title: Recomandarea Comisiei din 5 iulie 2010 privind analiza de risc a defecțiunilor identificate în timpul controalelor tehnice rutiere (la vehiculele utilitare) în conformitate cu Directiva 2000/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului

text:
               8.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 173/97

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 5 iulie 2010
   privind analiza de risc a defecțiunilor identificate în timpul controalelor tehnice rutiere (la vehiculele utilitare) în conformitate cu Directiva 2000/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului
   (2010/379/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               În interesul siguranței rutiere, al protecției mediului și al concurenței loiale, este important să se asigure întreținerea și controlul corespunzătoare în cazul vehiculelor utilitare aflate în funcțiune, astfel încât acestea să aibă un comportament rutier sigur atunci când circulă în Uniune.

               (2)

               Pe lângă standardele și metodele menționate în Directiva 2000/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iunie 2000 privind controlul tehnic rutier al vehiculelor utilitare care circulă în Comunitate (1), pentru a se obține un sistem mai armonizat și pentru a se evita tratamentul neloial în cazul controalelor tehnice rutiere, trebuie introduse o serie de orientări având drept scop analiza defecțiunilor menționate în anexa II la directiva respectivă.

               (3)

               Pentru a reflecta gravitatea defecțiunilor, trebuie introduse trei categorii diferite.

               (4)

               Fiecare categorie de defecțiuni trebuie să descrie consecințele utilizării vehiculului în starea respectivă,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Statele membre trebuie să analizeze defecțiunile identificate în timpul controalelor tehnice rutiere la care este supus un vehicul în conformitate cu orientările stabilite în anexa la prezenta recomandare.

      Adoptată la Bruxelles, 5 iulie 2010.

            Pentru Comisie

         Siim KALLAS

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 203, 10.8.2000, p. 1.

      ANEXĂ

         Orientări pentru analiza defecțiunilor

      În cadrul implementării Directivei 2000/30/CE, prezentul document enumeră orientări pe care statele membre au primit recomandarea să le aplice în vederea analizării defecțiunilor (definite ca defecțiuni tehnice și alte neconcordanțe) identificate în timpul controalelor tehnice rutiere ale vehiculelor.
      Defecțiunile se clasifică după cum urmează:

                  DEFECȚIUNI MINORE (DeMi)

                  DEFECȚIUNI MAJORE (DeMa)

                  DEFECȚIUNI PERICULOASE (DP)

            Fiecare categorie de defecțiuni trebuie definită din punctul de vedere al stării în care se află vehiculul, după cum urmează:
      DEFECȚIUNI MINORE
      Defecțiuni tehnice care nu au efecte semnificative asupra siguranței vehiculului și alte neconcordanțe minore. Vehiculul nu trebuie reexaminat, deoarece este rezonabil să se aștepte ca defecțiunile identificate să fie rectificate fără întârziere.
      DEFECȚIUNI MAJORE
      Defecțiuni susceptibile să compromită siguranța vehiculului și/sau să pună în pericol pe ceilalți participanți la trafic, precum și alte neconcordanțe mai importante. Vehiculul trebuie reparat cât mai curând posibil, iar utilizările ulterioare trebuie să facă obiectul unor restricții și condiții, de exemplu, supunerea vehiculului la controale tehnice rutiere suplimentare.
      DEFECȚIUNI PERICULOASE
      Defecțiuni care constituie un risc direct și imediat la adresa siguranței rutiere. Nu se permit utilizări ulterioare ale vehiculului în trafic, deși, în unele cazuri, vehiculul poate fi condus în condiții speciale direct către un amplasament anume, de exemplu pentru reparații imediate sau pentru sechestrarea vehiculului.
      Un vehicul prezentând defecțiuni aparținând mai multor categorii de defecțiuni trebuie clasificat în funcție de defecțiunea cea mai gravă. Un vehicul care prezintă mai multe defecțiuni din aceeași categorie poate fi clasificat într-o categorie superioară, dacă efectul lor combinat sporește gradul de periculozitate al vehiculului.
      În cazul defecțiunilor care pot fi clasificate în mai mult de o categorie, clasificarea defecțiunilor în funcție de gravitatea lor conform legislației naționale ar trebui să îi revină inspectorului care efectuează controlul.
      În timpul analizării defecțiunilor, trebuie să se țină seama de cerințele privind omologarea de tip la momentul primei înmatriculări sau al primei puneri în circulație. Cu toate acestea, unele articole vor face obiectul cerințelor privind adaptarea.

         Cerințe de analiză

      Prin defecțiuni se înțelege o serie de anomalii tehnice sau alte neconcordanțe susceptibile de a fi identificate.

                  Articol

                  Defecțiuni

                  Orientări privind analiza defecțiunilor

                  DeMi

                  DeMa

                  DP

                  1.   ECHIPAMENTE DE FRÂNARE

                              1.1.

                              Starea mecanică și funcționare

                              1.1.1.

                              Pivotul pedalei frânei de serviciu/axul pârghiei manuale

                              (a)

                              Pivot prea strâns.

                  X

                              (b)

                              Uzură sau joc excesiv.

                  X

                              1.1.2.

                              Starea pedalei/pârghiei manuale și cursa dispozitivului de acționare a frânei

                              (a)

                              Cursă excesivă sau rezervă de cursă insuficientă.

                  X

                              (b)

                              Degajare incorectă a comenzii de frână.

                  X

                  X

                              (c)

                              Cauciucul antiderapant de pe pedala de frână lipsă, prost fixat sau uzat.

                  X

                              1.1.3.

                              Pompa de vid sau compresorul și rezervoarele

                              (a)

                              Presiune/vid insuficient pentru asigurarea a cel puțin două acționări ale frânării după declanșarea dispozitivului de avertizare (sau când manometrul indică un nivel periculos).

                  X

                  X

                              (b)

                              Timp de umplere a compresorului la valoarea profesională sigură în conformitate cu cerințele (8).

                  X

                              (c)

                              Nefuncționarea supapei de protecție a multicircuitului și a supapei de decompresiune.

                  X

                              (d)

                              Lipsă a etanșeității care produce o scădere considerabilă a presiunii sau pierderi de aer perceptibile.

                  X

                              (e)

                              Deteriorări externe care pot afecta funcționarea sistemului de frânare.

                  X

                  X

                              1.1.4.

                              Indicator de nivel de presiune scăzută sau manometru

                  Funcționare defectuoasă sau defectarea indicatorului de presiune scăzută sau a manometrului.

                  X

                  X

                              1.1.5.

                              Supapă de comandă a frânei cu acționare manuală

                              (a)

                              Supapă fisurată, deteriorată sau uzată excesiv.

                  X

                              (b)

                              Comandă nesigură asupra supapei sau supapă nesigură.

                  X

                              (c)

                              Conexiuni prost fixate sau lipsa etanșeității.

                  X

                              (d)

                              Funcționare nesatisfăcătoare.

                  X

                              1.1.6.

                              Activator frână de mână, pârghie de comandă, clichet de frână de mână, frână de mână electronică

                              (a)

                              Blocare incorectă a clichetului de frână de mână.

                  X

                              (b)

                              Uzură excesivă a axului pârghiei sau a mecanismului cu clichet.

                  X

                  X

                              (c)

                              Cursă prea mare a pârghiei, indicând un reglaj incorect.

                  X

                              (d)

                              Activator lipsă, deteriorat sau nefuncțional.

                  X

                              (e)

                              Funcționare incorectă, indicatorul de avertizare indică funcționare defectuoasă.

                  X

                              1.1.7.

                              Supape de frânare (supape de comandă, supape de degajare rapidă, regulatoare de presiune)

                              (a)

                              Supape deteriorate sau pierderi de aer excesive.

                  X

                  X

                              (b)

                              Pierdere excesivă de ulei din compresor.

                  X

                              (c)

                              Supapă nesigură sau montată necorespunzător.

                  X

                              (d)

                              Deversare sau pierdere de lichid de frână.

                  X

                  X

                              1.1.8.

                              Elemente de cuplare ale frânelor remorcii (electrice și pneumatice)

                              (a)

                              Ventil de izolare defect sau supapă cu autoetanșare defectă.

                  X

                  X

                              (b)

                              Ventil de izolare sau supapă nesigură sau montată necorespunzător.

                  X

                  X

                              (c)

                              Etanșeitate insuficientă.

                  X

                  X

                              (d)

                              Funcționare defectuoasă.

                  X

                  X

                              1.1.9.

                              Acumulator, rezervor de presiune

                              (a)

                              Rezervor deteriorat, corodat sau neetanș.

                  X

                  X

                              (b)

                              Nefuncționarea dispozitivului de golire.

                  X

                  X

                              (c)

                              Rezervor nesigur sau montat necorespunzător.

                  X

                              1.1.10.

                              Servomecanism frână, cilindru principal (sisteme hidraulice)

                              (a)

                              Servomecanism defect sau ineficace.

                  X

                              (b)

                              Cilindru principal defect sau neetanș.

                  X

                  X

                              (c)

                              Cilindru principal nesigur.

                  X

                  X

                              (d)

                              Cantitate insuficientă de lichid de frână.

                  X

                  X

                              (e)

                              Lipsă capac rezervor cilindru principal.

                  X

                              (f)

                              Lampă de avertizare pentru lichidul de frână aprinsă sau defectă.

                  X

                              (g)

                              Funcționare incorectă a dispozitivului de avertizare în caz de nivel insuficient al lichidului de frână.

                  X

                              1.1.11.

                              Conducte de frână rigide

                              (a)

                              Risc iminent de fisurare sau rupere.

                  X

                  X

                              (b)

                              Lipsa etanșeității la nivelul conductelor sau al racordurilor.

                  X

                  X

                              (c)

                              Conducte deteriorate sau excesiv de corodate.

                  X

                  X

                              (d)

                              Conducte plasate greșit.

                  X

                  X

                              1.1.12.

                              Furtunuri flexibile ale frânei

                              (a)

                              Risc iminent de fisurare sau rupere.

                  X

                  X

                              (b)

                              Furtunuri deteriorate, puncte de fricțiune, răsucite sau prea scurte.

                  X

                  X

                              (c)

                              Lipsa etanșeității la nivelul furtunurilor și al racordurilor.

                  X

                  X

                              (d)

                              Umflare exagerată a furtunului sub presiune.

                  X

                  X

                              (e)

                              Porozitatea furtunurilor.

                  X

                              1.1.13.

                              Garnituri de frână

                              (a)

                              Garnituri excesiv de uzate.

                  X

                  X

                              (b)

                              Garnituri murdare (ulei, unsoare etc.).

                  X

                  X

                              (c)

                              Garnituri lipsă.

                  X

                              1.1.14.

                              Tamburi de frână, discuri de frână

                              (a)

                              Tambur sau disc excesiv de uzat, fisurat excesiv, crăpat, nesigur sau spart.

                  X

                  X

                              (b)

                              Tambur sau disc murdar (ulei, unsoare etc.).

                  X

                  X

                              (c)

                              Tambur sau disc lipsă.

                  X

                              (d)

                              Placa din spate nesigură.

                  X

                              1.1.15.

                              Cabluri de frână, tije, cuplaj pârghii

                              (a)

                              Cabluri deteriorate sau cu noduri.

                  X

                  X

                              (b)

                              Componente excesiv de uzate sau corodate.

                  X

                  X

                              (c)

                              Cablu, tijă sau îmbinare nesigură.

                  X

                              (d)

                              Control al cablurilor defect.

                  X

                              (e)

                              Restricționare a mișcării libere a sistemului de frânare.

                  X

                              (f)

                              Mișcare anormală a pârghiilor/cuplajului indicând reglare incorectă sau uzură excesivă.

                  X

                              1.1.16.

                              Organe de acționare frână (inclusiv frâne cu arc sau cilindri hidraulici)

                              (a)

                              Organ de acționare fisurat sau deteriorat.

                  X

                  X

                              (b)

                              Organ de acționare neetanș.

                  X

                  X

                              (c)

                              Organ de acționare montat nesigur sau necorespunzător.

                  X

                  X

                              (d)

                              Organ de acționare excesiv de corodat.

                  X

                  X

                              (e)

                              Cursă insuficientă sau prea mare a pistonului sau a mecanismului cu membrană.

                  X

                  X

                              (f)

                              Lipsa învelișului de protecție contra prafului sau deteriorarea excesivă a acestuia.

                  X

                  X

                              1.1.17.

                              Corector automat al frânei în funcție de sarcină

                              (a)

                              Cuplaj defect.

                  X

                              (b)

                              Cuplaj incorect reglat.

                  X

                              (c)

                              Blocarea sau nefuncționarea supapei.

                  X

                  X

                              (d)

                              Lipsa supapei.

                  X

                              (e)

                              Plăcuță cu date lipsă.

                  X

                              (f)

                              Date ilizibile sau neconforme cu cerințele (8).

                  X

                              1.1.18.

                              Dispozitive și indicatori de eliminare a jocurilor

                              (a)

                              Reglaj deteriorat, blocat sau cu mișcare anormală, excesiv de uzat sau reglaj incorect.

                  X

                              (b)

                              Reglaj incorect.

                  X

                              (c)

                              Reglaj instalat incorect sau înlocuit.

                  X

                              1.1.19.

                              Sistem de încetinire (dacă este prevăzut sau necesar)

                              (a)

                              Racorduri sau montări nesigure.

                  X

                  X

                              (b)

                              Sistem defect în mod evident sau lipsă.

                  X

                              1.1.20.

                              Acționarea automată a frânelor remorcii

                  Sistemul de frânare al remorcilor nu funcționează automat dacă este deconectată cuplarea.

                  X

                              1.1.21.

                              Sistem de frânare complet

                              (a)

                              Alte dispozitive ale sistemului (de exemplu, pompă antigel, uscător de aer etc.) deteriorate la exterior sau corodate astfel încât ar afecta în mod negativ sistemul de frânare.

                  X

                  X

                              (b)

                              Lipsa etanșeității sau scurgeri de antigel.

                  X

                  X

                              (c)

                              Orice componentă nesigură sau montată în mod necorespunzător.

                  X

                              (d)

                              Reparație sau modificare necorespunzătoare a oricărui component (1).

                  X

                  X

                              1.1.22.

                              Teste privind racordurile (atunci când sunt montate sau necesare)

                              (a)

                              Lipsă.

                  X

                              (b)

                              Deteriorat, neutilizabil sau neetanș.

                  X

                  X

                              1.2.

                              Performanța și eficiența frânei de serviciu

                              1.2.1.

                              Performanță

                                 (E)
                                  (9)

                              (a)

                              Putere de frânare necorespunzătoare pe una sau pe mai multe roți.

                  X

                  X

                              (b)

                              Puterea de frânare la oricare dintre roți este mai mică decât 70 % din cea mai mare putere înregistrată pe cealaltă roată de pe aceeași punte. În cazul încercării frânelor pe carosabil, vehiculul deviază excesiv de la direcția dreaptă.

                  X

                  X

                              (c)

                              Variație bruscă a puterii de frânare (blocaj).

                  X

                              (d)

                              Frânare anormală pe oricare dintre roți.

                  X

                              (e)

                              Fluctuație excesivă a puterii de frânare în cursul fiecărei turații a roții.

                  X

                              1.2.2.

                              Eficiență

                                 (E)
                                  (9)

                  Pentru toate categoriile de vehicule un coeficient de frânare mai mic decât următoarele valori:

                              Categoria N1: 45 %

                              Categoria M1, M2 și M3: 50 % (2)

                              Categoria N2 și N3: 43 % (3)

                              Categoria O2,O3 și O4: 40 % (4)

                  X

                  X

                              1.3.

                              Performanța și eficiența frânei secundare (de urgență) (dacă este asigurată de un sistem separat)

                              1.3.1.

                              P. Performanță

                                 (E)
                                  (9)

                              (a)

                              Putere de frânare necorespunzătoare pe una sau pe mai multe roți.

                  X

                  X

                              (b)

                              Puterea de frânare la oricare dintre roți este mai mică decât 70 % din cea mai mare putere înregistrată pe cealaltă roată de pe aceeași punte. În cazul încercării frânelor pe carosabil, vehiculul deviază excesiv de la direcția dreaptă.

                  X

                  X

                              (c)

                              Variație bruscă a puterii de frânare (blocaj).

                  X

                  X

                              1.3.2.

                              Eficiență

                  Puterea de frânare mai mică de 50 % (5) din performanța frânei de serviciu definită la punctul 1.2.2 în raport cu sarcina maximă autorizată ori, în cazul semiremorcilor, cu suma sarcinilor admise pe punte (cu excepția categoriilor L1e și L3e).

                  X

                  X

                              1.4.

                              Performanța și eficiența frânei de mână

                              1.4.1.

                              Performanță

                                 (E)
                                  (9)

                  Frână nefuncțională pe una sau mai multe roți sau, în cazul testării pe carosabil, vehiculul deviază excesiv de la direcția dreaptă.

                  X

                  X

                              1.4.2.

                              Eficiență

                                 (E)
                                  (9)

                  Pentru toate categoriile de vehicule, un coeficient de frânare mai mic de 16 % în raport cu sarcina maximă autorizată sau, pentru autovehicule, mai mic de 12 % în raport cu sarcina combinată maximă autorizată a vehiculului, luându-se în considerare coeficientul cu cea mai mare valoare.

                  X

                  X

                              1.5.

                              Performanța sistemului de încetinire

                              (a)

                              Variație bruscă a eficienței (nu se aplică sistemului de frânare pe eșapament).

                  X

                              (b)

                              Nefuncționarea sistemului.

                  X

                              1.6.

                              Sistem de frânare cu antiblocare (ABS)

                              (a)

                              Funcționare defectuoasă a dispozitivului de avertizare.

                  X

                              (b)

                              Dispozitivul de avertizare indică funcționarea defectuoasă a sistemului.

                  X

                              (c)

                              Senzorii de viteză din roată lipsă sau deteriorați.

                  X

                              (d)

                              Instalație electrică deteriorată.

                  X

                              (e)

                              Alte componente lipsă sau deteriorate.

                  X

                              1.7.

                              Sistem electronic de frânare (EBS)

                              (a)

                              Funcționare defectuoasă a dispozitivului de avertizare.

                  X

                              (b)

                              Dispozitivul de avertizare indică funcționarea defectuoasă a sistemului.

                  X

                  8.   EFECTE NOCIVE

                              8.1.

                              Zgomotul

                              8.1.1.

                              Sistem de eliminare a zgomotului

                              (a)

                              Nivelurile sonore depășesc nivelurile maxime admise în cerințe (8).

                  X

                              (b)

                              O parte a sistemului de suprimare a zgomotului fixată necorespunzător stă să cadă, este deteriorată, montată incorect, lipsă sau alterată în mod evident și care poate afecta negativ nivelurile de zgomot.

                  X

                  X

                              8.2.

                              Gaze de evacuare

                              8.2.1.

                              Emisii produse de motoarele pe benzină

                              8.2.1.1.

                              Echipament de control al gazelor de evacuare

                              (a)

                              Echipamentul de control al gazelor montat de producător este absent, modificat sau evident defect.

                  X

                  X

                              (b)

                              Scurgeri de gaze care pot afecta în mod semnificativ măsurătorile emisiilor.

                  X

                              8.2.1.2.

                              Gaze de eșapament

                                 (E)
                                  (9)

                              (a)

                              Fie gazele de eșapament depășesc nivelurile specifice stabilite de constructor,

                  X

                              (b)

                              Fie, în cazul în care aceste informații nu sunt disponibile, emisiile de CO depășesc,

                                          (i)

                                          pentru vehiculele care nu sunt controlate prin intermediul unui sistem avansat de control al emisiilor,

                                                      —

                                                      4,5 %, sau

                                                      —

                                                      3,5 %,

                                                conform datelor de la prima înmatriculare sau utilizare menționate în cerințe (8);

                                          (ii)

                                          pentru vehiculele controlate prin intermediul unui sistem avansat de control al emisiilor,

                                                      —

                                                      la ralanti: 0,5 %,

                                                      —

                                                      la turație ridicată la ralanti: 0,3 %,
                                                      sau

                                                      —

                                                      la ralanti: 0,3 % (6)

                                                      —

                                                      la turație ridicată la ralanti: 0,2 %,

                                                conform datelor de la prima înmatriculare sau utilizare menționate în cerințe (8).

                  X

                              (c)

                              Lambda depășește pragul de 1 ± 0,03 sau nu este conform cu precizările producătorului.

                  X

                              (d)

                              Citirea OBD care indică o funcționare defectuoasă semnificativă.

                  X

                              (e)

                              Măsurători prin teledetecție care indică o neconformitate semnificativă.

                  X

                              8.2.2.

                              Emisiile motoarelor diesel

                              8.2.2.1.

                              Echipament de control al gazelor de evacuare

                              (a)

                              Echipamentul de control al emisiilor instalat de constructor este absent sau în mod sigur defect.

                  X

                  X

                              (b)

                              Scurgeri de gaze care pot afecta în mod semnificativ măsurătorile emisiilor.

                  X

                              8.2.2.2.

                              Opacitate

                                 (E)
                                  (9)

                              Vehiculele înmatriculate sau puse în circulație înainte de 1 ianuarie 1980 sunt exonerate de această obligație

                              (a)

                              Pentru vehiculele înmatriculate sau puse în circulație pentru prima dată după data menționată în cerințe (8),
                              opacitatea depășește nivelul înregistrat pe placa constructorului de pe vehicul.

                  X

                              (b)

                              Dacă această informație nu este disponibilă sau cerințele (8) nu permit utilizarea valorilor de referință,
                              pentru motoare cu aspirație naturală: 2,5 m-1,
                              pentru motoare supraalimentate: 3,0 m-1,
                              sau, pentru vehiculele identificate în cerințe (8) sau înmatriculate ori puse în circulație pentru prima dată după data menționată în cerințe (8),
                              1,5 m-1
                                  (7).

                  X

                              (c)

                              Măsurători prin teledetecție care indică o neconformitate semnificativă.

                  X

                              8.4.

                              Alte elemente legate de mediu

                              8.4.1.

                              Scurgeri de lichide

                  Orice scurgere excesivă de lichid care poate afecta negativ mediul înconjurător sau care reprezintă un factor de risc în ceea ce privește siguranța utilizatorilor drumului.

                  X

                  X

         (1)  Reparație sau modificare necorespunzătoare înseamnă o reparație sau modificare cu efecte negative asupra siguranței vehiculului pe carosabil sau asupra mediului.

         (2)  48 % pentru vehiculele care nu sunt dotate cu ABS sau omologate înainte de 1 octombrie 1991.

         (3)  45 % pentru vehiculele înmatriculate după 1988 sau de la data menționată în cerințe, oricare dintre acestea este mai recentă.

         (4)  43 % pentru semiremorci și remorcile cu bară de tracțiune înmatriculate după 1988 sau de la data menționată în cerințe, oricare dintre acestea este mai recentă.

         (5)  2,2 m/s2 pentru vehiculele din categoriile N1, N2 și N3.

         (6)  Deținător de omologare de tip în conformitate cu limitele de la rândul A sau B secțiunea 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE modificată prin Directiva 98/69/CE sau ulterior, sau înmatriculat ori pus în circulație pentru prima dată după 1 iulie 2002.

         (7)  Deținător de omologare de tip în conformitate cu limitele de la rândul B secțiunea 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE modificată prin Directiva 98/69/CE sau ulterior; rândul B1, B2 sau C secțiunea 6.2.1 din anexa I la Directiva 88/77/CEE modificată prin Directiva 1999/96/CE sau ulterior sau înmatriculat ori pus în circulație pentru prima dată după 1 iulie 2008.

         (8)  „Cerințele” sunt stabilite prin cerințe privind omologarea de tip la data aprobării, a primei înmatriculări sau a primei puneri în circulație, precum și în cadrul obligațiilor de adaptare sau în legislația națională a țării de înmatriculare.

         (9)  (E) Controlul acestui articol necesită recurgerea la un echipament.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/88

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/26
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă pe 2011 al Țărilor de Jos și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a solicitat Comitetului pentru protecție socială să prezinte, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, opiniile sale cu privire la acțiunile recomandate în cadrului ciclului de politici Europa 2020. Aceste opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (9)

               La 27 aprilie 2012, Țările de Jos au prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din programul de stabilitate este optimist. Pentru anul 2013, programul de stabilitate prevede o creștere economică de 1¼ % fără a lua în considerare impactul negativ al măsurilor suplimentare de consolidare asupra creșterii economice, în timp ce, pe baza aceluiași scenariu de menținere a politicilor existente, Comisia prevede o rată de creștere mai scăzută, și anume 0,7 %. Obiectivul declarat al programului de stabilitate este respectarea recomandărilor Consiliului privind corectarea deficitului excesiv și încercarea susținută de a îmbunătăți poziția bugetară în vederea îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu (OTM), vizând un efort structural de cel puțin 0,5 % pe an. Programul vizează un deficit public general de 3 % din PIB în 2013 și confirmă ultimul OTM, respectiv înregistrarea unui deficit structural de 0,5 % din PIB, care reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Efortul fiscal mediu anual de 0,75 % din PIB pentru perioada 2010-2013, pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), corespunde efortului structural de ¾ % din PIB recomandat de Consiliu. Din moment ce programul de stabilitate nu furnizează obiectivele bugetare după 2013, nu se pot evalua sustenabilitatea corecției bugetare în 2013 și progresele înregistrate în vederea atingerii OTM în ultimii ani ai perioadei de programare, și nici conformitatea cu criteriul de referință privind cheltuielile din Pactul de stabilitate și creștere.
               Previziunile bugetare corespunzătoare perioadei de desfășurare a programului sunt expuse riscurilor legate de punerea în aplicare. Acestea nu se limitează strict la noile măsuri de consolidare anunțate, ci fac referire și la punerea în aplicare a anumitor măsuri adoptate anterior de fostul guvern. Măsurile suplimentare propuse de guvern în aprilie 2012 pentru anul 2013 și impactul bugetar al acestora au fost mai bine detaliate și cuantificate la 25 mai, după data-limită pentru evaluare. Până acum, ajustarea bugetară a constat, în principal, în reducerea cheltuielilor, inclusiv a cheltuielilor care favorizează creșterea. Conform programului de stabilitate pentru 2012, se estimează că rata datoriei raportate la PIB va continua să crească destul de puternic în 2012, ajungând la 70,2 % din PIB, urmând ca în 2013 să înregistreze o creștere ușoară, ajungând la 70,7 % din PIB, având în vedere impactul măsurilor de consolidare suplimentare. Prin urmare, se preconizează că rata datoriei va rămâne cu mult peste valoarea de referință din tratat de 60 %. Pentru 2014 și 2015, programul de stabilitate nu stabilește obiective în materie de datorii și, prin urmare, dincolo de 2013 nu se poate efectua o evaluare a conformității cu criteriul de reducere a datoriei stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere.

               (11)

               Guvernul a prezentat planuri privind creșterea progresivă a vârstei legale de pensionare, care să ajungă până la 66 de ani în 2019 și până la 67 de ani în 2024. Apoi, vârsta legală de pensionare va fi stabilită în funcție de speranța de viață. Măsurile privind piața forței de muncă vor contribui la mărirea corespunzătoare a vârstei efective de pensionare. În conformitate cu acordul încheiat de guvern, reforma sistemului de pensii vizează garantarea unei partajări adecvate și durabile a costurilor și a riscurilor în cadrul celui de al doilea pilon, atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații. Cu privire la serviciile de îngrijire pe termen lung, guvernul a prezentat un model de reformă. Vor fi necesare măsuri concrete suplimentare pentru a contribui la reducerea sarcinii financiare generate de îmbătrânirea populației din Țările de Jos.

               (12)

               Măsurile fiscale disuasive pentru persoanele care contribuie cu un al doilea salariu la veniturile familiei au fost reduse, dar nu suficient. Eliminarea ultimilor factori disuasivi ar contribui și mai mult la creșterea ofertei de forță de muncă și ar eficientiza alocarea capitalului uman. Integrarea grupurilor vulnerabile pe piața forței de muncă ar trebui îmbunătățită.

               (13)

               În domeniul politicii privind întreprinderile, a fost aprobată agenda pentru sectoarele de vârf și au fost semnate „contracte de inovare” sectoriale între guvern și reprezentanți ai industriei. Sprijinul acordat cercetării în sectorul privat este în creștere ca urmare a introducerii sistemului de deduceri fiscale în domeniul cercetării și dezvoltării (RDA+), care se numără printre măsurile de stimulare menite să promoveze în continuare inovarea, cercetarea și dezvoltarea în sectorul privat și consolidarea relațiilor dintre mediul științific și mediul de afaceri. Cu toate acestea, importanța acordată „sectoarelor de vârf” nu ar trebui să afecteze cercetarea fundamentală și nici să excludă întreprinderile inovatoare care nu se numără printre „sectoarele de vârf”.

               (14)

               În ultimele patru decenii, au apărut distorsiuni structurale pe piața neerlandeză a locuințelor. Pe piața imobiliară, din cauza restricțiilor de bază privind oferta și a stimulentelor fiscale de care beneficiază proprietarii de locuințe (în special deducerea dobânzilor ipotecare, fapt care favorizează familiile cu venituri ridicate), s-a înregistrat o alocare ineficientă a capitalurilor. Pe piața închirierilor, unde locuințele sociale ocupă un loc foarte important, politicile sociale și stabilirea unor plafoane în ceea ce privește chiriile și creșterea chiriilor au creat o situație în care oferta de locuințe de închiriat este extrem de inelastică. Modificarea condițiilor fiscale favorabile de care beneficiază proprietarii de locuințe ar contribui la reducerea distorsiunilor structurale care există pe piața neerlandeză a locuințelor.

               (15)

               Țările de Jos și-au asumat o serie de angajamente în temeiul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011 vizează stimularea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității, consolidarea stabilității financiare și promovarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos. Aceasta a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă. A ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin asigurarea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ Țărilor de Jos să ia măsuri în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să asigure corectarea la timp și durabilă a deficitului excesiv; în acest scop, să pună integral în aplicare strategia bugetară prevăzută pentru 2012; să precizeze măsurile necesare pentru a se asigura execuția bugetului pe 2013 în vederea asigurării efortului de ajustare structurală inclus în recomandările Consiliului din cadrul procedurii de deficit excesiv; ulterior, să asigure un efort de ajustare structurală adecvată pentru realizarea de progrese suficiente în vederea îndeplinirii OTM, inclusiv respectarea criteriului de referință privind cheltuielile, și să asigure că se înregistrează suficiente progrese în direcția respectării criteriului de referință privind reducerea datoriei, protejând cheltuielile în domenii care sunt direct relevante pentru creștere, cum ar fi cercetarea, inovarea, educația și formarea; în acest sens, să prezinte, după formarea unui nou guvern, o versiune actualizată a Programului de stabilitate pentru 2012, cu obiective și măsuri concrete pentru perioada de după 2013.

               2.

               Să adopte măsuri pentru mărirea vârstei legale de pensionare, inclusiv corelarea acesteia cu speranța de viață, și să le susțină prin adoptarea unor măsuri legate de piața forței de muncă prin care să sprijine creșterea vârstei efective de pensionare, îmbunătățind în același timp sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice; să ajusteze cel de al doilea pilon al sistemului de pensii pentru ca acesta să reflecte creșterea vârstei legale de pensionare, asigurând, în același timp, o partajare adecvată a costurilor și a riscurilor atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații; să pună în aplicare proiectul de reformă în domeniul serviciilor de îngrijire de lungă durată și să îl completeze cu noi măsuri vizând limitarea creșterii costurilor, în contextul îmbătrânirii populației.

               3.

               Să sporească participarea la piața forței de muncă, în special a persoanelor vârstnice, a femeilor, a persoanelor cu handicap și a migranților, prin reducerea suplimentară a măsurilor fiscale ce descurajează persoanele care contribuie cu un al doilea salariu la veniturile familiei, facilitarea tranzițiilor pe piața muncii și combaterea rigidităților din sistem.

               4.

               Să promoveze inovarea, investițiile în cercetare și dezvoltare în sectorul privat, să consolideze relațiile dintre mediul științific și mediul de afaceri, să promoveze reînnoirea industrială, prin furnizarea de stimulente adecvate în contextul politicii în domeniul întreprinderilor, garantând, totodată, accesibilitatea dincolo de definiția strictă a sectoarelor de vârf și menținerea cercetării fundamentale.

               5.

               Să adopte măsuri pentru reformarea treptată a pieței locuințelor, inclusiv prin: (i) modificarea condițiilor fiscale favorabile de care beneficiază proprietarii de locuințe, inclusiv prin eliminarea treptată a măsurilor care permit deducerea dobânzilor ipotecare și/sau prin sistemul de chirii imputate; (ii) pe piața închirierilor, crearea unui mecanism de fixare a prețurilor orientat spre piață; și (iii) în cazul locuințelor sociale, stabilirea chiriilor în funcție de veniturile familiei.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (3)  JO C 212, 19.7.2011, p. 13.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52013PC0778

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI privind aprobarea încheierii de către Comisie, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a unui protocol la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană /* COM/2013/0778 final */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
La data de 24 septembrie 2012,
Consiliul a autorizat Comisia să inițieze negocieri, în numele
Uniunii Europene, al statelor sale membre și al Republicii Croația,
cu fosta Republică iugoslavă a Macedoniei pentru a încheia un
protocol la Acordul de stabilizare și de asociere (ASA) între
Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o
parte, și fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, pe de
altă parte, pentru a ține seama de aderarea Republicii Croația
la Uniunea Europeană.
Negocierile au început la 18 decembrie 2012,
în urma unor consultări tehnice anterioare cu fosta Republică
iugoslavă a Macedoniei pe această temă. Runde de negocieri
ulterioare au avut loc la 25 ianuarie și 10 aprilie 2013. Guvernul fostei
Republici iugoslave a Macedoniei și-a confirmat acordul privind protocolul
menționat la 25 octombrie 2013. Protocolul este actualizat pentru a
reflecta Tariful vamal 2013 al UE și eliminarea treptată a taxelor în
temeiul ASA. Textul protocolului se anexează la prezenta decizie.
Comisia propune Consiliului
să adopte o decizie privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu
a protocolului în numele Uniunii Europene și să încheie protocolul în
numele Uniunii Europene și al statelor membre ale acesteia. Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice (CEEA) este, de asemenea, parte la Acordul de
stabilizare și de asociere. În ceea ce privește încheierea
protocolului în numele Comunității Europene a Energiei Atomice,
Comisia propune Consiliului ca acesta să aprobe încheierea protocolului,
în conformitate cu articolul 101 al doilea paragraf din Tratatul de instituire
a CEEA.
În conformitate cu articolul
101 din Tratatul privind CEEA, decizia de semnare a acordului se adoptă de
către Comisie, iar decizia de încheiere a acordului se adoptă de
către Comisie, cu aprobarea Consiliului. Prin urmare, este necesar să
se adopte decizii separate cu privire la semnarea și încheierea
protocolului de către UE și de către CEEA.
În ceea ce privește
încheierea protocolului în numele Comunității Europene a Energiei
Atomice, Comisia propune Consiliului:
–
ca acesta să aprobe încheierea protocolului,
în temeiul articolului 101 paragraful al doilea din Tratatul de instituire a
CEEA.
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind aprobarea încheierii de către
Comisie, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a unui
protocol la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile
Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și fosta
Republică iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, pentru a se ține
seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a
Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al
doilea paragraf,
având în vedere recomandarea Comisiei,
întrucât:
(1)
La 24 septembrie 2012, Consiliul a autorizat
Comisia să inițieze negocieri cu fosta Republică iugoslavă
a Macedoniei, în vederea încheierii unui protocol la Acordul de stabilizare și
de asociere între Comunitățile Europene și statele membre ale
acestora, pe de o parte, și fosta Republică iugoslavă a
Macedoniei, pe de altă parte, pentru a se ține seama de aderarea
Republicii Croația la Uniunea Europeană.
(2)
Aceste negocieri au fost încheiate cu succes.
(3)
Încheierea, de către Comisie, a protocolului
ar trebui să fie aprobată  în ceea ce privește chestiunile care
intră în competența Comunității Europene a Energiei
Atomice.
(4)
Semnarea și încheierea protocolului fac
obiectul unei proceduri separate în ceea ce privește chestiunile care se
încadrează în domeniul de competență al Uniunii Europene.
DECIDE:
Articol unic
Prin prezenta decizie se aprobă
încheierea de către Comisie, în numele Comunității Europene a
Energiei Atomice, a Protocolului la Acordul de stabilizare și de asociere
între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe
de o parte, și fosta Republică iugoslavă a Macedoniei, pe de
altă parte (denumit „protocolul”), pentru a se ține seama de aderarea
Republicii Croația la Uniunea Europeană.
Textul protocolului este anexat la Decizia
Consiliului privind semnarea și aplicarea cu titlu provizoriu a unui
protocol la Acordul de stabilizare și de asociere între Comunitățile
Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și fosta
Republică iugoslavă a Macedoniei, pe de altă parte, pentru a se ține
seama de aderarea Republicii Croația la Uniunea Europeană.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă din 2011 al Lituaniei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de convergență actualizat al Lituaniei pentru perioada 2011-2014

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 210/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă din 2011 al Lituaniei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de convergență actualizat al Lituaniei pentru perioada 2011-2014
   2011/C 210/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (perioada 2010-2014) iar, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor naționale economice și de ocupare a forței de muncă.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia Europeană a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuată de Comisia Europeană). Consiliul European a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței muncii și depunerea de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete, pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (6)

               La 28 aprilie 2011, Lituania a prezentat actualizarea din 2011 a programului său de convergență, care vizează perioada 2011-2014, și programul său național de reformă pe 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (7)

               Economia lituaniană își revine treptat din criza economică gravă, în timpul căreia PIB-ul s-a contractat cu 17 %, de la o valoare maximă la o valoare minimă, în contextul în care prăbușirea cererii interne a fost amplificată de o diminuare bruscă a schimburilor comerciale mondiale. Piața muncii a reacționat rapid la criză și șomajul a atins un nivel record, atingând o valoare maximă de 18,3 % la mijlocul anului 2010, de la 4,2 % la începutul anului 2008. Un angajament ferm în ceea ce privește regimul de consiliu monetar, susținut de o consolidare bugetară substanțială, în paralel cu ajustarea salariilor în sectorul privat și măsurile menite să consolideze stabilitatea sistemului financiar au contribuit la stabilizarea economiei. Pe măsură ce economia mondială s-a redresat și economia a beneficiat de pe urma competitivității redobândite, exporturile au crescut semnificativ și creșterea economică a fost reluată în 2010. În 2011, ritmul redresării se intensifică, în timp ce cerea internă crește. Cu toate acestea, chiar dacă se preconizează o diminuare rapidă a șomajului, acesta va rămâne în continuare la un nivel de două cifre.

               (8)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic pe care se bazează Programul de convergență din 2011 este plauzibil, cu toate că este posibil ca creșterea economică și inflația să fie mai ridicate decât se estimează în prezent. Deși se bazează pe ipoteze oarecum mai favorabile privind creșterea în 2011, Programul de convergență este în general conform cu cele mai recente previziuni ale Comisiei pentru 2012. Programul prevede reducerea deficitului sub valoarea de referință de 3 % până în 2012, termenul stabilit de Consiliu, dar nu este suficient susținut prin măsuri pentru 2012. Dinamica economică accelerată poate genera, în 2011, rezultate bugetare mai bune decât cele preconizate în Programul de convergență. Cu toate acestea, dacă măsurile temporare de consolidare, care vor expira la sfârșitul anului 2011, nu sunt reînnoite și completate de măsuri permanente semnificative, obiectivele bugetare ale Programului de convergență pentru 2012 riscă să nu fie îndeplinite, în ciuda îmbunătățirii perspectivelor macroeconomice. Efortul bugetar anual mediu din perioada 2010-2012 este mult sub procentul de 2,25 % din PIB, recomandat de Consiliu la 16 februarie 2010, în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Deoarece creșterea economică și veniturile fiscale sunt în mod substanțial mai mari decât se preconizase la momentul emiterii recomandării Consiliului privind procedura aplicabilă deficitelor excesive din 16 februarie 2010, punerea în aplicare a efortului bugetar necesar ar trebui să permită reducerea mai rapidă a deficitului și înregistrarea de progrese în îndeplinirea obiectivului pe termen mediu (OTM). Nu se preconizează ca obiectivul pe termen mediu al unui surplus structural de 0,5 % din PIB să fie atins în perioada vizată de Programul de convergență.

               (9)

               În vederea ajustării semnificative necesare pentru atingerea obiectivului în materie de deficit excesiv pentru 2012 și pentru înregistrarea de progrese în îndeplinirea OTM și luând în considerare necesitatea de a asigura cofinanțarea necesară în scopul intensificării absorbției fondurilor structurale ale UE și al creșterii investițiilor productive în economie, identificarea unor măsuri suplimentare de consolidare va fi o provocare. Îmbunătățirea eficienței sectorului public ar putea genera o marjă suplimentară pentru ajustările în materie de cheltuieli, fără a compromite calitatea serviciilor publice. În lipsa unor reforme suplimentare, cheltuielile legate de îmbătrânirea populației vor crește într-un ritm peste media UE în următoarele decenii. În iunie 2010, guvernul a aprobat liniile generale ale unei reforme cuprinzătoare a sistemului de securitate socială și a sistemului de pensii. Propunerea a inclus creșteri semnificative ale vârstei de pensionare, modificări ale modului de calculare a pensiilor și integrarea pensiilor de stat în sistemul general de asigurări sociale. Aprobarea și punerea în aplicare cu succes a tuturor aspectelor acestor propuneri vor fi esențiale pentru sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung și ar putea contribui la creșterea ofertei de forță de muncă, oferind stimulente mai puternice lucrătorilor mai în vârstă pentru a munci și asigurând, totodată, caracterul adecvat al pensiilor. În plus, sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung ar necesita și un cadru bugetar mai strict. În special, în perioada premergătoare crizei, cadrul bugetar nu a împiedicat efectuarea de revizuiri semnificative repetate ale obiectivelor în materie de cheltuieli și creșterea cheltuielilor prociclice finanțate de venituri excepționale. Creșterea excesivă a cheltuielilor finanțate de veniturile generate de boom-ul economic a fost la originea dezechilibrelor bugetare importante, care au apărut în timpul crizei. De asemenea, acestea au contribuit la supraîncălzirea economiei. Potrivit ultimei evaluări efectuate de Comisie, riscurile referitoare la sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice par să fie ridicate.

               (10)

               În Lituania, rata șomajului este una dintre cele mai ridicate din UE. Preocuparea imediată este de a asigura că această creștere rapidă nu devine structurală. Reglementările foarte stricte în domeniul muncii și măsurile care descurajează activitatea din cadrul sistemului de asistență socială compromit funcționarea pieței muncii. Aceasta necesită o revizuire a Codului muncii și a altor acte normative relevante, în special Legea privind ajutorul financiar de asistență socială. Atunci când acestea se combină cu politici active privind piața muncii, suficient finanțate, măsurile luate în aceste domenii ar contribui la reducerea riscului ca șomajul ridicat să devină structural și la reducerea economiei subterane semnificative.

               (11)

               Întreprinderile lituaniene deținute de stat reprezintă aproximativ 18 % din PIB. Acestea rămân predispuse la ineficiență și randamente financiare nesatisfăcătoare. Reformarea cu succes a întreprinderilor deținute de stat ar consolida, de asemenea, concurența și ar îmbunătăți mediul de afaceri. În 2010, Lituania a început o reformă în cinci sectoare majore. Reforma a stabilit orientări în materie de transparență pentru întreprinderile deținute de stat, furnizând o bază pentru responsabilitatea guvernamentală. Rezoluția guvernului privind îmbunătățirea eficienței, din decembrie 2010, a oferit reformei un nou cadru credibil. Totuși, acestea rămân doar cadre și orientări, iar rezoluția nu prevede o serie de măsuri-cheie propuse inițial și care ar fi asigurat separarea funcțiilor de reglementare și de proprietate.

               (12)

               Intensitatea energetică a economiei Lituaniei este una dintre cele mai ridicate din UE. În mare măsură, aceasta are legătură cu încălzirea locuințelor, blocurile prost întreținute reprezentând cauza principală a acestei probleme. În ciuda introducerii, din 2004, a unei strategii pentru soluționarea acestei probleme, s-au efectuat puține investiții. În plus, a crescut rapid numărul de mașini, în timp ce veniturile provenite din taxele pe energie și transport au scăzut ca procent din PIB și comparativ cu impozitarea muncii (în mod considerabil peste media UE). Tratarea aspectelor legate de ratele mici de impozitare a energiei, inclusiv cele pentru înregistrarea și deținerea de vehicule de transport, ar sprijini consolidarea bugetară pe termen scurt, stimulând, totodată, utilizarea mai eficientă a energiei.

               (13)

               Deși Lituania are un cadru de reglementare în materie de întreprinderi în general favorabil, acesta prezintă anumite deficiențe în ceea ce privește condițiile de înființare, (timpul necesar și costurile aferente) eliberării permiselor de construcție și protecția investitorilor. Îmbunătățirea reglementărilor din aceste domenii ar contribui la stimularea creării de locuri de muncă și a creșterii. Reformarea politicii în domeniul concurenței ar îmbunătăți în continuare mediul, dar progresele sunt lente, în special în sectorul energiei și în sectorul comerțului cu amănuntul de produse alimentare. Finalizarea strategiei naționale revizuite în materie de independență energetică va contribui la abordarea preocupărilor în materie de securitate a aprovizionării și va sprijini o concurență mai mare în domeniul generării de energie electrică. Punerea în aplicare a celui de al treilea pachet legislativ privind piața energiei electrice și a gazelor din UE ar îmbunătăți concurența pe piața energiei comercializate cu amănuntul. În sectorul comerțului cu amănuntul de produse alimentare, Lituania a adoptat, în 2009, o lege privind interzicerea operațiunilor neloiale ale întreprinderilor care desfășoară activități de comerț cu amănuntul. Cu toate acestea, sectorul comerțului cu amănuntul de produse alimentare continuă să indice un nivel insuficient de concurență, cauzat, în parte, de structura acestuia și de ineficiențele reglementării pieței. Concentrarea în lanțurile de comercializare cu amănuntul a produselor alimentare a avut o tendință ascendentă, cota celor mai importanți patru comercianți cu amănuntul ajungând la 72 % din totalul vânzărilor în 2008.

               (14)

               Lituania și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Pentru consolidarea sustenabilității finanțelor publice, Lituania va adopta legi în vederea facilitării acumulării de fonduri în rezerva trezoreriei de stat pentru perioade dificile din punct de vedere economic și în vederea promovării unei politici bugetare antiinflaționiste responsabile De asemenea, s-a anunțat un număr important de măsuri pentru reformarea sistemului de pensii și a sistemului de asigurări sociale. Măsurile din domeniul ocupării forței de muncă se concentrează pe stimularea ocupării forței de muncă, combaterea muncii ilegale și nedeclarate și promovarea de regimuri de muncă flexibile. Pentru îmbunătățirea mediului de afaceri, au fost asumate o serie de angajamente în vederea consolidării activității inspectoratelor din sectorul întreprinderilor, îmbunătățirii transparenței și reducerii sarcinii administrative suportate de întreprinderi. Aceste angajamente se referă la toate cele patru domenii ale pactului. În general, acestea reflectă agenda de reformă prezentată în Programul de convergență și în Programul național de reformă. Dacă ar fi pusă în aplicare, seria de măsuri din domeniul ocupării forței de muncă ar avea o contribuție binevenită la generarea cererii de forță de muncă. Aceste angajamente au fost evaluate și luate în considerare în formularea recomandărilor.

               (15)

               Comisia Europeană a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în cadrul Pactului Euro Plus. Aceasta a luat în considerare nu numai relevanța programelor pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Lituania, ci și conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică generală a UE, prin includerea unor parametri la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Luând în considerare cele de mai sus, Comisia Europeană consideră că vor trebui precizate măsurile de asigurare a conformității cu obiectivele bugetare pentru 2012. De asemenea, ar trebui să fie luate măsuri suplimentare în vederea reformării sistemului de pensii pentru îmbunătățirea sustenabilității fiscale și încurajarea prelungirii vieții active, îmbunătățirea funcționării pieței muncii, punerea în aplicare a pachetului de reforme privind întreprinderile deținute de stat, îmbunătățirea eficienței energetice și tratarea aspectelor legate de taxele mici pe energie și consolidarea concurenței în anumite sectoare.

               (16)

               În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 16 februarie 2010, formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a Programului de convergență al Lituaniei, iar avizul său (3) se regăsește, în special, în recomandările 1 și 2 de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat programul național de reformă al Lituaniei,

         RECOMANDĂ ca Lituania să întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012, astfel încât:

               1.

               Să adoptate măsuri fiscale suplimentare cu caracter permanent până la adoptarea bugetului pe 2012 pentru corectarea deficitului excesiv, în conformitate cu recomandarea Consiliului în cadrul procedurii de deficit excesiv. Să consolideze respectarea normelor fiscale și să profite pe deplin de redresarea economică pentru a accelera în continuare reducerea deficitului și a asigura înregistrarea de progrese în îndeplinirea obiectivului pe termen mediu de cel puțin 0,5 % din PIB pe an. Să consolideze cadrul bugetar, în special prin introducerea unor plafoane de cheltuieli executorii și obligatorii în cadrul bugetar pe termen mediu.

               2.

               Să adopte legislația propusă de punere în aplicare a reformei privind sistemul de pensii. Pentru a îmbunătăți participarea la piața muncii, să înlăture măsurile fiscale care descurajează munca, în special pentru persoanele aflate la vârsta pensionării.

               3.

               Să sporească flexibilitatea pieței muncii, prin modificarea legislației muncii pentru a deveni mai flexibilă și pentru a permite o mai bună utilizare a contractelor pe perioadă determinată. Să modifice legislația relevantă pentru a garanta că sistemul de asistență socială nu conține măsuri de descurajare a muncii.

               4.

               Să pună în aplicare toate aspectele pachetului de reforme privind întreprinderile deținute stat până la sfârșitul anului 2011, asigurând separarea funcțiilor de proprietate și de reglementare, care sunt obiective clare în materie de întreprinderi, o mai mare transparență și separarea activităților comerciale de cele necomerciale.

               5.

               Să îmbunătățească eficiența energetică a clădirilor, inclusiv prin punerea rapidă în aplicare a fondului de participare și să ia măsuri în vederea orientării impozitării către utilizarea energiei.

               6.

               Să ia măsuri pentru îmbunătățirea condițiilor de înființare a întreprinderilor și de eliberare a permiselor de construcție și să consolideze concurența în sectorul energiei și în sectorul comerțului cu amănuntul.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52013PC0914

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Croația /* COM/2013/0914 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
cu scopul de a pune capăt situației
de deficit public excesiv în Croația
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126
alineatul (7),
având în vedere
recomandarea Comisiei,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul 126
din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene (TFUE), statele membre trebuie să evite deficitele publice
excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și
de creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide
ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor
și pentru o creștere susținută și durabilă, care
să contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)       În data de X ianuarie 2014, Consiliul a hotărât, în
conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din TFUE, că în Croația
există un deficit excesiv.
(4)       În conformitate cu articolul 126
alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97
al Consiliului privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv (PDE)[1],
Consiliul trebuie să adreseze recomandări statului membru în
cauză pentru ca acesta să pună capăt situației de
deficit excesiv într-un termen dat. Recomandarea trebuie să
stabilească un termen maxim de șase luni pentru luarea unor
măsuri concrete de către statul membru vizat în vederea
corectării deficitului excesiv. De asemenea, într-o recomandare privind
corectarea unui deficit excesiv, Consiliul ar trebui să solicite
îndeplinirea unor obiective bugetare anuale care, pe baza previziunilor ce stau
la baza recomandării, corespund unei ameliorări anuale minime a
soldului structural, altfel spus a soldului ajustat ciclic, însă
fără măsuri cu caracter excepțional și alte
măsuri temporare, de cel puțin 0,5 % din PIB, ca valoare de
referință. În plus, în conformitate cu articolul 2 din Regulamentul
(CE) nr. 1467/97 al Consiliului specificând cerința privind criteriul
datoriei, obiectivul bugetar recomandat pentru ultimul an al perioadei de
corecție trebuie să garanteze că reducerea necesară a
diferenței dintre ponderea datoriei în PIB și valoarea de
referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat se va
realiza în decurs de doi ani după corectarea deficitului excesiv, potrivit
previziunilor Comisiei.
(5)       Potrivit previziunilor
Comisiei din toamna anului 2013, se estimează că deficitul public va
rămâne peste valoarea de referință de 3 % din PIB în
perioada 2013-2015 și că soldul structural va continua să se
deterioreze pe tot parcursul perioadei analizate, evoluând de la aproximativ 4 %
din PIB în 2013 la aproximativ 6 % din PIB în 2015. Aceste evoluții
rezultă, în principal, din creșterile înregistrate pe partea de
cheltuieli (de exemplu, cheltuielile aferente dobânzilor), la care se
adaugă scăderea veniturilor. Previziunile Comisiei din toamna anului 2013
nu au luat în considerare programul de consolidare bugetară anunțat
în septembrie 2013 odată cu publicarea orientărilor de politică
economică și bugetară, din cauza numărului limitat de
informații privind măsurile care stau la baza pachetului de
măsuri de consolidare anunțat. Măsurile prezentate în cursul
celei de-a doua revizuiri a bugetului pentru 2013 și în proiectul de buget
pentru 2014, adoptat de guvern la 14 noiembrie 2013 și transmis
Parlamentului, nu au un impact considerabil asupra tendințelor bugetare.
Într-adevăr, estimările privind veniturile și cheltuielile
publice și datoria publică din cadrul previziunilor Comisiei din
toamna anului 2013, actualizate în funcție de noile informații
primite după publicare, prezintă doar modificări minore.
Previziunile revizuite constituie noul nivel de referință pentru
Comisie.
(6)       În ceea ce privește
evoluția datoriei publice, conform bugetului revizuit pentru 2013 și
proiectului de buget pentru 2014, ponderea datoriei în PIB la sfârșitul
anului 2014 ar urma să ajungă la 62 % și să
crească ulterior la 64 % în 2015 și la 64¾% în 2016. Conform
previziunilor Comisiei din toamna anului 2013, nivelul datoriei publice va
depăși valoarea de referință din tratat în 2014, ajungând
la aproape 65 % și crescând ulterior. O actualizare a previziunilor
din toamna anului 2013 realizată pentru a încorpora informațiile
suplimentare transmise după publicarea previziunilor, în special o
nouă emisiune de obligațiuni denominate în USD, lansată în
noiembrie 2013, aduce ponderea datoriei publice peste pragul de 60 % din
PIB încă din 2013.
(7)       În contextul unor
incertitudini puternice legate de evoluțiile economice și bugetare,
ținta bugetară recomandată pentru ultimul an al perioadei de
corecție ar trebui să fie stabilită la un nivel net inferior
valorii de referință, pentru a garanta respectarea criteriului
reducerii datoriei în ultimul an din cadrul perioadei corespunzătoare PDE:
(8)       Potrivit Regulamentului (CE)
nr. 1467/97, corectarea deficitului excesiv ar trebui să se încheie în
anul următor identificării acestuia, cu excepția cazului în care
există circumstanțe speciale. În vederea corectării deficitului
excesiv până în 2015, conform principiului enunțat mai sus, și
pentru a asigura respectarea criteriului reducerii datoriei, ar fi necesar un
efort structural de cel puțin 1,3 % din PIB atât în 2014, cât și
în 2015. Acest demers ar determina pierderi semnificative de producție
și ar accentua o recesiune deja profundă și prelungită. Ar
putea fi stabilite termene mai lungi, în special în cazul procedurilor de
deficit excesiv bazate pe criteriul datoriei, în cazul în care deficitul public
care trebuie ajustat în funcție de acest criteriu este net inferior
valorii de 3 % din PIB.
(9)       Din acest motiv, se
justifică stabilirea termenului pentru corectarea deficitului excesiv la 2016
cel târziu. Concret, o traiectorie de ajustare credibilă și
sustenabilă ținând cont de acest nou termen ar presupune
obligația Croației de a atinge obiectivul global fixat pentru
administrațiile publice de 4,6 % din PIB pentru 2014, 3,5 % din
PIB pentru 2015 și 2,7 % din PIB pentru 2016, ceea ce corespunde unei
îmbunătățiri anuale a soldului structural de 0,5 % din PIB
în 2014, 0,9 % din PIB în 2015 și 0,7 % din PIB în 2016, pe baza
scenariului PDE. Scenariul pentru traiectoria de ajustare s-a bazat pe
previziunile Comisiei din toamna anului 2013, previziuni actualizate pentru a
lua în considerare noile informații primite, extrase inclusiv din bugetul
pentru 2013 revizuit și din proiectul de buget pentru 2014 și extinse
până în 2018 pe baza ipotezelor standard cu privire la reducerea
progresivă a deviației PIB (output gap) și la
sensibilitatea bugetului față de ciclu. Această traiectorie de
ajustare ar permite aducerea deficitului public global sub valoarea de
referință de 3 % din PIB până în 2016, garantând
totodată că ponderea datoriei publice în PIB se va apropia de
valoarea de referință de 60 % din PIB într-un ritm
satisfăcător, astfel încât să se respecte criteriul privind
datoria. Pe baza scenariului PDE, pentru a atinge obiectivele structurale
menționate anterior, Croația ar trebui să adopte măsuri de
consolidare echivalând cu 2,3 % din PIB în 2014 și cu 1 % din
PIB în 2015 și 2016. Aceste obiective țin seama de necesitatea de a
compensa efectele secundare negative ale consolidării bugetare asupra
finanțelor publice, efecte legate de impactul acesteia asupra
activității economice.
(10)     Măsurile de consolidare
bugetară ar trebui să garanteze o ameliorare durabilă a soldului
bugetului general, vizând în același timp îmbunătățirea
calității finanțelor publice. Mai exact, ar fi utile măsuri
care să privilegieze cheltuielile și investițiile ce
favorizează creșterea economică, inclusiv prin utilizarea fondurilor
structurale și de coeziune ale UE, care să
îmbunătățească respectarea obligațiilor fiscale
și să consolideze cadrul bugetar.
(11)     Pentru a garanta pe cât
posibil prosperitatea economică pe termen mediu și lung, corectarea
deficitului excesiv ar trebui să fie însoțită de reforme
macrostructurale. Aceste măsuri ar trebui să vizeze consolidarea
potențialului de creștere al economiei prin crearea unei piețe a
muncii mai flexibile, prin îmbunătățirea calității
mediului de afaceri și prin creșterea eficienței
administrației publice,
ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
(1)
Croația ar trebui să pună capăt
situației actuale de deficit excesiv până în 2016.
(2)
Croația ar trebui să atingă
obiectivele globale în materie de deficit fixate pentru administrațiile
publice - 4,6 % din PIB pentru 2014, 3,5 % din PIB pentru 2015
și 2,7 % din PIB pentru 2016 - ceea ce ar permite o
îmbunătățire anuală a soldului structural de 0,5 % din
PIB în 2014, de 0,9 % în 2015 și de 0,7 % din PIB în 2016.
(3)
Croația ar trebui să definească
și să implementeze riguros măsurile necesare pentru corectarea
deficitului excesiv până în 2016 și să utilizeze toate
veniturile excepționale pentru reducerea deficitului.
(4)
Consiliul stabilește data de 30 aprilie 2014
ca termen până la care Croația să întreprindă măsuri
concrete și, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97, să raporteze în detaliu cu
privire la strategia de consolidare avută în vedere pentru îndeplinirea
obiectivelor. Ulterior, autoritățile ar trebui să raporteze cu
privire la progresele înregistrate în implementarea acestor recomandări
cel puțin o dată la șase luni, până la corectarea în
totalitate a deficitului excesiv.
De asemenea, Consiliul invită
autoritățile croate (i) să facă o reevaluare
cuprinzătoare a cheltuielilor, cu scopul de a raționaliza
cheltuielile în materie de salarii, asigurări sociale și
subvenții și pentru a asigura o marjă bugetară
suficientă pentru efectuarea unor cheltuieli care să favorizeze
creșterea economică, inclusiv cofinanțarea de proiecte care
beneficiază de sprijin financiar din partea UE; (ii) să asigure în
continuare îmbunătățirea respectării obligațiilor
fiscale și creșterea eficienței administrației fiscale
și (iii) să amelioreze cadrul instituțional al finanțelor
publice, inclusiv prin îmbunătățirea programării bugetare
multianuale, consolidând rolul și independența Comitetului de
politică bugetară și asigurând respectarea regulilor bugetare.
În plus, Consiliul invită autoritățile croate să pună
în aplicare reforme structurale, în special în ceea ce privește
flexibilizarea pieței forței de muncă,
îmbunătățirea mediului de afaceri și
îmbunătățirea calității administrației publice,
în vederea accelerării creșterii potențiale a PIB-ului.
Prezenta recomandare se adresează Republicii
Croația.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.