angajamentele asumate anterior în domeniul reformei pensiilor. Au
fost introduse regimuri de pensionare anticipată suplimentare, iar creșterea
anuală planificată a vârstei legale de pensionare a fost
amânată. Nu s-au înregistrat progrese în privința armonizării
vârstei de pensionare pentru bărbați și femei și nu s-au
întreprins măsuri în vederea înăspririi criteriilor de eligibilitate și
a verificărilor menite să limiteze abuzurile în ceea ce privește
acordarea pensiilor de invaliditate. În Bulgaria, ritmul de îmbătrânire a
populației este printre cele mai ridicate din UE, ceea ce are consecințe
negative asupra pieței muncii, asupra potențialului de creștere
a economiei și asupra finanțării sistemului său de pensii.
Prin urmare, Bulgaria trebuie să continue reforma sistemului său de
pensii. Această țară se confruntă, de asemenea, cu
provocări majore în ceea ce privește raționalizarea și
administrarea sectorului spitalicesc, inclusiv lipsa de transparență
a sistemului de finanțare a spitalelor și servicii de îngrijire
ambulatorie insuficient dezvoltate. Mai mult, dat fiind nivelul ridicat de
plăți formale și informale suportate direct de către
pacient, anumite segmente ale populației nu au efectiv acces la asistență
medicală. Indicatorii stării de sănătate sunt
nesatisfăcători în comparație cu alte state membre, ceea ce
înseamnă că, în viitor, pot fi necesare cheltuieli publice mai mari
în domeniul sănătății.
(12)
În ultimii ani, piața muncii a fost
neperformantă, limitând astfel capacitatea de ajustare a economiei și
subminând potențialul de creștere al acesteia. Șomajul s-a
stabilizat în 2013, însă numărul tinerilor șomeri și a șomerilor
de lungă durată a continuat să crească. Bulgaria se
confruntă cu una dintre cele mai ridicate rate de tineri care nu sunt
încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional
sau de formare, ceea ce presupune utilizarea deficitară sau subdezvoltarea
gravă a capitalului uman. S-au înregistrat doar progrese foarte modeste în
ceea ce privește consolidarea capacității Agenției pentru
Ocuparea Forței de Muncă. Este, de asemenea, necesar să se
extindă sfera de acoperire și eficiența politicilor active în
domeniul pieței forței de muncă. Bulgaria nu dispune de
măsuri eficace destinate tinerilor care nu sunt înregistrați,
inclusiv romilor, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru
tineret. Un număr semnificativ de șomeri nu sunt acoperiți de dispozitivele
tipice de siguranță (indemnizații de șomaj și asistență
socială), însă se bazează, în schimb, pe solidaritatea familiei
sau pe munca informală. Cetățenii bulgari se confruntă cu
cel mai ridicat risc de sărăcie și de excluziune socială
din UE. Aplicarea unor praguri minime pentru plata contribuțiilor la
asigurările sociale ar putea împiedica participarea deplină a
persoanelor slab calificate la economia formală. Au fost efectuate unele
analize pentru a evalua eventualul impact. Acestea trebuie să fie evaluate
și urmate de măsuri de politică adecvate. Nu există
orientări clare în ceea ce privește o modalitate transparentă de
stabilire a salariului minim în Bulgaria. Salariile minime garantate au fost
majorate substanțial în 2013, ceea ce poate avea un impact negativ asupra
ocupării forței de muncă și ar trebui, în consecință,
să facă obiectul unei monitorizări.
(13)
Bulgaria nu a adoptat încă Legea privind
învățământul școlar menită să asigure un cadru
pentru punerea în aplicare a reformelor cuprinzătoare necesare ale
sistemului de învățământ, inclusiv modernizarea programelor și
o mai bună formare a cadrelor didactice. Se impune îmbunătățirea
calității învățământului profesional și tehnic în
Bulgaria, precum și integrarea acestuia în structurile educaționale
generale pentru a face posibilă realizarea unor parcursuri flexibile,
pentru a reduce fenomenul părăsirii timpurii a școlii și
pentru a îmbunătăți accesul la învățarea pe tot
parcursul vieții. La rândul său, învățământul superior
se confruntă cu provocări persistente în ceea ce privește
asigurarea unei reacții mai oportune la nevoile pieței muncii.
Nivelul scăzut de certificare a calității contribuie la obținerea
unor rezultate slabe în acest domeniu. Sunt în curs dezbateri referitoare la o
nouă strategie privind învățământul superior, în care se
solicită restructurarea modului de gestionare a universităților
prin participarea directă a părților interesate, cum ar fi
întreprinderile și studenții, consolidarea universităților,
precum și o abordare bazată pe rezultate în vederea unei mai bune
alinieri a realizărilor din domeniul educației la cererile de pe piața
muncii. Accesul la educație al copiilor defavorizați, în special al
copiilor romi, reprezintă o provocare continuă. Cei doi ani
obligatorii de învățământ preșcolar constituie o
măsură crucială îndreptată în direcția cea bună,
care ar trebui să fie pusă în aplicare cu strictețe. În paralel,
ar trebui să se adopte măsuri menite să prevină
părăsirea timpurie a școlii. Este necesar să se dezvolte
inițiativele existente pentru a îmbunătăți formarea
profesională a cadrelor didactice și pentru a reduce de facto
fenomenul segregării în școli. Normele care asociază acordarea
alocațiilor pentru creșterea copilului cu frecventarea școlii nu
sunt încă puse în aplicare în mod efectiv.
(14)
Eforturile mai ample depuse în vederea
modernizării administrației publice au avut un impact limitat din
cauza unei abordări fragmentate și a unui angajament insuficient pe
calea unor reforme aprofundate. Bulgaria are nevoie de o strategie
coordonată de reformă a administrației publice menită
să îmbunătățească profesionalismul și independența
administrației publice și a agențiilor sale de reglementare,
inclusiv de un sistem bazat pe merite pentru numirea funcționarilor
publici și dezvoltarea carierei acestora, precum și de structuri
eficace care să contracareze riscul de corupție. Sunt necesare
eforturi continue pentru a îmbunătăți mediul de afaceri general.
Printre provocări se numără și procedurile de obținere
a autorizațiilor și de înregistrare a întreprinderilor. Soluționarea
cazurilor de insolvență durează, în medie, peste trei ani, iar
rata de recuperare este scăzută. În 2013 au fost adoptate și
trebuie să fie puse în aplicare noi norme referitoare la întârzierea
efectuării plăților. Dezvoltarea guvernării electronice a
stagnat, iar coordonarea menită să asigure interoperabilitatea
sistemelor și să creeze un ghișeu unic este insuficientă,
limitând astfel eforturile destinate sporirii transparenței și
reducerii sarcinilor administrative. În domeniul achizițiilor publice
lipsește un cadru juridic simplu și codificat, având drept rezultat
un context juridic și de reglementare complicat ce creează
incertitudini pentru operatori. Independența sistemului judiciar
rămâne, de asemenea, o preocupare majoră care afectează mediul
de afaceri din Bulgaria. Această țară a întreprins unele
măsuri în vederea abordării fenomenului corupției, însă
progresele înregistrate per ansamblu au fost limitate și rămân fragile,
impunându-se necesitatea unor controale mai temeinice și a unor sancțiuni
cu caracter disuasiv aplicate în cazul conflictelor de interese. Este, de
asemenea, necesar să se asigure o mai bună coordonare între instituțiile
anticorupție, garantându-se protecția acestora împotriva influențelor
politice.
(15)
În sectorul energiei electrice și al gazelor
naturale, concurența este în continuare limitată. Printre aspectele
deosebit de preocupante referitoare la îmbunătățirea funcționării
piețelor energiei se numără lipsa unor burse pentru energia
electrică și gazele naturale și absența unei piețe
transparente pentru comercializarea cu ridicata a energiei electrice și a
gazelor naturale. Piața liberă a energiei electrice este
dominată de un singur furnizor și, din cauza dimensiunii sale
limitate, concurența nu își poate îndeplini funcția ce
constă în garantarea eficienței din punctul de vedere al costurilor.
Independența și eficacitatea autorității naționale de
reglementare rămân limitate. Dependența de importurile provenite de
la un număr restrâns de furnizori și lipsa dezvoltării
infrastructurii antrenează riscul unor șocuri de aprovizionare. Un
pachet cuprinzător de măsuri destinate îmbunătățirii
eficienței energetice a fost propus pentru finanțare din partea UE în
cadrul noii perioade de programare 2014-2020.
(16)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Bulgariei și
a evaluat Programul de convergență și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.
(17)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de convergență al Bulgariei, iar avizul[8] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(18)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de convergență prezentate de
această țară. Recomandările Consiliului, formulate în
temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se
reflectă în recomandările 3, 4 și 5 de mai jos,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Bulgaria să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să
consolideze măsurile bugetare pentru 2014, ținând cont de decalajul
care apare comparativ cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.
Să consolideze, în 2015, strategia bugetară pentru a asigura
atingerea obiectivului pe termen mediu și menținerea sa la acest
nivel și în perioada ulterioară. Să asigure capacitatea noului
consiliu bugetar pentru ca acesta să își ducă la îndeplinire
mandatul. Să pună în aplicare o strategie fiscală
cuprinzătoare pentru a consolida colectarea impozitelor, pentru a combate
economia paralelă și pentru a reduce costurile de conformitate.
2.           Să adopte o strategie pe
termen lung în privința sistemului de pensii, avansând în direcția
creșterii anuale planificate a vârstei legale de pensionare și
instituind un mecanism de corelare a vârstei legale de pensionare cu speranța
de viață pe termen lung, eliminând totodată treptat opțiunile
de pensionare anticipată și uniformizând vârsta legală de
pensionare pentru bărbați și femei. Să
înăsprească criteriile de eligibilitate și procedurile necesare
pentru acordarea pensiilor de invaliditate, de exemplu prin luarea în
considerare într-o mai mare măsură a capacității de
muncă restante a persoanelor care solicită aceste pensii. Să
garanteze furnizarea eficientă de servicii de asistență
medicală, inclusiv prin îmbunătățirea transparenței în
ceea ce privește sistemul de finanțare a spitalelor, prin optimizarea
rețelei de spitale și prin dezvoltarea serviciilor de îngrijire
ambulatorie.

3.           Să îmbunătățească
eficiența Agenției pentru Ocuparea Forței de Muncă prin
dezvoltarea unui sistem de monitorizare a performanțelor și printr-o
mai bună direcționare asupra grupurilor celor mai vulnerabile, cum ar
fi lucrătorii slab calificați și cei în vârstă, precum și
șomerii de lungă durată și romii. Să extindă
sfera de acoperire și eficacitatea politicilor active în domeniul pieței
forței de muncă pentru a asigura o congruență a
profilurilor persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și
pentru a veni în întâmpinarea tinerilor care nu sunt înregistrați, care nu
sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional
sau de formare, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru
tineret. Să îmbunătățească nivelul de acoperire
efectivă a indemnizațiilor de șomaj și a asistenței sociale,
precum și legătura dintre acestea și măsurile de activare.
Să avanseze în procesul de revizuire aprofundată a pragurilor minime
ale contribuțiilor la asigurările sociale, astfel încât să
împiedice sistemul să excludă de pe piața muncii lucrătorii
slab calificați. Să stabilească, în consultare cu partenerii
sociali, orientări transparente pentru ajustarea salariilor minime
garantate, ținând seama de impactul asupra ocupării forței de
muncă și a competitivității. Pentru a reduce
sărăcia, să sporească în continuare accesibilitatea și
eficacitatea serviciilor și a transferurilor sociale destinate copiilor și
persoanelor mai în vârstă.
4.           Să adopte Legea privind
învățământul școlar și să continue reforma
formării profesionale și a învățământului superior, pentru
a spori nivelul și relevanța competențelor dobândite în toate
etapele, încurajând totodată parteneriatele între instituții de
învățământ și întreprinderi, în vederea unei mai bune
alinieri a rezultatelor obținute în materie de educație la cerințele
pieței muncii. Să consolideze calitatea instituțiilor de
învățământ profesional și tehnic și să
îmbunătățească accesul la învățarea pe tot
parcursul vieții. Să intensifice eforturile destinate
îmbunătățirii accesului la învățământ preșcolar
și școlar de calitate și favorabil incluziunii pentru copiii
defavorizați, în special romii, și să pună în aplicare cu
strictețe normele care asociază plata alocației pentru creșterea
copilului cu frecventarea școlii.
5.           Să îmbunătățească
în continuare mediul de afaceri, în special pentru IMM-uri, prin reducerea
birocrației excesive, prin promovarea guvernării electronice, prin
simplificarea procedurilor de insolvență și prin punerea în
aplicare a legislației privind întârzierea efectuării plăților.
Să îmbunătățească sistemul de achiziții publice
prin sporirea capacității administrative, prin consolidarea
controalelor ex ante efectuate de către Agenția pentru Achiziții
Publice și prin întreprinderea unor măsuri concrete în vederea
punerii în aplicare a achizițiilor publice electronice. Să
sporească nivelul de calitate și independența sistemului
judiciar și să intensifice lupta împotriva corupției.
6.           Să intensifice reforma
sectorului energetic pentru a spori concurența, eficiența și
transparența pieței, precum și eficiența energetică,
în special prin înlăturarea barierelor de pe piață, prin
reducerea ponderii segmentului reglementat al pieței, prin intensificarea
eforturilor destinate creării unei piețe transparente pentru
comercializarea cu ridicata a energiei electrice și a gazelor naturale,
prin eliminarea treptată a cotelor și prin consolidarea independenței
și a capacității administrative a autorității de
reglementare din domeniul energiei. Să accelereze lansarea unor proiecte
de interconexiuni cu țările membre învecinate și cu țările
candidate și să consolideze capacitatea de a face față
întreruperilor de furnizare.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128
și P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/75

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2017
   (2017/C 261/17)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Malta ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               Ca stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Malta ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro astfel cum se reflectă în recomandarea 2 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară privind Malta pentru 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Malta în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Malta în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               Malta și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 la 18 aprilie 2017, iar la 2 mai 2017 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Malta face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Conform Programului de stabilitate pentru 2017, guvernul intenționează să mențină un excedent în termeni globali în perioada 2017-2020. Obiectivul bugetar pe termen mediu – o poziție bugetară echilibrată din perspectiva PIB – continuă să fie îndeplinit cu o marjă pozitivă pe întreaga perioadă a programului. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB se va menține sub valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat și că aceasta va scădea treptat de la 58,3 % din PIB în 2016 la 47,6 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pentru 2017 și prudent pentru 2018-2020. În același timp, sunt posibile riscuri de punere în aplicare legate de execuția bugetară.

               (7)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Maltei ca în anul 2017 să realizeze o ajustare fiscal-bugetară anuală de 0,6 % din PIB, în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Conform datelor privind execuția, Malta și-a atins deja obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, se preconizează că excedentul soldului structural va înregistra o creștere de la 0,4 % din PIB în 2017 la 0,7 % din PIB în 2018, menținându-se peste nivelul obiectivului bugetar pe termen mediu. În ansamblu, Consiliul estimează că Malta va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2017 și în 2018.

               (8)

               În pofida atingerii obiectivului pe termen mediu cu trei mai devreme decât data-țintă, cheltuielile au crescut într-un ritm mai rapid decât creșterea potențială a producției. Dacă se menține, acest ritm va reprezenta o provocare pentru sustenabilitatea finanțelor publice, mai ales în cazul unor șocuri neprevăzute asupra veniturilor. Autoritățile malteze au efectuat analize ale cheltuielilor în unele domenii ale cheltuielilor publice care sunt relevante mai ales din perspectiva sustenabilității, și anume sănătate, educație și formare profesională și securitate socială. Punerea în aplicare eficace și la timp a recomandărilor formulate în urma acestor analize va asigura eficacitatea lor pentru atingerea obiectivului urmărit. De asemenea, finanțele publice ale Maltei se confruntă în continuare cu riscuri de sustenabilitate pe termen lung din cauza costurilor preconizate legate de îmbătrânirea populației, cum ar fi costurile cu asistența medicală, îngrijirea pe termen lung și pensiile. Creșterea abruptă a cheltuielilor preconizate legate de îmbătrânirea populației este în principal cauzată de cheltuielile cu pensiile, estimate a crește cu 3,2 puncte procentuale din PIB până în 2060, potrivit Raportului din 2015 privind îmbătrânirea populației. Unele dintre măsurile introduse recent este probabil să genereze economii. Cu toate acestea, este puțin probabil ca aceste economii să fie suficiente pentru a compensa presiunile crescânde exercitate de cheltuieli și pentru a ameliora în mod decisiv sustenabilitatea pe termen lung. Prin urmare, ar putea fi necesare măsuri suplimentare.

               (9)

               Malta a prezentat o serie de măsuri pentru a face față dublei provocări pe care o reprezintă sistemul de pensii, și anume sustenabilitatea sistemului și asigurarea unor pensii adecvate. Se estimează că măsurile introduse în bugetul pentru 2017 vor reduce ușor riscul de sărăcie pentru persoanele vârstnice și că acestea vor îmbunătăți într-o oarecare măsură rata netă de înlocuire a pensiei minime garantate. În general, din indicatorii privind caracterul adecvat al pensiilor reiese în continuare o marjă importantă de îmbunătățire, inclusiv în ceea ce privește reducerea disparității mari dintre femei și bărbați.

               (10)

               Congestionarea traficului rutier a devenit o barieră în calea afacerilor, iar costurile sale externe (economice și ecologice) au fost estimate la 274 de milioane EUR pe an și se preconizează că vor crește. De asemenea, emisiile de gaze cu efect de seră cauzate de trafic continuă să crească și este posibil ca Malta să nu își atingă obiectivele în materie de emisii pentru 2020. Malta a adoptat o strategie națională de transport ambițioasă pentru 2050 și un master plan operațional în sectorul transporturilor pentru 2025. Acestea prevăd un ansamblu diversificat de măsuri de raționalizare a utilizării autovehiculelor particulare, de promovare de soluții de mobilitate alternative și de utilizare mai eficientă a sistemelor de transport multimodale și colective. Deși se estimează că aceste măsuri vor aduce îmbunătățiri semnificative, se preconizează creșterea în continuare a congestionării și doar o reducere ușoară a emisiilor de gaze cu efect de seră din transporturi până în 2030.

               (11)

               Sistemul financiar se caracterizează printr-un număr semnificativ de instituții străine, atrase, printre altele, de mediul fiscal favorabil. Malta este singurul stat membru care utilizează sistemul de impozitare a societăților comerciale care permite deducerea integrală și propune un sistem de credite fiscale rambursabile. Aceasta dispune de o rețea amplă de tratate privind evitarea dublei impuneri și oferă un statut de rezidență fiscală atractiv pentru persoanele fizice. Cu toate acestea, supravegherea întreprinderilor cu componentă internațională este dificilă. Sectorul financiar își desfășoară cea mai mare parte a activităților în afara Maltei. În acest context, Malta a invitat FMI și Banca Mondială să deruleze un program de evaluare a sectorului financiar până la sfârșitul anului 2018. În plus, Malta este parte la Decizia EIOPA din ianuarie 2017 privind colaborarea dintre autoritățile de supraveghere a asigurărilor. BCE, pe baza propriei sale evaluări și pe baza proiectului de decizie a Autorității Serviciilor Financiare din Malta, a decis recent să retragă licența bancară a unui mic furnizor de servicii bancare prin internet care colectează depozite și din afara Maltei.

               (12)

               În pofida progreselor înregistrate, se menține necesitatea de ameliorare în continuare a eficienței sistemului judiciar. Deși guvernul a propus noi măsuri privind a doua șansă și insolvența, procedurile îndelungate de insolvență și descărcare de gestiune prejudiciază calitatea mediului de afaceri din Malta. În plus, cadrul privind remiterea datoriilor nu prevede o limită de timp și, prin urmare, nu asigură securitatea juridică. Pentru a remedia deficiențele, o modificare a legii societăților comerciale a adus schimbări importante cadrului juridic în materie de insolvență, printre care posibilitatea medierii. Impactul acestor schimbări urmează să fie analizat.

               (13)

               Apar deficite de forță de muncă la nivelul întregului spectru de competențe, și ajustarea ofertei de competențe la nevoile pieței muncii este încă incompletă. O mare parte a forței de muncă din Malta este în continuare slab calificată. Deși nivelul de instruire este în creștere, rata părăsirii timpurii a școlii rămâne ridicată. Gradul de obținere a calificărilor de bază în rândul tinerilor este în continuare scăzut. Accesul și participarea la învățarea de-a lungul vieții – cu implicarea angajatorilor – este în curs de îmbunătățire, inclusiv pentru persoanele cu nivel scăzut de calificare; dar, având în vedere amploarea provocării, sunt necesare eforturi susținute. Se așteaptă ca investițiile semnificative în sistemul de educație și formare profesională să dea roade, în special dacă măsurile sunt menținute și îmbunătățite în viitor. Ratele de ocupare a forței de muncă se îmbunătățesc constant, iar rata șomajului a scăzut sub 5 %. Cu toate acestea, rata de participare la forța de muncă este în continuare printre cele mai scăzute din Uniune, în special în ceea ce privește femeile în vârstă și slab calificate, ceea ce evidențiază, de asemenea, faptul că persistă riscuri de excluziune socială pentru cei care nu sunt pregătiți să se adapteze la o economie aflată în evoluție rapidă. Prin urmare, actualele investiții în materie de politici ar trebui să fie susținute în continuare, în special prin intermediul recent înființatului Consiliu Național de Competențe, iar evoluțiile viitoare trebuie să fie monitorizate îndeaproape.

               (14)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Maltei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Maltei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (15)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Malta să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să extindă domeniul de aplicare al actualelor analize ale cheltuielilor la sectorul public în sens larg și să introducă cheltuieli publice bazate pe performanță.

               2.

               Să asigure supravegherea eficientă la nivel național a întreprinderilor cu componentă internațională de către instituțiile financiare autorizate în Malta, prin consolidarea cooperării cu autoritățile de supraveghere din țările gazdă în care aceste întreprinderi își desfășoară activitatea.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandare de Recomandare a Consiliului cu scopul de a pune capăt situaţiei de deficit public excesiv în Finlanda

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---              COMISIA EUROPEANĂ

                                               Bruxelles, 15.6.2010
                                               SEC(2010) 747 final

                                 Recomandare de

                      RECOMANDARE A CONSILIULUI

     cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Finlanda

RO                                                                               RO
 ---pagebreak---                                              Recomandare de

                                    RECOMANDARE A CONSILIULUI

                 cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Finlanda

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul
     126 alineatul (7),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

     întrucât:

     (1)    În conformitate cu articolul 126 din tratat, statele membre trebuie să evite deficitele
            publice excesive.

     (2)    Pactul de stabilitate și creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice sănătoase ca
            mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere
            puternică și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

     (3)    Reforma din 2005 a Pactului de stabilitate și creștere a căutat să-i întărească
            eficacitatea și bazele economice, precum și să protejeze sustenabilitatea finanțelor
            publice pe termen lung. Ea avea ca obiectiv garantarea faptului că situația economică
            și bugetară este luată în considerare pe deplin în toate etapele PDE. Astfel, Pactul de
            stabilitate și creștere constituie cadrul care sprijină politicile guvernamentale pentru o
            revenire rapidă la poziții bugetare solide ținând cont de situația economică.

     (4)    La [13 iulie 2010], Consiliul a hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6)
            din tratat, că în Finlanda există un deficit excesiv.

     (5)    În conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat și cu articolul 3 din
            Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului privind accelerarea și clarificarea
            aplicării procedurii de deficit excesiv1 (care face parte din Pactul de stabilitate și
            creștere), Consiliul trebuie, de asemenea, să adreseze recomandări statului membru în
            cauză pentru a pune capăt situației de deficit excesiv într-o perioadă determinată.
            Recomandarea trebuie să stabilească un termen limită de cel mult șase luni până la
            care statul membru trebuie să întreprindă acțiuni eficiente în vederea corectării
            deficitului excesiv, precum și un termen limită pentru corectarea acestuia, care trebuie
            să se încheie în anul ce urmează după identificarea sa, cu excepția cazului în care
            există circumstanțe speciale. La stabilirea existenței unor circumstanțe speciale,
            trebuie să se țină seama de „factorii relevanți” definiți la articolul 2 alineatul (3) din

     1
             JO L 209, 2.8.1997, p. 6.

RO                                                  2                                                    RO
 ---pagebreak---            Regulamentul (CE) nr. 1467/97. De asemenea, într-o recomandare pentru corectarea
           unui deficit excesiv, Consiliul solicită statului membru să realizeze o îmbunătățire
           anuală minimă a soldului structural, altfel spus a soldului ajustat ciclic, excluzând
           măsurile one-off și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5% din PIB ca valoare de
           referință.

     (6)   În cazul Finlandei, factorii relevanți, definiți la articolul 2 alineatul (3) din
           Regulamentul (CE) nr. 1467/97 și analizați în raportul întocmit de Comisie în
           conformitate cu articolul 124 alineatul (3), sunt considerați favorabili. Cu toate
           acestea, aceștia nu sugerează existența unor circumstanțe speciale care să justifice
           abaterea de la termenul limită standard pentru corectarea deficitului. Concret, potrivit
           previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010, nivelul deficitului public
           se va diminua, ajungând puțin sub valoarea de referință de 3% în 2011 în condițiile
           menținerii politicilor actuale.

     (7)   Finlanda a constituit un excedent substanțial al finanțelor publice înainte de criza
           globală. Acesta i-a permis să asigure o stimulare fiscală discreționară relativ amplă, în
           valoare de 1,8% din PIB în 2009 și 1,1% în 2010 și să permită funcționarea liberă a
           stabilizatorilor automați. În consecință, țara a înregistrat un deficit public de 2,2% din
           PIB în 2009. Deficitul estimat se va accentua, până la 4,1% din PIB în 2010, conform
           notificării din cadrul PDE din aprilie 2010 prezentată de Ministerul Finanțelor.
           Previziunile serviciilor Comisiei din primăvară estimează un deficit mai redus, de
           3,8% din PIB în 2010. Al treilea buget suplimentar prezentat de Ministerul Finanțelor
           Parlamentului la 14 mai 2010 sugerează că veniturile fiscale din 2010 vor ar putea
           depăși cu 0,5% din PIB valoarea prognozată, în principal datorită creșterii impozitelor
           pe venit profit. Aceasta indică posibilitatea ca situația finanțelor publice să fie mai
           bună decât cea prognozată în prezent, dar, de vreme ce nu a fost efectuată nici o
           actualizare completă a previziunilor privind finanțele publice, ținta de deficit pentru
           2010 nu a fost modificată oficial iar evaluarea actuală rămâne valabilă. În 2011, atât
           Ministerul de Finanțe, cât și serviciile Comisiei estimează că deficitul public se va
           diminua, ajungând puțin sub valoarea de 3% din PIB în ipoteza menținerii politicilor
           actuale. Pe baza previziunilor serviciilor Comisiei, corectarea deficitului excesiv în
           2011 implică un efort fiscal de aproximativ 0,3 puncte procentuale din PIB în 2011.

     (8)   Principalul instrument pentru controlul cheltuielilor administrației publice centrale este
           reprezentat de limitele multianuale pentru cheltuieli, care exclud cheltuielile cu
           sensibilitate ciclică și au permis prin urmare funcționarea liberă a stabilizatorilor
           automați. Cu toate că acest mecanism, în mod special funcționarea liberă a
           stabilizatorilor automați, a sprijinit activitatea economică și coeziunea socială pe
           întreaga perioadă a crizei, el a condus, de asemenea, și la o deteriorare relativ acută a
           finanțelor publice. Acest cadru bugetar va susține așadar în mod efectiv reducerea
           cheltuielilor administrației publice, inclusiv a cheltuielilor sociale, numai odată ce
           redresarea economică se va afla într-un stadiu avansat. Administrațiile locale sunt
           responsabile pentru o mare parte a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației, cum
           ar fi educația, sănătatea și îngrijirile pe termen lung și nu sunt obligate să respecte
           limite de cheltuieli impuse la nivel central. Pentru a compensa creșterea cheltuielilor,
           taxele locale au fost în mod firesc mărite, evitând astfel acumularea de datorii la nivel
           municipal, dar mărind totodată sarcina fiscală națională. Guvernul continuă reforma
           structurilor administrative locale și a prestărilor de servicii pe termen mediu cu scopul
           de a diminua creșterea cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației.

RO                                                 3                                                    RO
 ---pagebreak---      (9)    În avizul său din 26 aprilie 2010 referitor la cea mai recentă actualizare a programului
            de stabilitate, Consiliul a evaluat sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung ale
            Finlandei și a invitat autoritățile finlandeze să întreprindă în timp util demersurile
            necesare pentru definirea unei strategii fiscale pe termen mediu cuprinzătoare și
            concrete pentru asigurarea consolidării ulterioare anului 2011, precum și în vederea
            realizării OTM și a restabilirii sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice.

     (10)   În 2009, datoria publică brută a fost de 44% din PIB. Notificarea din cadrul PDE din
            aprilie estimează o creștere a ratei datoriei la 49,9% din PIB în 2010. Previziunile
            serviciilor Comisiei din primăvară estimează o creștere ușor mai accentuată a ratei
            datoriei, ajungând la 50,5% din PIB în 2010 și la 54,9% din PIB în 2011, valori situate
            sub cea de referință de 60% din PIB.

     (11)   O supraveghere mai atentă în cadrul PDE va necesita o monitorizare periodică și în
            timp util a progreselor înregistrate în implementarea strategiei de consolidare fiscală.
            În aceste condiții, ar fi util ca în viitoarele versiuni actualizate ale programului de
            stabilitate al Finlandei, un capitol separat să fie consacrat acestei chestiuni.

     (12)   În general, în opinia Consiliului, măsurile de consolidare bugetară trebuie să asigure o
            îmbunătățire durabilă a soldului bugetului general, vizând totodată creșterea calității
            finanțelor publice și consolidarea potențialului de creștere economică,

     ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

     (1)    Recunoscând că poziția bugetară a Finlandei în 2010 se datorează unor măsuri
            reprezentând 1,8% din PIB în 2009 și 1,1% în 2010, măsuri care constituie un răspuns
            adecvat la recesiune și concordă cu principiile Planului european de redresare
            economică, precum și acțiunii libere a stabilizatorilor automați, autoritățile finlandeze
            ar trebui să pună capăt actualei situații de deficit excesiv până în 2011.

     (2)    Autoritățile finlandeze ar trebui să reducă deficitul bugetar sub 3% din PIB într-un
            mod credibil și durabil. În mod specific, în acest scop, autoritățile finlandeze ar trebui:
            (a)     să pună în aplicare măsurile fiscale planificate pentru 2010, așa cum se prevede
                    în ultima actualizare a programului de stabilitate, garantând, în același timp că
                    încălcarea planificată a valorii de referință de 3% din PIB rămâne limitată și
                    temporară.

            (b)     să asigure un efort fiscal de cel puțin ½ % din PIB în 2011;

            (c)     să precizeze măsurile care asigură realizarea corectării planificate a deficitului
                    excesiv în 2011.

     (3)    Consiliul stabilește data de [13 ianuarie 2011] ca termen limită până la care Guvernul
            Finlandei să întreprindă acțiuni eficiente și să precizeze care sunt măsurile necesare
            pentru a progresa în direcția corectării deficitului excesiv. Evaluarea eficienței
            acțiunilor va ține cont de evoluțiile economice comparativ cu perspectivele economice
            din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010.

     Autoritățile finlandeze ar trebui să raporteze progresele realizate în implementarea acestor
     recomandări într-un capitol separat în actualizările viitoare ale programului de stabilitate până
     la abrogarea procedurii de deficit excesiv.

RO                                                  4                                                     RO
 ---pagebreak---      În plus, Consiliul subliniază importanța realizării obiectivului pe termen mediu (OTM) pentru
     gestionarea bugetară corespunzătoare a perioadelor de scădere economică în vederea
     restabilirii sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. În consecință, Consiliul invită
     autoritățile finlandeze să asigure continuarea consolidării bugetare către obiectivul pe termen
     mediu – un excedent structural de 0,5% din PIB - după corectarea deficitului excesiv.

     Prezenta recomandare se adresează Republicii Finlanda.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                  Pentru Consiliu
                                                  Președintele
                                                  […]

RO                                                   5                                                    RO


				|

		52013DC0355

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Germaniei pentru perioada 2012-2017 /* COM/2013/0355 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Germaniei pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Germaniei pentru perioada 2012-2017
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a
politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, pe baza
propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o
decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii
de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere
economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru
coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE
și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile,
instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă al Germaniei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de stabilitate al Germaniei pentru perioada 2011-2016.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[5],
marcând începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor
economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, cel de al doilea Raport privind
mecanismul de alertă[6],
în care nu a identificat Germania ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice
și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul
European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea
finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil
creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a
economiei, să se promoveze creșterea economică și
competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)       La 17 aprilie 2013, Germania
și-a prezentat Programul de stabilitate din 2013, care vizează
perioada 2012-2017, iar la 12 aprilie 2013, Programul național de
reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre
cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate din 2013, Consiliul consideră că finanțele publice
ale Germaniei sunt în general solide și că obiectivul bugetar pe
termen mediu a fost atins. Scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare din program este plauzibil. Proiecțiile
macroeconomice ale Programului de stabilitate concordă, în linii mari, cu
previziunile Comisiei din primăvara anului 2013 în ceea ce privește
ritmul și modelul de creștere economică în 2013 și 2014,
precum și cu estimările Comisiei privind rata de creștere
potențială pe termen mediu a Germaniei. Obiectivul strategiei
bugetare prezentat în program este de a asigura continuarea eforturilor în
vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Programul confirmă
obiectivul bugetar pe termen mediu anterior, și anume -0,5 % din PIB.
Acesta este conform cu cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. Germania a înregistrat un excedent bugetar structural, atingând
astfel în 2012 obiectivul pe termen mediu. Conform Programului de stabilitate,
soldul structural (recalculat)[7]
va rămâne pozitiv în 2013 și 2014, tendință care
concordă, în linii mari, cu previziunile Comisiei și care a creat,
prin urmare, condițiile necesare pentru ca stabilizatorii automați
să acționeze în mod liber. De asemenea, Germania a respectat
criteriul de referință în materie de cheltuieli în 2012. Conform
informațiilor furnizate în Programul de stabilitate, dacă nu se iau
în calcul măsurile discreționare privind veniturile, rata de
creștere a cheltuielilor publice ar urma să depășească
criteriul de referință în materie de cheltuieli în 2013,
respectându-l în schimb în 2014. Programul prevede scăderea datoriei brute
la 80½ % din PIB în 2013 și menținerea acesteia pe o traiectorie
descendentă. După corectarea deficitului excesiv în 2011, Germania se
află într-o perioadă de tranziție în ceea ce privește
respectarea criteriului datoriei și a înregistrat progrese suficiente în
vederea respectării acestui criteriu în 2012. În cazul în care programul
este pus în aplicare conform planului, acesta va înregistra progrese suficiente
în 2013 în direcția atingerii criteriului de referință privind
datoria, respectivul criteriu urmând să fie atins la sfârșitul
perioadei de tranziție, în 2014. În general, țintele de deficit
și de datorie par a fi realiste.
(9)       Germania a făcut doar
eforturi limitate de îmbunătățire a eficienței
cheltuielilor publice în domeniul sănătății și al
îngrijirii pe termen lung. Nici eforturile de reformă în sectorul
sănătății, întreprinse în trecut și nici reforma din
acest an în domeniul îngrijirii pe termen lung nu par a fi suficiente pentru a
limita creșterile preconizate ale costurilor. Germania pare a fi pe drumul
cel bun în ceea ce privește obiectivul național privind cheltuielile
cu educația și cercetarea, dar ar trebui să aibă în vedere
obiective subsecvente și mai ambițioase pentru a putea ține
pasul cu economiile cele mai inovatoare.
(10)     Germania nu valorifică
suficient sursele de venituri favorabile creșterii. Aplicarea actuală
a cotei reduse de TVA (în prezent 7 %) unei game destul de largi de bunuri
și servicii ar putea fi restrânsă, iar administrarea TVA ar putea fi
revizuită, pentru a spori eficiența, a îmbunătăți
colectarea impozitelor și a combate frauda. Veniturile provenind din
impozitele recurente pe proprietate sunt deosebit de scăzute în Germania (0,5 %
din PIB în 2011, față de 1,3 % în UE-27), ceea ce lasă loc
pentru o eventuală creștere a veniturilor din impozitul municipal pe
bunurile imobile (Grundsteuer), în special prin reevaluarea bazei de
impozitare.
(12)     De la recomandarea de anul
trecut, Germania a realizat unele progrese în ceea ce privește
implementarea normei constituționale privind echilibrul bugetar
(mecanismul de frânare a îndatorării), însă se pare că în
majoritatea landurilor sunt necesare norme specifice de implementare pentru
asigurarea aplicării efective a mecanismului de frânare a îndatorării
în procedura bugetară anuală.
(13)     Sectorul financiar a
făcut obiectul unor ajustări semnificative, iar cadrul de
reglementare și de supraveghere a fost consolidat. Deciziile Comisiei
privind ajutoarele de stat au continuat să stimuleze restructurarea Landesbanken.
Cu toate acestea, se pare că există în continuare, în sectorul
bancar, obstacole la nivelul guvernanței care stau în calea
consolidării orientate spre piață și care afectează
eficiența globală a sectorului financiar.
(14)     Germania nu a luat măsuri
pentru a elimina elementele de descurajare semnificative cu care se
confruntă a doua persoană care contribuie la venitul familiei, iar
progresele înregistrate în ceea ce privește creșterea
disponibilității structurilor de îngrijire a copiilor și a
școlilor cu program prelungit rămân limitate. Germania a înregistrat
unele progrese în ceea ce privește îmbunătățirea nivelului
de educație al persoanelor defavorizate, dar toate landurile ar trebui
să continue eforturile ambițioase de a crea un sistem școlar
care să asigure oportunități egale pentru toți.
Măsurile de politică ce constau în reducerea sarcinii fiscale
ridicate pentru persoanele cu venituri reduse și
îmbunătățirea integrării șomerilor de lungă
durată pe piața forței de muncă au fost limitate până
în prezent. Germania ar trebui să depună mai multe eforturi pentru a
reduce nivelul ridicat al impozitelor și al contribuțiilor la
asigurările sociale aferente salariilor mici. Sunt necesare eforturi
suplimentare pentru a se îmbunătăți tranziția de la anumite
tipuri de contracte, precum „mini-joburile”, la forme mai durabile de
contracte, evitându-se astfel fragmentarea pieței muncii. Deși
salariile reale sunt în continuare sub nivelul din anul 2000, ceea ce a
contribuit la reducerea structurală a ratei șomajului de la 8 %
la 5,5 %, acestea au început să crească în mod dinamic de
atunci, fără a afecta competitivitatea. În același timp,
disparitățile salariale au crescut.
(15)     Germania
intenționează să reducă la minimum costurile economice
globale aferente transformării sistemului energetic, însă nu s-au înregistrat
încă rezultate concrete, iar riscurile majore și elementele
potențiale de ineficiență persistă. Germania face eforturi
semnificative pentru a accelera extinderea rețelelor energetice. Coordonarea
politicii energetice naționale cu politicile din țările
învecinate este insuficientă.
(16)     Situația din sectoarele
de servicii nu s-a schimbat semnificativ față de anul trecut și
există încă restricții privind intrarea pe piață
și exercitarea anumitor profesii. Germania ar trebui să depună
mai multe eforturi pentru a deschide sectorul serviciilor prin eliminarea
restricțiilor și a barierelor nejustificate din calea intrării
pe piață, ceea ce va duce la niveluri de prețuri mai
scăzute și la servicii mai accesibile din punctul de vedere al
prețurilor pentru grupurile cu venituri mici. În multe sectoare
meșteșugărești, inclusiv în sectorul construcțiilor,
este încă obligatorie deținerea unui certificat de maistru
meșteșugar (Meisterbrief) sau a unei calificări
echivalente pentru a putea desfășura o activitate comercială.
Sectorul construcțiilor se confruntă, de asemenea, cu restricții
în ceea ce privește comunicarea comercială și procedurile de
autorizare. Numeroase servicii profesionale sunt, de asemenea, supuse unor
cerințe privind forma juridică și deținerea de capital.
Germania ar putea încerca să determine dacă aceleași obiective
de interes public nu ar putea fi obținute cu reglementări mai
puțin stricte. Diferențele dintre sistemele de reglementare din
landuri sugerează, de asemenea, că ar putea fi depuse eforturi
suplimentare pentru identificarea abordărilor celor mai puțin greoaie
în materie de reglementare și pentru extinderea acestora la nivel
național, reducându-se astfel birocrația pentru întreprinderi.
Nivelul de concurență efectivă în sectorul feroviar rămâne
neschimbat. În ceea ce privește achizițiile publice, valoarea
contractelor publicate de autoritățile germane în conformitate cu
legislația UE în materie de achiziții publice este extrem de
redusă. Procesul legislativ care implică revizuirea legii privind
combaterea restrângerii concurenței nu a fost încă finalizat. În
sectorul comerțului cu amănuntul, reglementările în materie de
planificare limitează semnificativ noile intrări pe piață.
(17)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Germaniei și a evaluat Programul de stabilitate și
Programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Germania, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene
printr-o contribuție a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările 1-4 de mai jos.
(18)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Germaniei, iar
avizul său[8]
este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(19)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice
a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a
formulat recomandări specifice adresate țărilor care au adoptat
moneda euro. Germania ar trebui să garanteze implementarea integrală
și promptă a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014,
Germania să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să mențină o
poziție bugetară solidă, astfel cum a fost prevăzut, care
să asigure respectarea obiectivului pe termen mediu pe întreaga
durată a programului. Să urmărească o politică
bugetară care să faciliteze creșterea economică prin
eforturi suplimentare pentru a spori rentabilitatea cheltuielilor publice în
domeniul sănătății și al serviciilor de îngrijire pe
termen lung prin intermediul unei mai bune integrări a furnizării de
servicii de sănătate și printr-o mai mare atenție
acordată prevenirii și reabilitării, precum și
existenței autonome. Să îmbunătățească eficiența
sistemului fiscal, în special prin lărgirea bazei TVA și prin
reevaluarea bazei impozitului municipal pe bunurile imobile. Să valorifice
posibilitățile de creștere și de eficientizare a
cheltuielilor care favorizează creșterea în domeniul educației
și al cercetării la toate nivelurile de guvernare. Să finalizeze
implementarea mecanismului de frânare a îndatorării în mod consecvent în
toate landurile, asigurând promptitudinea și relevanța procedurilor
de monitorizare și a mecanismelor de corecție.
2.           Să mențină
condițiile care permit creșterea salariilor pentru a sprijini cererea
internă. În acest scop, să reducă nivelul ridicat al taxelor
și al contribuțiilor la asigurările sociale, în special pentru
persoanele cu venituri reduse, și să îmbunătățească
nivelul de educație al persoanelor defavorizate. Să mențină
măsurile adecvate de activare și integrare, în special pentru
șomerii de lungă durată. Să faciliteze tranziția de la
munca nestandardizată, precum „mini-joburile”, la forme mai durabile de
ocupare a forței de muncă. Să ia măsuri cu scopul de a
ameliora stimulentele pentru muncă și capacitatea de inserție
profesională a lucrătorilor, în special pentru a doua persoană
care contribuie la venitul familiei și pentru persoanele slab calificate,
tot în vederea îmbunătățirii veniturilor acestora. În acest
scop, să elimine elementele de descurajare cu care se confruntă a
doua persoană care contribuie la venitul familiei și să
sporească gradul de disponibilitate al structurilor de îngrijire a
copiilor și al școlilor cu program prelungit.
3.           Să amelioreze
coordonarea politicii energetice cu țările vecine și să
mențină la un nivel minim costurile totale ale transformării
sistemului energetic, în special prin reexaminarea rentabilității
instrumentelor politicii energetice concepute pentru a atinge obiectivele
privind energia regenerabilă și prin continuarea eforturilor de
accelerare a extinderii rețelelor naționale și transfrontaliere
de energie electrică și gaze naturale.
4.           Să adopte măsuri
prin care să se stimuleze și mai mult concurența în sectoarele
de servicii, inclusiv în ceea ce privește anumite meserii – în special în
sectorul construcțiilor – și servicii profesionale, pentru a stimula
sursele interne de creștere. Să ia măsuri urgente pentru a spori
semnificativ valoarea contractelor publice deschise procedurilor de
achiziții publice. Să adopte și să pună în aplicare
reforma legislativă anunțată pentru a îmbunătăți
respectarea legislației în materie de concurență în ceea ce
privește restrângerea concurenței. Să elimine restricțiile
în materie de planificare care limitează nejustificat noile intrări
în sectorul comerțului cu amănuntul. Să ia în continuare
măsuri pentru eliminarea obstacolelor încă existente în calea
concurenței pe piețele feroviare. Să continue eforturile de
consolidare a sectorului bancar, inclusiv prin îmbunătățirea
cadrului de guvernanță.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2013) 355 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[4]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter
excepțional și cele temporare, recalculat de către serviciile
Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia
stabilită de comun acord.
[8]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.