title: Recomandarea Consiliului din 5 aprilie 2022 privind politica economică a zonei euro 2022/C 153/01

text:
               7.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 5 aprilie 2022
      privind politica economică a zonei euro
      (2022/C 153/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136, coroborat cu articolul 121 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      Având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  După o recesiune foarte puternică în 2020, economia zonei euro cunoaște o redresare solidă și rapidă. Creșterea produsului intern brut (PIB) în al doilea trimestru din 2021 a depășit estimările și, potrivit previziunilor economice ale serviciilor Comisiei din toamna anului 2021, PIB-ul zonei euro ar urma să crească cu 5,0 % în 2021. În ultimul trimestru din 2021, PIB-ul zonei euro a revenit la nivelul de dinainte de criză. Șapte țări din zona euro reveniseră la nivelurile PIB anterioare crizei încă din trimestrul al doilea din 2021. Se preconizează că PIB-ul anual al zonei euro va crește cu 4,3 % în 2022, dar se preconizează că redresarea va fi inegală de la o țară la alta și de la un sector la altul. Cererea internă este principalul motor de creștere a PIB, corelat cu relaxarea restricțiilor legate de pandemia de COVID-19 în urma introducerii vaccinării, cu îmbunătățirea treptată a situației pe piețele forței de muncă, cu utilizarea surplusului de economii acumulate în cursul perioadelor de izolare și cu creșterea semnificativă a investițiilor pe fondul condițiilor de finanțare favorabile și al sprijinului din partea NextGenerationEU, instrumentul de redresare instituit prin Regulamentul (UE) 2020/2094 al Consiliului (3). În conformitate cu recomandările, statele membre din zona euro au luat măsuri, atât în mod individual, cât și colectiv în cadrul Eurogrup, în vederea asigurării unei orientări politice care să sprijine redresarea în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19. În viitor, nivelul de incertitudine rămâne ridicat, cu riscuri substanțiale, inclusiv cele legate de evoluția pandemiei, atât în interiorul, cât și în afara Uniunii și respectivul nivel justifică o monitorizare atentă.

                  (2)

                  În cursul anului 2021, creșterea puternică a cererii interne a întâmpinat constrângeri pe partea ofertei, în special probleme legate de penuria de factori de producție și de perturbările logistice. Totodată, deficitul de forță de muncă și de competențe a devenit o preocupare crescândă în unele sectoare și în unele state membre. După mai mulți ani în care s-a menținut la un nivel foarte scăzut, inflația din zona euro a crescut de la începutul anului 2021, în special ca urmare a efectelor de bază, a escaladării prețurilor la energie și a blocajelor din lanțurile de aprovizionare, ceea ce lasă să se întrevadă un fenomen tranzitoriu, legat de procesul de ajustare post-izolare. Inflația a atins 4,9 % în zona euro în noiembrie 2021. Conform previziunilor economice ale serviciilor Comisiei din toamna anului 2021, se preconizează că aceasta va scădea la 2,2 % în 2022 și la 1,4 % în 2023.

                  (3)

                  În 2021, strategia europeană de redresare s-a concentrat asupra punerii în aplicare a NextGenerationEU și a principalului său instrument - Mecanismul de redresare și reziliență (MRR) instituit prin Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului (4). La jumătatea lunii noiembrie 2021, Consiliul adoptase planurile de redresare și reziliență a 22 de state membre, dintre care 18 țări din zona euro, în urma unor evaluări pozitive din partea Comisiei. În următorii ani, punerea în aplicare efectivă a reformelor și a investițiilor în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență va avea un profund impact pozitiv asupra funcționării economiilor statelor membre din zona euro. Punerea în aplicare efectivă a MRR va promova convergența economică și socială ascendentă între statele membre din zona euro, dată fiind cheia utilizată pentru repartizarea resurselor sale. MRR a consolidat, totodată, încrederea și contribuie la susținerea creșterii economice și a stabilității macrofinanciare, echilibrând astfel mixul de politici și completând acțiunile Băncii Centrale Europene (BCE). Dincolo de sprijinirea relansării economice, MRR vizează să transforme structura economiilor statelor membre, în special în vederea realizării tranziției verzi și a celei digitale. Prin punerea în aplicare a unor investiții și reforme coerente în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență, alături de utilizarea fondurilor politicii de coeziune, se urmărește sporirea rezilienței zonei euro la șocurile viitoare, creșterea producției potențiale într-o manieră durabilă, sprijinirea ocupării forței de muncă și abordarea provocărilor sociale. În plus, emisiunea de către Uniune de titluri de creanță denominate în euro pentru finanțarea MRR va spori profunzimea și lichiditatea piețelor de capital din Europa și va contribui la consolidarea monedei euro ca monedă internațională. Emiterea de obligațiuni verzi în cadrul NextGenerationEU va contribui în continuare la promovarea investițiilor durabile.

                  (4)

                  Punerea în aplicare a reformelor și a investițiilor prevăzute în planurile de redresare și reziliență va permite plata finanțării acordate prin MRR și va contribui în mod eficace la realizarea priorităților de politică ale zonei euro, inclusiv a celor prevăzute în Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2021 privind politica economică a zonei euro (5). O astfel de punere în aplicare va viza, printre altele, consolidarea cadrelor instituționale naționale, sprijinirea investițiilor publice de înaltă calitate și luarea de măsuri de politică pentru a sprijini coeziunea socială și tranziția verde și cea digitală echitabile. O astfel de punere în aplicare ar trebui să contribuie la asigurarea unei redresări durabile și favorabile incluziunii, la susținerea potențialului de creștere și la sporirea rezilienței. Acest lucru este în conformitate cu Comunicarea Comisiei din 24 noiembrie 2021 intitulată „Analiza anuală a creșterii durabile 2022” și cu cele patru dimensiuni ale sustenabilității competitive, și anume durabilitatea mediului, productivitatea, echitatea și stabilitatea macroeconomică.

                  (5)

                  Politicile adecvate de susținere a economiei și de consolidare reciprocă au asigurat o stabilizare macroeconomică eficace și au limitat impactul asupra rezultatelor pieței forței de muncă, atenuând riscurile de încetinire și sprijinind o redresare economică rapidă. Pentru a asigura buna funcționare a zonei euro va fi în continuare nevoie de o combinație solidă de politici monetare și bugetare, precum și de reforme structurale și de politici financiare, în deplină conformitate cu rolurile aferente ale statelor membre și ale instituțiilor în temeiul tratatului.

                  (6)

                  Măsurile de politică monetară ale BCE vizează să garanteze buna funcționare a diferitelor segmente ale pieței financiare, să mențină intacte canalele de transmisie monetară și, în cele din urmă, să mențină stabilitatea prețurilor pe termen mediu. În iulie 2021, BCE a publicat noua sa strategie de politică monetară, care adoptă un obiectiv de inflație simetric de 2 % pe termen mediu. Consiliul guvernatorilor BCE a confirmat, de asemenea, că stabilirea ratelor dobânzilor BCE rămâne principalul instrument de politică monetară. În octombrie 2021, BCE a lansat o fază de investigare cu o durată de doi ani privind posibila emisiune a unei monede euro digitale. Crearea unei monede euro digitale ar necesita intervenția din partea legiuitorilor Uniunii, iar Comisia intenționează să prezinte o propunere legislativă în temeiul articolului 133 din tratat. În funcție de modul în care este concepută, o astfel de monedă digitală a băncii centrale ar putea, printre altele, să ofere o aprovizionare cu fonduri publice în format digital, să sprijine digitalizarea economiei europene și să încurajeze în mod activ inovarea în domeniul plăților de mică valoare. Totodată, aceasta ar putea contribui la consolidarea rolului internațional al monedei euro și a autonomiei strategice deschise a Uniunii.

                  (7)

                  La 19 octombrie 2021, Comisia a adoptat o comunicare intitulată „Economia UE după pandemia de COVID-19: implicații pentru guvernanța economică” relansând dezbaterea privind evaluarea guvernanței economice pentru a ajunge la un consens larg cu privire la modalitățile de consolidare a cadrului de guvernanță economică, de combatere a dezechilibrelor macroeconomice și de abordare a dificultăților bugetare într-o manieră favorabilă tranziției și creșterii, ținând seama de lecțiile învățate în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19.

                  (8)

                  S-a estimat că deficitul administrației publice din zona euro în ansamblu atinge 7,1 % din PIB în 2021, dar va scădea la 3,9 % în 2022. Conform previziunilor economice ale serviciilor Comisiei din toamna anului 2021, s-a estimat că orientarea bugetară a zonei euro rămâne favorabilă în 2021, cu o creștere peste 1,75 % din PIB și în 2022, cu o creștere de aproape 1 % din PIB. În 2022, investițiile publice, finanțate atât de statele membre, cât și de Uniune, vor contribui la această orientare favorabilă. Începând din noiembrie 2021, cele 18 planuri naționale de redresare și reziliență ale țărilor din zona euro aprobate la momentul respectiv de Consiliu urmează să ofere sprijin financiar la scară largă statelor membre din zona euro în valoare de maximum 262 de miliarde EUR sub formă de granturi și de 139 de miliarde EUR sub formă de împrumuturi în perioada până în 2026. Coordonarea politicilor bugetare naționale, cu respectarea deplină a Pactului de stabilitate și de creștere, este esențială pentru a răspunde în mod eficace la șocul economic cauzat de criza provocată de pandemia de COVID-19, pentru a permite o redresare durabilă și pentru a asigura buna funcționare a Uniunii economice și monetare (UEM). Clauza derogatorie generală va rămâne activă în 2022, însă se preconizează că aceasta va fi dezactivată începând din 2023. Având în vedere că redresarea economică pare să se concretizeze, politica bugetară trece de la măsuri de urgență temporare la măsuri țintite de sprijinire a redresării. Creșterea ponderii datoriei publice de la 85,5 % din PIB în 2019 la 100 % din PIB în 2021 a reflectat efectele combinate ale reducerii producției și ale reacției politice necesare la șocul de mare anvergură cauzat de COVID-19. Totuși, dat fiind că gradul de îndatorare era deja ridicat în unele state membre din zona euro înainte de respectivul șoc, o reducere treptată, continuă și favorabilă creșterii a datoriei va fi un obiectiv de politică pentru o mare parte a zonei euro.

                  (9)

                  În acest context, îmbunătățirea structurii finanțelor publice, în special prin promovarea investițiilor, îmbunătățirea calității măsurilor bugetare și asigurarea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu și lung, inclusiv în perspectiva schimbărilor climatice, a tranziției verzi și a celei digitale, pare deosebit de pertinentă. Înverzirea bugetelor, analiza cheltuielilor, buna funcționare a sistemelor de gestionare a investițiilor publice și cadrele eficace în materie de achiziții publice pot îmbunătăți transparența și eficacitatea finanțelor publice și crea o marjă de manevră bugetară pentru investiții publice suplimentare. Reformele pentru o politică de venituri mai eficientă și mai echitabilă au devenit cu atât mai necesare în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19. Există încă posibilitatea de a face sistemele fiscale din zona euro mai favorabile creșterii economice și mediului, în special prin abordarea denaturărilor și reducerea sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă, care rămâne ridicată în majoritatea statelor membre din zona euro. Măsurile de combatere a planificării fiscale agresive, a evitării obligațiilor fiscale și a evaziunii fiscale pot face sistemele fiscale mai eficiente și mai echitabile, sprijinind în același timp redresarea și creșterea veniturilor. Globalizarea a făcut necesară adaptarea cadrului fiscal la o economie tot mai digitalizată. În cadrul cuprinzător al Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică și G20 privind erodarea bazei impozabile și transferul profiturilor a fost încheiat un acord privind reformarea fiscalității la nivel mondial cu scopul de a aborda provocările fiscale generate de digitalizarea economiei și de a limita concurența fiscală dăunătoare.

                  (10)

                  Răspunsul politic rapid și ferm la nivel național și la nivelul Uniunii, inclusiv prin intermediul NextGenerationEU, a fost eficace în atenuarea impactului crizei asupra gospodăriilor și întreprinderilor. Datorită acestei acțiuni coordonate, divergențele s-au accentuat mai puțin decât se preconizase inițial, iar efectele nefaste pe termen lung au fost atenuate. Sprijinul politic, inclusiv prin scheme privind reducerea timpului de muncă și alte măsuri de menținere a locurilor de muncă, a contribuit la menținerea activității întreprinderilor pe tot parcursul crizei și a limitat creșterea ratei șomajului și scăderea venitului disponibil. Deși în creștere, ratele de insolvență au fost în continuare ținute sub control în 2021, în pofida eliminării treptate a măsurilor de sprijin. Piețele forței de muncă consemnează, de asemenea, o îmbunătățire treptată cu o rată a ocupării forței de muncă la 72,1 % în al doilea trimestru din 2021, comparativ cu nivelul maxim de 72,9 % înregistrat în al patrulea trimestru din 2019, înainte de COVID-19. Adoptarea accelerată a tehnologiilor digitale pe parcursul crizei provocate de pandemia de COVID-19 ar putea avea un impact pozitiv asupra productivității, dacă ar rămâne stabilă în timp. Totuși, criza respectivă a avut importante implicații teritoriale, sectoriale și distributive, ceea ce va necesita realocări atât în interiorul țărilor și sectoarelor, cât și între acestea, cu costuri de tranziție considerabile pentru lucrători și întreprinderi.

                  (11)

                  Chiar dacă creșterea numărului de falimente s-a menținut la un nivel restrâns până în prezent, criza provocată de pandemia de COVID-19 a condus la o înrăutățire a bilanțurilor în cazul multor întreprinderi, ceea ce ar putea limita capacitatea acestora de a finanța proiecte de investiții pe termen scurt și le-ar putea compromite capacitatea de rambursare. Pe măsură ce redresarea se confirmă, sprijinul ar trebui eliminat treptat și bine direcționat. O utilizare mai redusă a instrumentelor de datorie ar limita datoriile contingente și ar contribui la menținerea capacității de investiții a întreprinderilor. Retragerea în timp util a măsurilor de sprijinire a politicilor reprezintă un exercițiu de echilibru care implică susținerea investițiilor și a ocupării forței de muncă și prevenirea falimentului întreprinderilor viabile, fără a împiedica închiderea ordonată a întreprinderilor neviabile pe termen mediu. În acest context, este esențial să se îmbunătățească accesul întreprinderilor la finanțare, să se consolideze bilanțurile acestora și să se amelioreze capacitatea și eficiența cadrelor de insolvență. Regimurile naționale de insolvență diferă substanțial între țările din zona euro și vor fi necesare măsuri de consolidare a capacităților pentru a facilita eficacitatea administrației și a sistemului judiciar. Îmbunătățirea cadrelor de insolvență poate contribui, de asemenea, la ameliorarea bilanțurilor în sectorul bancar, ceea ce va avea un impact pozitiv asupra ofertei de credite. Directiva (UE) 2019/1023 a Parlamentului European și a Consiliului (6) privind restructurarea și insolvența, care urmărește să introducă în toate statele membre standarde minime privind restructurarea preventivă și remiterea de datorie pentru antreprenori, urmează să fie transpusă în dreptul intern până la 17 iulie 2022. În plus, integrarea piețelor de capital din Uniune este esențială pentru a furniza întreprinderilor surse alternative de finanțare care să vină în completarea împrumuturilor bancare. Progresele realizate în cadrul uniunii piețelor de capital pot îmbunătăți accesul la finanțare al întreprinderilor din zona euro, pot mobiliza investiții pe termen lung în noi tehnologii și infrastructuri verzi, pot promova investițiile în capitaluri proprii și pot elimina obstacolele transfrontaliere din calea investițiilor, în special prin armonizarea anumitor aspecte ale dreptului material privind procedurile de insolvență.

                  (12)

                  În timp ce ocuparea forței de muncă se redresează rapid, se estimează că unele sectoare, categorii specifice de lucrători și regiuni vor fi afectate pe termen lung de criza provocată de pandemia de COVID-19 și de presiunea puternică în favoarea înverzirii economiei și a accelerării digitalizării. Tinerii au fost afectați în mod deosebit, precum și persoanele cu nivel scăzut de calificare și persoanele provenite dintr-un context de migrație. Noile locuri de muncă ce sunt în curs de a fi create ar putea fi diferite de cele pierdute din cauza crizei respective. Unele grupuri, inclusiv femeile, se confruntă în continuare cu provocări structurale în ceea ce privește integrarea pe piața forței de muncă. Blocajele din lanțul de aprovizionare și escaladarea prețurilor la energie pot încetini revirimentul ocupării forței de muncă în anumite sectoare. Măsurile de politică care facilitează tranzițiile profesionale și reintegrarea pe piața forței de muncă vor fi, astfel, esențiale pentru a sprijini ajustarea și a atenua impactul social, în special în perspectiva tranziției verzi și a celei digitale. Comisia a prezentat Recomandarea (UE) 2021/402 (7) referitoare la un sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19, care invită statele membre să elaboreze pachete de politici coerente care să combine măsuri menite să reducă deficitele de competențe și să sprijine cetățenii pentru a face față cu succes tranziției verzi și celei digitale. Aceste pachete ar urma să conțină trei componente: (i) stimulente pentru angajare și tranziție limitate în timp și bine concepute și sprijin pentru antreprenoriat; (ii) oportunități de perfecționare și recalificare corelate cu nevoile de pe piața forței de muncă; (iii) precum și sprijin sporit din partea serviciilor de ocupare a forței de muncă. În paralel, coeziunea protecției sociale a zonei euro rămâne fundamentală în urma crizei sanitare și a celei economice și în vederea asigurării echității tranziției verzi și celei digitale. Pilonul european al drepturilor sociale rămâne punctul de reper pentru măsurile în materie de ocupare a forței de muncă, competențe și politici sociale, care promovează convergența economică și socială în sens ascendent și condiții de muncă și de viață mai bune în statele membre. Planul de acțiune privind Pilonul european al drepturilor sociale, adoptat în martie 2021, stabilește trei obiective principale ale Uniunii vizând (i) ocuparea forței de muncă, (ii) învățarea în rândul adulților și (iii) reducerea sărăciei până în 2030, la realizarea cărora vor contribui măsurile de politică relevante. Respectivele obiective au fost salutate de liderii Uniunii în cadrul Summitului social de la Porto din 8 mai 2021 și al Consiliului European din 24–25 iunie 2021.

                  (13)

                  Statele membre au elaborat planuri ambițioase de reformă și de investiții, cu sprijinul financiar și strategic al MRR, iar punerea în aplicare a acestora este esențială. Îmbunătățirea calității instituțiilor, în special prin consolidarea capacităților administrative, va fi esențială pentru asigurarea unei absorbții rapide a fondurilor aferente, evitând, în același timp, suprapunerile și interferențele cu alte instrumente ale Uniunii. Statele membre pot îmbunătăți condițiile-cadru pentru investițiile private prin îmbunătățirea mediului de afaceri. În vederea asigurării unei bune funcționări a pieței unice, va fi esențial să se păstreze și să se consolideze reziliența lanțului de aprovizionare din cadrul acesteia, prin detectarea și remedierea deficitelor și blocajelor, pe lângă deschiderea piețelor, convergența standardelor și o mai mare diversificarea, circularitatea și utilizare eficace a resurselor. Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2021 privind politica economică a zonei euro, care face apel la continuarea integrării pieței unice a bunurilor și serviciilor, inclusiv a pieței unice digitale, prin eliminarea restricțiilor inutile, consolidarea supravegherii pieței și garantarea unei capacități administrative suficiente, rămâne pertinentă.

                  (14)

                  Ca urmare a reformelor anterioare, sectorul bancar a demonstrat o reziliență generală atunci când s-a confruntat cu grave tensiuni economice. Sprijinul politic masiv în contextul crizei și redresarea solidă consemnată în 2021 au atenuat până în prezent preocupările legate de înrăutățirea bilanțurilor întreprinderilor. Totuși, este posibil ca băncile din zona euro să se confrunte cu o oarecare deteriorare a calității activelor. Monitorizarea în timp util a riscurilor, angajamentul proactiv față de debitori și gestionarea activă a creditelor neperformante, împreună cu o rentabilitate sporită și un cadru de reglementare solid, sunt importante pentru a menține stabilitatea sectorului bancar și capacitatea acestuia de a finanța redresarea economică.

                  (15)

                  Dimensiunea și integrarea economică a zonei euro, precum și măsurile instituite pentru a face față crizei provocate de pandemia de COVID-19 au constituit factori de stabilizare la scară mondială pe parcursul crizei respective. Ținând seama interconectarea economiilor, în următorii ani, statele membre din zona euro vor trebui să realizeze investițiile și reformele convenite pentru a ieși mai puternice din criză, continuând totodată să aprofundeze UEM pentru a-i spori reziliența la șocurile viitoare și a abilitatea de a deveni mai puternice pe scena internațională. Evoluțiile din economiile de piață avansate și emergente au repercusiuni directe asupra zonei euro pe mai multe canale, în special în ceea ce privește politica în materie de sănătate și vaccinare, traiectoriile politicii monetare, fluxurile financiare, lanțurile valorice globale și comerțul. Constrângerile apărute la nivelul lanțurilor de aprovizionare globale în urma redresării demonstrează, la rândul lor, interconectarea crescândă a economiei mondiale. În paralel, excedentul de cont curent al zonei euro a continuat să scadă treptat și a ajuns, în 2020, la un nivel apropiat de cel indicat de fundamente. Cu toate acestea, se preconizează că el va crește de la 2,6 % la 3,4 % între 2020 și 2023. Consolidarea rolului internațional al monedei euro, care s-a menținut în general stabilă în ultimii ani, inclusiv prin dezvoltarea unui euro digital, ar putea spori autonomia economică și financiară a zonei euro și a Uniunii și îmbunătăți stabilitatea financiară mondială.

                  (16)

                  Aprofundarea UEM rămâne esențială. Uniunea bancară și uniunea piețelor de capital sunt proiecte care se consolidează reciproc în vederea promovării creșterii, menținerii stabilității financiare și sprijinirii unei UEM veritabile. Acoperirea lacunelor rămase ar spori și mai mult stabilitatea și reziliența zonei euro, ar contribui la prosperitatea economiilor din zona euro și ar consolida rolul internațional al monedei euro. Finalizarea uniunii bancare și a uniunii piețelor de capital, în paralel cu ratificarea în timp util a acordurilor de modificare a Tratatului privind Mecanismul european de stabilitate (8) și a Acordului privind transferul și mutualizarea contribuțiilor la Fondul unic de rezoluție, întocmit la Bruxelles la 21 mai 2014, rămâne esențială. Respectiva finalizare va sprijini, de asemenea, tranziția verde și pe cea digitală, care necesită investiții importante. Summitul zonei euro din 25 iunie 2021 a reiterat angajamentul față de finalizarea uniunii bancare și a invitat Eurogrup în configurație deschisă să convină, fără întârziere și pe bază de consens, asupra unui plan de lucru etapizat și cu termene precise referitor la toate elementele restante. Acesta a solicitat, totodată, punerea rapidă în aplicare a Planului de acțiune privind uniunea piețelor de capital, prevăzut în Comunicarea Comisiei din 24 septembrie 2020 intitulată „O uniune a piețelor de capital pentru cetățeni și întreprinderi – un nou plan de acțiune”, în conformitate cu prioritățile stabilite în concluziile Consiliului din 3 decembrie 2020 privind respectivul plan de acțiune. Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2021 privind politica economică a zonei euro, care face apel la finalizarea UEM și la consolidarea rolului internațional al monedei euro, rămâne relevantă,

            RECOMANDĂ statelor membre din zona euro să ia măsuri, în mod individual, inclusiv prin punerea în aplicare a planurilor lor de redresare și reziliență și, în mod colectiv, în cadrul Eurogrup, pentru perioada 2022-2023, astfel încât:

                  1.

                  să continue să utilizeze și să coordoneze politicile bugetare naționale la nivelul statelor membre pentru a sprijini în mod eficace o redresare durabilă și favorabilă incluziunii. Să mențină o orientare bugetară moderat favorabilă la nivelul zonei euro în 2022, ținând seama de bugetele naționale și de finanțarea furnizată de Mecanismul de redresare și reziliență. Să orienteze treptat măsurile fiscal-bugetare către investiții care promovează o redresare durabilă și favorabilă incluziunii, compatibilă cu tranziția verde și cu cea digitală, acordând o atenție deosebită calității măsurilor bugetare. Reflectând gradul de incertitudine, să mențină agilitatea politicii bugetare pentru a putea reacționa la evoluția pandemiei de COVID-19. Să diferențieze politicile bugetare ținând seama de soliditatea redresării, asigurând sustenabilitatea finanțelor publice și sporind investițiile, ținând seama totodată de necesitatea de a reduce divergențele.

                  2.

                  să promoveze politici de combatere a planificării fiscale agresive, a evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale în vederea asigurării unor sisteme fiscale echitabile și eficiente. Să depună eforturi pentru a limita concurența fiscală dăunătoare, în special prin punerea în aplicare a unei soluției globale bazate pe consens pentru a face față dificultăților fiscale generate de digitalizarea și globalizarea economiei. Să reducă sarcina fiscală asupra costului forței de muncă și să promoveze trecerea de la impozitarea veniturilor salariale la impozite cu un potențial perturbator mai redus. Să treacă de la măsuri de urgență la măsuri de redresare pe piețele forței de muncă prin asigurarea unor politici active și eficace pe piața muncii, precum: (i) sprijinirea tranzițiilor profesionale, în special către o economie verde și digitală; (ii) combinarea măsurilor de combatere a deficitului de competențe, consolidarea perfecționării și recalificării profesionale, oferirea de stimulente țintite pentru angajare; și (iii) consolidarea capacității serviciilor publice de ocupare a forței de muncă de a remedia neconcordanțele de pe piața forței de muncă. Să consolideze sistemele de educație și formare de calitate și favorabile incluziunii. Să promoveze integrarea pe piața muncii a tinerilor, a femeilor și a grupurilor vulnerabile, să asigure condiții de muncă adecvate și să abordeze segmentarea pieței forței de muncă, să dezvolte și să adapteze, acolo unde este necesar, sistemele de protecție socială și să consolideze accesul pentru a aborda provocările care decurg din criza provocată de pandemia de COVID-19 și cele legate de tranziția verde și cea digitală. Să garanteze participarea efectivă a partenerilor sociali în procesul de elaborare a politicilor, să consolideze dialogul social și să promoveze negocierea colectivă. Să asigure schimbul de bune practici pe piața muncii și de politici sociale care sporesc reziliența economică și socială, precum și convergența către acestea.

                  3.

                  să monitorizeze eficacitatea pachetelor de măsuri de sprijin strategic pentru întreprinderi, să pună accentul pe un sprijin mai bine țintit în favoarea solvabilității întreprinderilor viabile care au fost puse în dificultate în cursul crizei provocate de pandemia de COVID-19 și să recurgă mai mult la instrumentele de capitaluri proprii. Să crească capacitatea cadrelor de insolvență de a gestiona în mod eficace și în timp util falimentul și restructurarea datoriilor, să optimizeze menținerea valorii și să promoveze o alocare eficientă a capitalurilor în economia reală și a investițiilor transfrontaliere. Să realizeze progrese rapide în ceea ce privește aprofundarea uniunii piețelor de capital, cu privire la care Comisia a prezentat propuneri legislative axate pe sprijinirea finanțării economiei, să sporească oportunitățile de investiții pentru întreprinderi și persoane fizice și să elimine obstacolele transfrontaliere nejustificate din calea investițiilor pe piața unică.

                  4.

                  să continue consolidarea cadrelor instituționale naționale, precum și reformele menite să elimine blocajele din calea investițiilor și a realocării capitalurilor și să asigure utilizarea eficientă și oportună a fondurilor Uniunii. Să reducă sarcina administrativă pentru întreprinderi și să îmbunătățească mediul de afaceri. Să consolideze eficacitatea și digitalizarea administrației publice. Să îmbunătățească gestionarea finanțelor publice, mai ales prin intermediul unor instrumente bugetare verzi și prin îmbunătățirea eficacității cadrelor de gestionare a investițiilor publice, și să utilizeze analize ale cheltuielilor pentru a ameliora structura și calitatea finanțelor publice, în special calitatea investițiilor publice și a investițiilor în resurse umane și competențe, precum și pentru a direcționa mai bine cheltuielile publice către nevoile în materie de redresare și reziliență.

                  5.

                  să asigure stabilitatea macrofinanciară și să mențină canalele creditului către economie, continuând să combată creditele neperformante, printre altele, prin monitorizarea calității activelor, prin implicarea promptă și proactivă în sprijinul debitorilor aflați în dificultate, în special al celor viabili și prin dezvoltarea pe mai departe a piețelor secundare pentru creditele neperformante. Să continue să depună eforturi în vederea finalizării uniunii bancare, prin intermediul unui plan de lucru etapizat și cu termene precise pentru toate elementele restante necesare și cu același nivel de ambiție, precum și a consolidării rolului internațional al monedei euro. Să sprijine în continuare activitățile de explorare privind posibila introducere a monedei euro digitale.

            Măsurile suplimentare în vederea aprofundării UEM ar trebui să țină seama de lecțiile învățate din răspunsul cuprinzător al Uniunii în materie de politică economică la criza provocată de pandemia de COVID-19. Progresele realizate în ceea ce privește aprofundarea UEM ar trebui continuate cu respectarea deplină a pieței interne a Uniunii și într-un mod deschis și transparent față de statele membre care nu fac parte din zona euro.

         Adoptată la Luxemburg, 5 aprilie 2022.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            B. LE MAIRE

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  Regulamentul (UE) 2020/2094 al Consiliului din 14 decembrie 2020 de instituire a unui instrument de redresare al Uniunii Europene pentru a sprijini redresarea în urma crizei provocate de COVID-19 (JO L 433I, 22.12.2020, p. 23).

         (4)  Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (JO L 57, 18.2.2021, p. 17).

         (5)  JO C 283, 15.7.2021, p. 1.

         (6)  Directiva (UE) 2019/1023 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 iunie 2019 privind cadrele de restructurare preventivă, remiterea de datorie și decăderile, precum și măsurile de sporire a eficienței procedurilor de restructurare, de insolvență și de remitere de datorie și de modificare a Directivei (UE) 2017/1132 (Directiva privind restructurarea și insolvența), (JO L 172, 26.6.2019, p. 18).

         (7)  Recomandarea (UE) 2021/402 a Comisiei din 4 martie 2021 referitoare la un sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19 (EASE), JO L 80, 8.3.2021, p. 1.

         (8)  Tratatul privind Mecanismul european de stabilitate între Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Marele Ducat al Luxemburgului, Malta, Regatul Țărilor de Jos, Republica Austria, Republica Portugheză, Republica Slovenia, Republica Slovacă și Republica Finlanda, semnat la Bruxelles la 2 februarie 2012.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 29 martie 2022 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Lietuvos bankas (BCE/2022/15) 2022/C 153/02

text:
               7.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/7

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 29 martie 2022
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Lietuvos bankas
      (BCE/2022/15)
      (2022/C 153/02)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  Mandatul auditorilor externi actuali ai Lietuvos bankas, Ernst & Young Baltic UAB, a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2021. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2022.

                  (3)

                  Lietuvos bankas a selectat UAB ROSK Consulting drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2022-2024,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea UAB ROSK Consulting drept auditori externi ai Lietuvos bankas pentru exercițiile financiare 2022-2024.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 29 martie 2022.

               Președintele BCE

            Christine LAGARDE


title: Recomandarea (UE) 2022/561 a Comisiei din 6 aprilie 2022 privind monitorizarea prezenței glicoalcaloizilor în cartofi și în produsele derivate din cartofi

text:
               7.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 108/66

      RECOMANDAREA (UE) 2022/561 A COMISIEI
      din 6 aprilie 2022
      privind monitorizarea prezenței glicoalcaloizilor în cartofi și în produsele derivate din cartofi
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Grupul pentru contaminanții din lanțul alimentar (CONTAM) al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat în 2020 o evaluare a riscurilor legate de glicoalcaloizii din hrana pentru animale și din produsele alimentare, în special din cartofi și din produsele derivate din cartofi (1).

                  (2)

                  La oameni, printre efectele toxice acute ale glicoalcaloizilor din cartofi (α-solanină și α-chaconină) se numără simptome gastrointestinale precum greață, vărsături și diaree. În privința acestor efecte, Grupul CONTAM a identificat, la cartofi, un nivel LOAEL (nivelul cel mai scăzut pentru care este observat un efect advers) de 1 mg de glicoalcaloizi totali / kg de masă corporală (mc) / zi ca element de referință pentru caracterizarea riscului în urma unei expuneri acute. O marjă de expunere (MDE) mai mare de 10 indică absența riscului de afectare a sănătății. Această MDE de 10 ține seama de extrapolarea de la un nivel LOAEL la un nivel la care nu se observă niciun efect advers (NOAEL) (un factor de 3) și de variabilitatea interindividuală în materie de toxicodinamică (un factor de 3,2). Faptul că estimările privind expunerea acută din anumite scenarii de expunere au condus la o MDE mai mică de 10 indică un risc de afectare a sănătății.

                  (3)

                  Grupul CONTAM a recomandat colectarea mai multor date cu privire la prezența glicoalcaloizilor și a agliconilor acestora în soiurile de cartofi disponibile pe piață, în noile soiuri de cartofi obținute în urma unor experimente de ameliorare și în produsele prelucrate din cartofi, inclusiv în alimentele pentru copii de vârstă mică.

                  (4)

                  Bunele practici agricole, bunele condiții de depozitare și de transport și bunele practici de fabricație pot reduce prezența glicoalcaloizilor din cartofi și din produsele prelucrate din cartofi. Cu toate acestea, trebuie colectate mai multe informații cu privire la factorii care conduc la apariția unor niveluri relativ mari de glicoalcaloizi în cartofi și în produsele prelucrate din cartofi, pentru a se putea identifica măsurile care trebuie luate în scopul evitării sau al reducerii prezenței glicoalcaloizilor în aceste produse alimentare. Dacă este posibil, este necesar să se analizeze, în special în produsele prelucrate din cartofi, prezența produselor de degradare β- și γ- solanină și chaconină și agliconul solanidină, având în vedere că acești compuși prezintă același nivel de toxicitate ca α-solanina și α-chaconina.

                  (5)

                  Rezultatele monitorizării glicoalcaloizilor trebuie să fie fiabile și comparabile. Prin urmare, este necesar să se furnizeze instrucțiuni cu privire la extracția acestora, precum și cerințe privind analizarea lor. Întrucât prezența glicoalcaloizilor este mai mare în cartofii nedecojiți și în cartofii mici decât în cartofii decojiți și în cei mai mari, este important să se furnizeze informații cu privire la acești factori în momentul raportării datelor referitoare la prezența glicoalcaloizilor.

                  (6)

                  În vederea formulării de recomandări cu privire la momentul adecvat pentru identificarea factorilor care conduc la apariția unor niveluri relativ mari ale glicoalcaloizilor, este necesar să se stabilească o valoare indicativă pentru cartofi. De asemenea, este necesar să se obțină mai multe informații cu privire la efectele prelucrării asupra nivelului glicoalcaloizilor.

                  (7)

                  Prin urmare, este necesar să se recomande monitorizarea glicoalcaloizilor din cartofi și din produsele din cartofi, precum și identificarea factorilor care conduc la apariția unor niveluri mari ale acestor glicoalcaloizi și să se colecteze informații suplimentare cu privire la efectele prelucrării asupra nivelului glicoalcaloizilor,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

                  (1)

                  Statele membre, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, ar trebui să monitorizeze prezența glicoalcaloizilor α-solanină și α-chaconină în cartofi și în produsele din cartofi. Dacă este posibil, ar trebui analizate și produsele de degradare β- și γ-solanină și chaconină și agliconul solanidină, în special în produsele prelucrate din cartofi.

                  (2)

                  Pentru a se preveni degradarea enzimatică a α-chaconinei, în special în timpul analizării cartofilor cruzi (nedecojiți/decojiți), o soluție de 1 % acid formic în metanol ar trebui adăugată la cartofi în proporție de 1:2 (volum:masă) atunci când aceștia sunt amestecați și omogenizați înainte de extracție și de purificare. Metoda recomandată de analiză este fie cromatografia în fază lichidă cu detecție de ultraviolete cu șir de diode (LC-UV-DAD), fie cromatografia în fază lichidă cuplată cu spectrometrie de masă (LC_MS). Pot fi utilizate și alte metode de analiză, cu condiția să fie disponibile dovezi care să indice că metodele respective generează rezultate fiabile pentru fiecare glicoalcaloid. Limita de cuantificare (LOQ) pentru determinarea fiecărui glicoalcaloid ar trebui să fie, de preferință, de aproximativ 1 mg/kg și să nu depășească 5 mg/kg.

                  (3)

                  Statele membre, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, ar trebui să realizeze studii pentru a identifica factorii care conduc la apariția unor niveluri ale sumei dintre α-solanină și α-chaconină care depășesc nivelul indicativ de 100 mg/kg în cartofi și în produsele prelucrate din cartofi.

                  (4)

                  Statele membre și operatorii din sectorul alimentar ar trebui să transmită la EFSA, până la data de 30 iunie a fiecărui an, datele pentru anul precedent pentru a fi compilate într-o singură bază de date, în conformitate cu cerințele Orientărilor EFSA privind descrierea standard a probelor (Standard Sample Description – SSD) pentru produse alimentare și hrană pentru animale și cu cerințele de raportare specifice suplimentare ale EFSA (2). Este important să se raporteze, pentru cartofi și pentru produsele prelucrate din cartofi, soiul și dimensiunea cartofilor (masa medie a cartofilor, în special a celor decojiți), dacă sunt cartofi timpurii sau cartofi destinați depozitării (și anume, maturi și/sau depozitați pe o perioadă mai îndelungată), locul eșantionării (producător, angrosist, vânzător cu amănuntul) și dacă au fost sau nu decojiți (3).

         Adoptată la Bruxelles, 6 aprilie 2022.

               Pentru Comisie

            Stella KYRIAKIDES

               Membru al Comisiei

         (1)  EFSA CONTAM Panel (Grupul EFSA pentru contaminanții din lanțul alimentar), 2020. Scientific Opinion – Risk assessment of glycoalkaloids in feed and food, in particular in potatoes and potato-derived products (Aviz științific – Evaluarea riscurilor legate de glicoalcaloizii din hrana pentru animale și din produsele alimentare, în special din cartofi și din produsele derivate din cartofi). EFSA Journal 2020;18(8):6222, p. 190. https://doi.org/10.2903/j.efsa.2020.6222

         (2)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0

         (3)  Testele privind efectul decojirii asupra conținutului de glicoalcaloizi ar trebui efectuate cu un instrument de decojire (pentru cartofi).


title: Recomandarea Consiliului din 5 aprilie 2022 privind crearea de punți pentru o cooperare europeană eficace în domeniul învățământului superior (Text cu relevanță pentru SEE) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 5 aprilie 2022
      privind crearea de punți pentru o cooperare europeană eficace în domeniul învățământului superior
      (Text cu relevanță pentru SEE)
      (2022/C 160/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 165 și 166,
      având în vedere propunerea Comisiei Europene,
      întrucât:

                  1.

                  Cooperarea transnațională mai aprofundată și mai eficace în sectorul învățământului superior în întreaga Europă este esențială pentru susținerea valorilor, a identității și a democrației Uniunii, pentru consolidarea rezilienței societății și a economiei europene și pentru construirea unui viitor durabil. Existența unor instituții de învățământ superior puternice și interconectate reprezintă unul dintre instrumentele importante pentru a face față provocărilor legate de tranziția verde și cea digitală și de îmbătrânirea populației, precum și altor provocări socioeconomice majore, prin schimbul de cunoștințe și co-crearea de soluții inovatoare. De asemenea, ele pot garanta capacitatea Europei de a stimula competitivitatea bazată pe tehnologie.

                  2.

                  Crearea de punți care să permită instituțiilor de învățământ superior să dezvolte o cooperare transnațională mai aprofundată, perenă și eficace la nivel instituțional este un instrument important pentru consolidarea legăturilor dintre instituțiile de învățământ superior și pentru pregătirea studenților, a cursanților pe tot parcursul vieții, a cercetătorilor și a personalului pentru un viitor global. Instituțiile de învățământ superior din întreaga Europă se adaptează la o lume în schimbare rapidă, cu discipline și medii de învățare care se schimbă în mod accelerat, de exemplu în legătură cu dubla tranziție verde și digitală. Acest lucru necesită un nou mod de gândire, noi abordări și noi structuri de cooperare și de mobilitate (mobilitatea fizică fiind în continuare formatul de bază) a studenților, a personalului și a cercetătorilor la nivel interdisciplinar și transfrontalier. Această nouă realitate, alimentată de tranziția digitală, va presupune o nouă gamă de oferte atractive în materie de educație și noi formate și oportunități de cooperare și mobilitate transnațională, în persoană și online, pentru toți cursanții, inclusiv pentru persoanele cu mai puține oportunități sau din regiuni îndepărtate, cum ar fi regiunile ultraperiferice, și va încuraja diversitatea în rândul cadrelor universitare, al cercetătorilor și al personalului profesional.

                  3.

                  O cooperare mai strânsă între diverse instituții de învățământ superior, inclusiv universități, universități de cercetare, colegii universitare, universități de științe aplicate, instituții de învățământ profesional și tehnic superior și instituții superioare de artă din întreaga UE, este un principiu-cheie care stă la baza Spațiului european al educației și a Spațiului european de cercetare și este legat indisolubil de acestea. O cooperare transnațională mai aprofundată între instituții diverse și complementare din întreaga Europă sprijină accesul echitabil la educație, formare și cercetare de înaltă calitate și incluzive, promovează crearea și circulația cunoștințelor, facilitează partajarea capacităților și a infrastructurii și contribuie la vitalitatea regiunilor și a comunităților lor, contribuind la depășirea dezavantajelor și a disparităților geografice. Aceasta poate, de asemenea, să încurajeze inserția în ecosistemele de cercetare, inovare și industriale. Cooperarea transnațională contribuie, în egală măsură, la valorificarea întregului potențial al sectorului învățământului superior în calitate de promotor al aptitudinilor, al competențelor și al cunoștințelor, cum ar fi pentru dubla tranziție verde și digitală, și contribuie la realizarea Pilonului european al drepturilor sociale.

                  4.

                  Comunicarea Comisiei privind realizarea Spațiului european al educației până în 2025 (1) solicită să fie explorate cooperarea transnațională fără sincope și ambițioasă, facilitarea eliberării de diplome comune și fezabilitatea unui statut juridic pentru alianțe precum inițiativa privind universitățile europene. Rezoluția Consiliului privind un cadru strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării în perspectiva realizării și dezvoltării în continuare a Spațiului european al educației (2021-2030) (2) încurajează o cooperare mai aprofundată, punerea în comun a cunoștințelor și a resurselor și generarea mai multor oportunități pentru mobilitatea studenților, a cadrelor universitare și a cercetătorilor, inclusiv prin implementarea deplină a inițiativei privind universitățile europene și a inițiativei privind legitimația europeană de student. În Concluziile sale referitoare la inițiativa privind universitățile europene – Crearea de legături între învățământul superior, cercetare, inovare și societate: pregătirea terenului pentru o nouă dimensiune a învățământului superior european (3), Consiliul a invitat statele membre să elimine obstacolele din calea realizării unui grad mai mare de compatibilitate a sistemelor de învățământ superior și să exploreze fezabilitatea unor diplome europene comune. În concluziile sale intitulate „Aprofundarea Spațiului european de cercetare: asigurarea unor cariere și condiții de muncă atractive și durabile pentru cercetători și transformarea circulației creierelor în realitate” (4), Consiliul a solicitat Comisiei să sprijine statele membre în elaborarea de măsuri de politici pentru o cooperare transnațională fără sincope și ambițioasă între instituțiile de învățământ superior din Europa, în special în domeniul carierelor academice și în domeniul cercetării. Comunicarea Comisiei intitulată „Un nou SEC pentru cercetare și inovare” (5) și Pactul pentru cercetare și inovare în Europa (6) solicită o cooperare mai aprofundată și recunosc potențialul de transformare a învățământului superior al unor inițiative cum ar fi cea privind universitățile europene. Agenda europeană pentru competențe (7) solicită, de asemenea, eliminarea obstacolelor din calea unei cooperări transnaționale eficace și mai aprofundate.

                  5.

                  Comunicatul de la Roma adoptat în cadrul conferinței ministeriale a Spațiului european al învățământului superior și Recomandarea Consiliului privind promovarea recunoașterii reciproce automate a calificărilor dobândite în cadrul învățământului superior și a celor dobândite ca urmare a absolvirii unui ciclu secundar superior de învățământ și formare, precum și a rezultatelor perioadelor de învățare petrecute în străinătate (8) solicită promovarea și facilitarea unei cooperări transnaționale. Rezoluția Parlamentului European referitoare la „Spațiul european al educației: o abordare comună și cuprinzătoare” (9) subliniază necesitatea unei colaborări sporite și solicită utilizarea sinergiilor dintre Spațiul european al educației, Spațiul european de cercetare și Spațiul european al învățământului superior.

                  6.

                  Cele 41 de „universități europene”, sprijinite de programul Erasmus+ și completate de programul Orizont 2020 pentru dimensiunea cercetării și inovării și modele similare de cooperare instituționalizată de lungă durată oferă lecții utile, învățate cu ocazia testării unor modele de cooperare transnațională mai aprofundate care depășesc strategiile instituționale individuale, guvernanța și ecosistemele de colaborare existente. Acestea reprezintă o sursă de inspirație pentru comunitatea mai largă a învățământului superior, pentru a stimula reformele la nivel de sistem, facilitând totodată o mai bună coordonare între învățământul superior european și politicile de cercetare.

                  7.

                  În sensul prezentei recomandări a Consiliului, termenul „universitățile europene” desemnează universitățile finanțate în cadrul programului Erasmus+, cu sprijin complementar din partea programului Orizont 2020 pentru dimensiunea de cercetare și inovare, acolo unde este cazul. Termenul „alianțele de instituții de învățământ superior” se referă la toate celelalte modele de cooperare, cum ar fi comunitățile de cunoaștere și inovare. Obiectivul prezentei recomandări a Consiliului este de a facilita cooperarea transnațională pentru toate instituțiile europene de învățământ superior, în plus față de cele sprijinite în cadrul inițiativei privind universitățile europene.

                  8.

                  „Universitățile europene” contribuie la calitatea cooperării transnaționale prin strategii interinstituționale care combină învățarea și predarea, cercetarea, inovarea și transferul de cunoștințe către economie și societate și contribuie la schimbarea de la nivelul societal și al politicilor.

                  9.

                  Alianțele din învățământul superior ar putea beneficia, în mod voluntar, de instrumente de cooperare instituționalizată, precum un posibil statut juridic pentru alianțele de instituții de învățământ superior, care să le permită să partajeze, după caz, servicii și resurse financiare, umane, digitale și fizice comune, pentru a opera campusuri interuniversitare și platforme interoperabile virtuale pentru activități comune digitale sau mixte. Pentru a aprofunda cooperarea transnațională în ceea ce privește abordarea eficace a dublei tranziții verzi și digitale, elaborarea unor module interdisciplinare și conceperea unor diplome comune pe baza unor criterii europene co-create, în conformitate cu instrumentele Procesului Bologna, trebuie să fie facilitate și mai mult la nivel național, regional și instituțional. Facilitarea mobilității flexibile și incluzive și extinderea utilizării inițiativei privind legitimația europeană de student ar putea spori oportunitățile pentru cursanți, cadre universitare, cercetători și personal. Este necesară o finanțare perenă pe termen lung suficientă pentru a consolida capacitățile și a atinge nivelul de ambiție stabilit pentru cooperarea transnațională.

                  10.

                  O cooperare mai aprofundată între instituțiile de învățământ superior necesită abordarea provocărilor globale. Crearea fără sincope, asigurarea externă a calității și acreditarea activităților și programelor educaționale transnaționale comune la toate nivelurile sunt afectate de: diferențele în ceea ce privește asigurarea externă a calității, punerea în aplicare inegală a recunoașterii reciproce automate a calificărilor și a perioadelor de învățare petrecute în străinătate, precum și a angajamentelor esențiale aferente în cadrul Procesului Bologna, inclusiv diferențele în ceea ce privește structurile de diplome, diferențele în ceea ce privește adoptarea abordării europene pentru asigurarea calității programelor comune, diferențele în aplicarea Sistemului european de acumulare și transfer al creditelor de studii (ECTS); și recunoașterea parțială a învățării virtuale și mixte. Abordarea acestor aspecte și asigurarea punerii în aplicare depline a instrumentelor Bologna ar reduce sarcinile administrative, ar facilita cooperarea transnațională și ar stimula punerea în aplicare a unor pedagogii interdisciplinare inovatoare în diferite țări.

                  11.

                  Cooperarea transnațională europeană la nivel instituțional este un instrument puternic pentru sprijinirea și dezvoltarea în continuare a transformării în direcția unor instituții de învățământ superior de excelență, incluzive, competitive, durabile și atractive, care își îndeplinesc toate misiunile (educație, cercetare, inovare și servicii pentru societate), cu beneficii în cadrul și în afara sectorului învățământului superior, pentru o Europă a cunoașterii, a rezilienței și a democrației și care reflectă modul nostru de viață și valorile europene. Cooperarea transnațională trebuie facilitată printr-un set de măsuri coerente la nivel european și național, prin punerea în aplicare efectivă a inițiativelor, instrumentelor și uneltelor europene disponibile, cum ar fi inițiativa privind universitățile europene, instrumentele Procesului Bologna sau inițiativa privind legitimația europeană de student, precum și prin explorarea unor posibile noi instrumente. Aceste instrumente noi ar putea fi dezvoltate utilizând o abordare etapizată, co-creativă, care să permită instituțiilor de învățământ superior să creeze punți și să coopereze mai eficace la nivel transfrontalier, iar sistemelor de învățământ superior să devină mai marcate de coeziune, în beneficiul întregii comunități a învățământului superior, și să aducă valoare societății,

            RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE,
      Cu respectarea deplină a principiului subsidiarității, a autonomiei instituționale și a libertății academice, în conformitate cu circumstanțele naționale și în strânsă cooperare cu toate părțile interesate relevante:

                  1.

                  Să dea posibilitatea instituțiilor de învățământ superior să exploreze, într-un proces de co-creare, necesitatea, beneficiile, riscurile și fezabilitatea instituirii unor instrumente de cooperare instituționalizată, cum ar fi un posibil statut juridic pentru alianțele de instituții de învățământ superior, de exemplu „universitățile europene”, cu scopul de a facilita o cooperare mai aprofundată prin partajarea capacităților umane, tehnice, de date, educaționale, de cercetare și de inovare, după caz. Să le permită să experimenteze diversele posibilități de cooperare mai strânsă, precum și să testeze, în mod voluntar, instrumentele europene existente, precum Gruparea europeană de cooperare teritorială (GECT) (10) sau Grupul European de Interes Economic (GEIE) (11).

                  2.

                  Să încurajeze, după caz, instituțiile de învățământ superior implicate în cooperarea transnațională să furnizeze programe de studii integrate și să acorde diplome comune, precum și să faciliteze acest lucru, în conformitate cu instrumentele Bologna (12). În acest context și pe baza rezultatelor acțiunilor exploratorii definite la punctul 12, să examineze și să faciliteze realizarea unei etichete de diplomă europeană comună. Ulterior, s-ar putea lucra în vederea unei posibile diplome comune la toate nivelurile, pe baza unor criterii europene co-create, care să fie eliberată la nivel național, regional sau instituțional, în conformitate cu cadrele naționale ale calificărilor.

                  3.

                  Să permită instituțiilor de învățământ superior să dezvolte în continuare și să aplice, după caz, activități educaționale transnaționale comune inovatoare, permițându-le și încurajându-le să testeze și să aplice abordări și măsuri adecvate în ceea ce privește:

                              a)

                              criteriile de admitere și de înscriere pentru studenți și pentru cursanții pe tot parcursul vieții;

                              b)

                              definirea limbilor de învățare și predare, cu respectarea totodată a multilingvismului, după caz;

                              c)

                              ponderea învățării online în oferta educațională generală; ponderea mobilității studenților (fizică, virtuală sau mixtă) inclusă în activitatea educațională comună; și ponderea și organizarea de stagii, activități de învățare la locul de muncă și abordări interdisciplinare bazate pe provocări;

                              d)

                              includerea unor parcursuri de învățare flexibile, cum ar fi experiențele de învățare de mică amploare care ar putea conduce la microcertificate (13) după caz;

                              e)

                              normele privind alocarea și transferul creditelor, precum și transparența în notare, în conformitate cu Ghidul utilizatorului Sistemului european de acumulare și transfer al creditelor de studii (ECTS), ca bază pentru programele transnaționale comune, fără reguli sau limitări suplimentare;

                              f)

                              utilizarea informațiilor privind asigurarea externă a calității programelor și/sau instituțiilor europene de învățământ superior, în conformitate cu Standardele și orientările privind asigurarea calității în Spațiul european al învățământului superior (SEIS), incluse în baza de date privind rezultatele asigurării externe a calității (DEQAR) pentru a pune în aplicare recunoașterea reciprocă automată (14) în scopul continuării învățării, în cooperare cu centrele naționale de informare pentru recunoaștere academică (NARIC);

                              g)

                              să permită, după caz, recunoașterea învățării anterioare și validarea învățării non-formale și informale pe baza unor cerințe de calitate transparente și echitabile și organizarea unei evaluări adecvate a cursanților, precum și acordarea de credite relevante pentru această învățare;

                              h)

                              să permită, după caz, o mai mare flexibilitate în definirea modelului de diplome comune la introducerea programelor transnaționale comune.

                  4.

                  Să sprijine mobilitatea integrată în programele educaționale transnaționale comune:

                              a)

                              să sprijine instituțiile de învățământ superior pentru integrarea mobilității (fizice, virtuale sau mixte) într-un mod mai sistematic și mai flexibil în programele lor educaționale comune, la toate nivelurile, pentru a permite unui număr mai mare de studenți, inclusiv cursanți cu mai puține oportunități sau din zone îndepărtate, cum ar fi regiunile ultraperiferice, cadre universitare și cercetători să beneficieze de dinamica cooperării integrate în învățământul superior și pentru a promova circulația echilibrată a talentelor;

                              b)

                              să sprijine digitalizarea gestionării mobilității în cadrul parteneriatelor multilaterale, în special standardizarea și digitalizarea proceselor operaționale pentru semnarea de acorduri interinstituționale multilaterale, inclusiv prin extinderea inițiativei privind legitimația europeană de student;

                              c)

                              să depună eforturi în vederea unor abordări mai coerente pentru mobilitatea în scopul învățării, după caz, în ceea ce privește sistemele de admitere și înscriere, sistemele de notare, calendarele universitare, sistemele de taxe de școlarizare, accesul la facilitățile de învățământ superior și utilizarea acestora în lunile de vară/vacanță.

                  5.

                  Să contribuie la susținerea sprijinului financiar direct sau indirect pentru aprofundarea cooperării instituționale transnaționale în învățământul superior, inclusiv pentru „universitățile europene”

                              a)

                              să sprijine toate tipurile de instituții de învățământ superior în participarea lor la o astfel de cooperare instituțională transnațională aprofundată, după caz;

                              b)

                              să promoveze și să dezvolte în rândul instituțiilor de învățământ superior o cultură a calității cooperării transnaționale prin includerea și stimularea acesteia în politica națională și în stabilirea priorităților, după caz;

                              c)

                              să mobilizeze sursele de finanțare disponibile la nivel regional, național și la nivelul UE (15), ținând seama, în același timp, de diferitele sisteme naționale de finanțare, pentru a atinge nivelul sau a veni în completarea sprijinului programului Erasmus+, acolo unde este posibil, completat în mod sinergetic de sprijinul din partea programului Orizont Europa, pentru participarea instituțiilor de învățământ superior la „universitățile europene”.

                  6.

                  Să promoveze și să protejeze principiile de bază ale autonomiei instituționale ca o condiție prealabilă pentru instituirea unor mecanisme comune de guvernanță pentru o cooperare transnațională mai aprofundată, într-o abordare ascendentă; să permită instituțiilor de învățământ superior să ia decizii independente privind chestiunile legate de guvernanță și privind finanțele, personalul și chestiunile universitare, să protejeze libertatea academică, și să implice în mod activ personalul didactic universitar și reprezentanții studenților în procesul decizional legat de instituția lor.

                  7.

                  Să consolideze încrederea reciprocă prin asigurarea externă a calității și acreditarea programelor educaționale comune și a altor forme de oferte educaționale comune elaborate prin modele de cooperare transnațională instituțională, inclusiv „universitățile europene” în conformitate cu Standardele și orientările europene (ESG).

                              a)

                              să avanseze în direcția utilizării asigurării externe a calității stabilite la nivelul instituțiilor. Acest lucru ar putea sprijini dezvoltarea unei veritabile culturi instituționale a calității, care să conducă la o mai mare responsabilitate și compatibilitate a sistemelor în întreaga Europă, pe baza instrumentelor și a cadrelor deja existente, în contextul Spațiului european al educației, al Spațiului european de cercetare și al Spațiului european al învățământului superior;

                              b)

                              să ia în considerare posibilitatea de a permite autoacreditarea programelor, după caz, bazate pe asigurarea calității instituționale pentru a sprijini autoresponsabilizarea instituțiilor de învățământ superior;

                              c)

                              în țările care recurg la asigurarea externă a calității bazată pe programe, să ia în considerare posibilitatea de:

                                          i)

                                          a permite punerea în aplicare deplină a abordării europene pentru asigurarea calității programelor comune (16);

                                          ii)

                                          a se asigura că evaluarea externă a programelor transnaționale comune poate fi realizată de o singură agenție înregistrată în Registrul european pentru asigurarea calității în învățământul superior (EQAR) (17) și că rezultatele sunt acceptate automat în toate celelalte sisteme de învățământ superior în cauză, fără a adăuga alte cerințe naționale și

                                          iii)

                                          a se asigura că reacreditarea programelor transnaționale comune respectă normele ESG și abordarea europeană (18).

                  8.

                  Să sprijine, după caz, dezvoltarea învățării virtuale colaborative de înaltă calitate, în conformitate cu Regulamentul general privind protecția datelor, ca parte integrantă a procesului de predare, învățare și cercetare, pentru a promova și a facilita cooperarea transnațională incluzivă și centrată pe student, care completează interacțiunile față în față și, în special:

                              a)

                              să sprijine instituțiile de învățământ superior în vederea dezvoltării unor modele internaționale virtuale și online colaborative de învățare, ca parte integrantă a învățării mixte, inclusiv prin implicarea conducerii, planificare strategică, formare pedagogică solidă și internaționalizată și servicii de sprijin;

                              b)

                              să sprijine instituțiile de învățământ superior, în cadrul evaluărilor de carieră, în ceea ce privește valorizarea și recunoașterea timpului petrecut de cadrele universitare pentru elaborarea de noi pedagogii inovatoare și noi practici de cercetare prin cooperare transnațională, după caz;

                              c)

                              să sprijine modele de cooperare instituționalizată, inclusiv „universitățile europene” în eforturile lor de a pune în comun expertiza și resursele necesare pentru elaborarea și punerea în aplicare a unor strategii digitale comune și a unei infrastructuri informatice interoperabile partajate, de exemplu prin acordarea accesului reciproc la medii de învățare și cercetare online, sisteme de gestionare a învățării, biblioteci digitale sau platforme de cursuri online deschise și în masă (MOOC), servicii de formare și de sprijin, acces neîntrerupt la date ușor de găsit, accesibile, interoperabile și reutilizabile (FAIR) și la alte servicii interoperabile;

                              d)

                              să sprijine testarea și experimentarea de soluții cu sursă deschisă pentru a depăși provocările comune, contribuind astfel la interoperabilitatea, pregătirea digitală, suveranitatea datelor și responsabilitatea sistemelor de învățământ superior.

                  9.

                  Să sprijine instituțiile de învățământ superior în desfășurarea de activități interdisciplinare comune de educație transnațională la toate nivelurile (cicluri scurte, licență, masterat și doctorat):

                              a)

                              să permită și să faciliteze abordări transnaționale bazate pe provocări, în cadrul cărora cursanții din diferite discipline, culturi și țări cooperează cu cercetători, întreprinderi, orașe, regiuni, organizații neguvernamentale și comunități locale pentru a găsi soluții creative și inovatoare la provocările globale și comune;

                              b)

                              să încurajeze furnizarea de oportunități de învățare pe tot parcursul vieții de înaltă calitate pentru toți, pentru a facilita perfecționarea și recalificarea, punând accent pe domeniile cele mai solicitate de pe piața forței de muncă, contribuind astfel la dezvoltarea personală și profesională a acestora.

                  10.

                  Să încurajeze instituțiile de învățământ superior să implice cursanții, cadrele universitare, cercetătorii și personalul în guvernanța structurilor de cooperare transnațională dintre instituțiile de învățământ superior, ținând seama, în același timp, de elementele democratice existente ale autonomiei universitare, în special:

                              a)

                              să încurajeze instituțiile de învățământ superior să își adapteze structurile de guvernanță pentru ca acestea să reflecte mediile din ce în ce mai diverse ale cursanților și ale personalului, precum și diferitele experiențe educaționale și de ocupare a forței de muncă, în conformitate cu principiile incluziunii și egalității;

                              b)

                              să sprijine consolidarea capacităților pentru o conducere puternică și eficace, ca motor important al unei cooperări instituționale transnaționale cuprinzătoare;

                              c)

                              să promoveze echilibrul de gen la toate nivelurile structurilor de guvernanță;

                              d)

                              să creeze oportunități de învățare reciprocă pentru a încuraja și a sprijini inițiativele în cadrul cărora instituțiile de învățământ superior pot face schimb de experiență și se pot implica în învățarea reciprocă și în schimbul de cunoștințe.

                        Se recomandă ca statele membre să pună în aplicare prezenta recomandare cât mai curând posibil. Acestea sunt invitate să informeze Comisia până la [a se introduce data – 12 luni de la adoptarea de către Consiliu] cu privire la măsurile corespunzătoare care trebuie luate la nivelul adecvat pentru a sprijini obiectivele prezentei recomandări, ca etape esențiale către realizarea Spațiului european al educației până în 2025.

         INVITĂ COMISIA

      Cu respectarea deplină a principiului subsidiarității, a autonomiei instituționale, a libertății academice, în conformitate cu circumstanțele naționale și în strânsă cooperare cu statele membre și toate părțile interesate relevante:

                  11.

                  În paralel cu analiza studiilor în curs și a altor activități pregătitoare, să sprijine statele membre și instituțiile de învățământ superior la testarea utilizării instrumentelor europene existente începând din 2022 ca un pas în direcția facilitării unei cooperări transnaționale aprofundate, pe termen lung și flexibile și la examinarea necesității și fezabilității unor instrumente de cooperare instituționalizată, cum ar fi un posibil statut juridic pentru alianțele de instituții de învățământ superior. Astfel de instrumente, care ar trebui utilizate în mod voluntar, ar trebui să faciliteze partajarea capacităților și a datelor și schimbul de personal, după caz, precum și punerea în aplicare a programelor de studii integrate, cu obiectivul acordării de diplome comune la nivelul alianțelor, inclusiv a unei diplome comune bazate pe criterii europene co-create.
                  Pe baza rezultatelor lucrărilor pregătitoare și ale proiectelor-pilot Erasmus+, să raporteze în fiecare etapă Consiliului în vederea adoptării unor decizii suplimentare.

                  12.

                  Să analizeze opțiunile și măsurile necesare, în strânsă cooperare cu statele membre, cu instituțiile de învățământ superior, cu organizațiile studențești și cu părțile interesate, în vederea stabilirii unei posibile diplome comune pe baza unui set comun de criterii europene co-create. Această diplomă, care ar urma să fie acordată în mod voluntar la nivel național, regional sau instituțional, ar putea atesta rezultatele învățării obținute în cadrul cooperării transnaționale „prin combinarea studiilor din mai multe țări din UE” (19), oferită, de exemplu, în cadrul „universităților europene”. Aceasta ar trebui să fie ușor de eliberat, stocat, partajat, verificat, autentificat și recunoscut în întreaga UE. Se va baza pe instrumentele Bologna din statele membre și va stimula punerea acestora în aplicare.

                              a)

                              să testeze în 2022 elaborarea și punerea în aplicare în cadrul programului Erasmus+ a criteriilor europene pentru acordarea unei etichete de diplomă europeană comună. O astfel de etichetă ar fi emisă ca certificat complementar calificărilor obținute de studenții absolvenți de programe de studii integrate furnizate în contextul cooperării transnaționale între mai multe instituții de învățământ superior.

                              b)

                              pe baza rezultatelor acestor lucrări pregătitoare, să raporteze la fiecare etapă Consiliului în vederea unor decizii suplimentare către o posibilă diplomă comună bazată pe criterii europene co-create, în conformitate cu instrumentele Procesului Bologna.

                  13.

                  Să continue dezvoltarea inițiativei privind universitățile europene, urmând o abordare ascendentă, prin programul Erasmus+, pe baza principalelor rezultate ale evaluării la jumătatea perioadei a primelor alianțe. Începând din 2022, să asigure o finanțare durabilă pentru „universitățile europene” de succes existente, în urma unei cereri de propuneri competitive și calitative, și să permită crearea altora noi, pe baza principiilor echilibrului geografic, incluziunii, înaltei calități și excelenței. Să testeze sinergiile cu programul Orizont Europa pentru dimensiunea de cercetare și inovare și, eventual, cu alte programe ale UE până în 2024, în limitele temeiurilor lor juridice. Să valorifice evaluarea la jumătatea perioadei a programelor incluse în CFM pentru a lua în considerare modalități de a permite posibile abordări inovatoare pentru o mai bună mobilizare comună a surselor de finanțare ale UE, exploatând posibilele sinergii cu fondurile regionale și naționale.

                  14.

                  Să sprijine, în strânsă cooperare cu statele membre, extinderea inițiativei privind legitimația europeană de student, în special digitalizarea proceselor operaționale care implică mai mulți semnatari și schimburi de date, pentru a reduce sarcina administrativă legată de gestionarea mobilității și a schimburilor de studenți și de personal, integrate în cadrul parteneriatelor transnaționale ale instituțiilor de învățământ superior.

                  15.

                  Până la jumătatea anului 2022, să furnizeze o foaie de parcurs cuprinzătoare care să indice principalele etape și grupurile de experți implicate, în vederea elaborării în comun a noilor instrumente împreună cu statele membre și cu părțile interesate relevante. Foaia de parcurs ar trebui actualizată periodic.

            Comisia este invitată să analizeze și să evalueze progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a prezentei recomandări, precum și utilizarea sa în contextul activităților de punere în aplicare a Cadrului strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării în perspectiva realizării și dezvoltării în continuare a spațiului european al educației, prin intermediul cadrelor existente relevante de monitorizare și raportare ale Uniunii, în cooperare cu statele membre și după consultarea părților interesate, și să raporteze Consiliului în termen de cinci ani de la data adoptării acesteia.

         Adoptată la Luxemburg, 5 aprilie 2022.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  JO C 66, 26.2.2021, p. 1.

         (3)  JO C 221, 10.6.2021, p. 14.

         (4)  Documentul 9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Recomandarea (UE) 2021/2122 a Consiliului din 26 noiembrie 2021 privind un pact pentru cercetare și inovare în Europa (JO L 431, 2.12.2021, p. 1).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  JO C 444, 10.12.2018, p. 1.

         (9)  Documentul P9_TA(2021)0452.

         (10)  Regulamentul (CE) nr. 1082/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind o grupare europeană de cooperare teritorială (GECT) (JO L 210, 31.7.2006, p. 19).

         (11)  Regulamentul (CEE) nr. 2137/85 al Consiliului din 25 iulie 1985 privind Grupul European de Interes Economic (GEIE) (JO L 199, 31.7.1985, p. 1).

         (12)  Instrumentele Bologna includ Sistemul european de acumulare și transfer al creditelor de studii (ECTS), suplimentul la diplomă (DS), cadrele generale și naționale ale calificărilor (QF), Standardele și orientările europene pentru asigurarea calității învățământului superior (ESG), abordarea europeană privind asigurarea calității programelor comune, Registrul european pentru asigurarea calității în învățământul superior (EQAR), baza de date privind rezultatele asigurării externe a calității (DEQAR). Convenția cu privire la recunoașterea atestatelor obținute în învățământul superior în statele din regiunea Europei (denumită în continuare „Convenția de la Lisabona privind recunoașterea”) poate fi, de asemenea, luată în considerare.

         (13)  „Deși nu se abat de la principiul de bază al programelor universitare complete și nu subminează acest principiu, microcertificatele ar putea contribui la extinderea oportunităților de învățare pentru a răspunde nevoilor cursanților netradiționali și cererii de noi competențe pe piața forței de muncă”, Concluziile Consiliului referitoare la inițiativa privind universitățile europene – Crearea de legături între învățământul superior, cercetare, inovare și societate: pregătirea terenului pentru o nouă dimensiune a învățământului superior european (JO C 221, 10.6.2021, p. 14).

         (14)  Astfel cum este definită în Recomandarea Consiliului din 26 noiembrie 2018 privind promovarea recunoașterii reciproce automate a calificărilor dobândite în cadrul învățământului superior și a celor dobândite ca urmare a absolvirii unui ciclu secundar superior de învățământ și formare, precum și a rezultatelor perioadelor de învățare petrecute în străinătate (JO C 444, 10.12.2018, p. 1).

         (15)  Precum Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european Plus, Mecanismul de redresare și reziliență și Fondul InvestEU.

         (16)  Abordarea, aprobată de miniștrii SEIS în mai 2015, vizează „eliminarea unui obstacol important în calea elaborării de programe de studii integrate prin stabilirea de standarde pentru aceste programe care se bazează pe instrumentele convenite ale SEIS, fără a aplica criterii naționale suplimentare”.

         (17)  În conformitate cu abordarea europeană pentru asigurarea calității programelor comune, în cazul în care unele dintre instituțiile de învățământ superior cooperante necesită asigurarea externă a calității la nivel de program (de exemplu, acreditarea sau evaluarea programelor este obligatorie), acestea ar trebui să selecteze o agenție de asigurare a calității adecvată din lista agențiilor înregistrate în EQAR. Agenția va efectua o singură evaluare sau acreditare a întregului program de studii integrat. Rezultatul trebuie acceptat în toate țările SEIS și, în funcție de cadrul juridic național, decizia privind asigurarea externă a calității ar trebui să intre în vigoare sau să fie recunoscută în toate țările în care este oferit programul. EQAR este registrul oficial al agențiilor naționale de asigurare externă a calității care respectă angajamentele asumate în cadrul Procesului Bologna.

         (18)  Standardul ESG 1.10: „Instituțiile ar trebui să fie supuse periodic unei asigurări externe a calității în conformitate cu ESG”. Abordarea europeană (9. Periodicitate): „Programul de studii integrat ar trebui revizuit periodic o dată la șase ani, ceea ce ar trebui precizat în decizia publicată”.

         (19)  Concluziile Consiliului European din 14 decembrie 2017 (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 5 aprilie 2022 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska (BCE/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 160/9

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 5 aprilie 2022
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska
      (BCE/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  În 2017 Národná banka Slovenska a selectat Deloitte Audit s.r.o. drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2017-2020, cu opțiunea prelungirii acestui mandat pentru exercițiile financiare 2021-2023 (1).

                  (3)

                  Mandatul Deloitte Audit s.r.o. a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2020 conform Deciziei (UE) 2017/1849 a Consiliului (2), iar Národná banka Slovenska a prelungit mandatul acordat Deloitte Audit s.r.o. pentru exercițiul financiar 2021.

                  (4)

                  Prelungirea mandatului acordat Deloitte Audit s.r.o. a expirat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2021 conform Deciziei (UE) 2021/1169 a Consiliului (3).

                  (5)

                  Národná banka Slovenska intenționează să prelungească mandatul acordat Deloitte Audit s.r.o. pentru exercițiile financiare 2022 și 2023. Această prelungire este posibilă conform acordurilor contractuale dintre Národná banka Slovenska și Deloitte Audit s.r.o.,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea Deloitte Audit s.r.o. drept auditori externi ai Národná banka Slovenska pentru exercițiile financiare 2022 și 2023.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 5 aprilie 2022.

               Președintele BCE

            Christine LAGARDE

         (1)  Recomandarea BCE/2017/27 a Băncii Centrale Europene din 8 septembrie 2017 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska (JO C 310, 19.9.2017, p. 1).

         (2)  Decizia (UE) 2017/1849 a Consiliului din 10 octombrie 2017 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Národná banka Slovenska (JO L 264, 13.10.2017, p. 5).

         (3)  Decizia (UE) 2021/1169 a Consiliului din 13 iulie 2021 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Národná banka Slovenska (JO L 255, 16.07.2021, p. 1).


title: Recomandarea a Consiliului din 19 aprilie 2022 privind conversia bancnotelor de grivne în moneda statelor membre gazdă în beneficiul persoanelor strămutate din Ucraina 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 166/1

      RECOMANDAREAA CONSILIULUI
      din 19 aprilie 2022
      privind conversia bancnotelor de grivne în moneda statelor membre gazdă în beneficiul persoanelor strămutate din Ucraina
      (2022/C 166/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292 prima și a doua teză, coroborate cu articolul 78 alineatul (2) litera (c),
      având în vedere propunerea Comisiei Europene,
      întrucât:

                  (1)

                  De la invadarea Ucrainei de către Rusia, peste 4 milioane de persoane au sosit în Uniunea Europeană într-un interval de doar câteva săptămâni. Atât amploarea, cât și viteza sosirilor sunt fără precedent.

                  (2)

                  Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului (1) a constatat existența unui aflux masiv de persoane strămutate din Ucraina ca urmare a unui conflict armat, și a introdus o protecție temporară pentru persoanele strămutate din Ucraina.

                  (3)

                  Persoanele strămutate care beneficiază de protecție temporară sau de protecție adecvată în temeiul dreptului intern, în conformitate cu Directiva 2001/55/CE a Consiliului (2) și cu Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382, au nevoie urgentă de lichidități pentru a-și acoperi cheltuieli esențiale. Multe dintre acestea au sosit cu bancnote de grivne și, se confruntă cu dificultăți majore în ceea ce privește conversia bancnotelor respective în moneda statului membru gazdă.

                  (4)

                  Banca Națională a Ucrainei a suspendat schimbul bancnotelor de grivne în valute străine pentru a proteja rezervele valutare limitate ale Ucrainei.

                  (5)

                  Instituțiile de credit din statele membre nu sunt dispuse să efectueze operațiuni de schimb valutar din cauza convertibilității limitate a bancnotelor de grivne și a expunerii la riscul cursului de schimb valutar.

                  (6)

                  Unele state membre au în vedere stabilirea unor regimuri naționale care să sprijine conversia unui număr limitat de grivne per persoană strămutată, la un curs fix.

                  (7)

                  Conversia bancnotelor de grivne în monedele statelor membre gazdă ar trebui să fie facilitată pentru a sprijini persoanele strămutate din Ucraina să-și satisfacă nevoile, în special atunci când călătoresc pe teritoriul Uniunii.

                  (8)

                  Banca Națională a Ucrainei a contactat o serie de state membre în vederea stabilirii unor regimuri naționale de cumpărare a bancnotelor de grivne la cursul de schimb valutar oficial.

                  (9)

                  Este oportun să se promoveze o abordare coordonată în ceea ce privește regimurile naționale stabilite de statele membre, astfel încât să se ofere persoanelor strămutate din Ucraina aceleași condiții pentru conversia bancnotelor de grivne în moneda statului membru gazdă, să se stabilească condiții de concurență echitabile pentru instituțiile de credit și să se prevină eventualele comportamente speculative pe piață.

                  (10)

                  În conformitate cu articolul 3 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Irlanda a notificat, prin scrisoarea din 11 aprilie 2022, intenția sa de a participa la adoptarea și la aplicarea prezentei recomandări.

                  (11)

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la TUE și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică,

            RESPECTÂND COMPETENȚELE NAȚIONALE ȘI ȚINÂND SEAMA DE CIRCUMSTANȚELE ȘI DE PRACTICILE NAȚIONALE, RECOMANDĂ:
      OBIECTIV ȘI DOMENIU DE APLICARE

                  1.

                  Prezenta recomandare urmărește să faciliteze conversia bancnotelor de grivne în moneda statului membru gazdă, de către persoanele strămutate din Ucraina care au dreptul la protecție temporară sau la protecție adecvată în temeiul dreptului intern, în înțelesul articolului 2 din Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului.

            RECOMANDARE PRINCIPALĂ

                  2.

                  Un stat membru ar trebui să stabilească un regim național pentru facilitarea conversiei bancnotelor de grivne în moneda sa națională, cu următoarele caracteristici:

                              (a)

                              o persoană strămutată care prezintă dovezi din care să rezulte că are dreptul la protecție temporară conform prevederilor Directivei 2001/55/CE sau la protecție adecvată în temeiul dreptului intern, astfel cum se menționează în Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382, cum ar fi cea menționată în Comunicarea 2022/C 126 I/01 a Comisiei (3), ar trebui să poatăa converti bancnotele de grivne în moneda statului membru gazdă. În cazul minorilor neînsoțiți strămutați, conversia respectivă ar trebui să fie efectuată de reprezentantul prevăzut la articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2001/55/CE;

                              (b)

                              ar trebui să fie stabilite limite maxime a sumei de grivne care pot fi convertite de către o persoană strămutată. Ținând cont de circumstanțele naționale, aceste limite maxime nu ar trebui să depășească 10 000 de grivne per persoană strămutată;

                              (c)

                              conversia ar trebui să fie permisă fără a se percepe taxe;

                              (d)

                              cursul de schimb valutar aplicabil ar trebui să fie cursul de schimb valutar oficial publicat de Banca Națională a Ucrainei;

                              (e)

                              durata regimului național ar trebui să fie de minimum trei luni.

            RECOMANDĂRI SUPLIMENTARE

                  3.

                  Pentru a garanta accesul efectiv la regimul de conversie, statele membre ar trebui să depună eforturi în vederea utilizării în mod optim a rețelei de instituții de credit participante la regimul de conversie pentru implementarea regimului respectiv. Pentru a asigura respectarea limitei maxime pentru fiecare persoană strămutată, statele membre ar trebui să aibă în vedere posibilitatea de a conveni cu instituțiile de credit participante asupra modalităților de înregistrare și verificare a identității fiecărei persoane strămutate care utilizează regimul de conversie.

                  4.

                  Pentru a garanta buna guvernanță financiară și în funcție de necesități, statele membre ar trebui să aibă în vedere posibilitatea de a conveni cu Banca Națională a Ucrainei asupra modalităților pentru un viitor schimb valutar al bancnotelor de grivne.

         Adoptată la Bruxelles, 19 aprilie 2022.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului din 4 martie 2022 de constatare a existenței unui aflux masiv de persoane strămutate din Ucraina în înțelesul articolului 5 din Directiva 2001/55/CE și având drept efect introducerea unei protecții temporare (JO L 71, 4.3.2022, p. 1).

         (2)  Directiva 2001/55/CE a Consiliului din 20 iulie 2001 privind standardele minime pentru acordarea protecției temporare, în cazul unui aflux masiv de persoane strămutate, și măsurile de promovare a unui echilibru între eforturile statelor membre pentru primirea acestor persoane și suportarea consecințelor acestei primiri (JO L 212, 7.8.2001, p. 12).

         (3)  Comunicarea 2022/C 126 I/01 a Comisiei privind orientări operaționale pentru punerea în aplicare a Deciziei de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului de constatare a existenței unui aflux masiv de persoane strămutate din Ucraina în înțelesul articolului 5 din Directiva 2001/55/CE și având drept efect introducerea unei protecții temporare (JO C 126 I, 21.3.2022, p. 1).