title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al României pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2020 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/149

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al României pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2020
      (2020/C 282/23)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat România ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru România din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de România în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că România se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, vulnerabilitățile sunt legate de competitivitatea prin costuri și de adâncirea deficitului de cont curent în contextul unei politici fiscal-bugetare expansioniste și al unui mediu de afaceri imprevizibil.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. România este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele regiuni ale României din cauza decalajelor semnificative în materie de investiții și de productivitate a forței de muncă și a profilurilor de specializare diferite. Acest lucru implică un risc considerabil de adâncire a disparităților regionale în România, inversând tendința observată deja de reducere ușoară a disparităților dintre capitală și restul regiunilor sau dintre zonele urbane și cele rurale. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 8 mai 2020 și Programul de convergență pentru 2020 la 14 mai 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, România face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (12)

                  La 3 aprilie 2020, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2020/509 (7), care a concluzionat că în România există un deficit excesiv ca urmare a nerespectării în 2019 a criteriului privind deficitul. Concluzia s-a bazat pe obiectivele fiscal-bugetare actualizate ale guvernului, care au reflectat datele privind execuția bugetară de la începutul exercițiului până în prezent. Deficitul public pentru 2019, de 4,3 % din produsul intern brut (PIB), a confirmat nerespectarea criteriului. Nerespectarea este rezultatul unei acumulări constante a dezechilibrelor bugetare, cauzată de politica fiscal-bugetară expansionistă aplicată începând din 2016, într-o perioadă de creștere economică puternică. Derogările sistematice și repetate de la normele fiscal-bugetare naționale în perioada respectivă au făcut ca normele respective să devină în mare măsură inoperante. În plus, în repetate rânduri, România nu a luat măsurile eficace care se impuneau pentru a da curs recomandărilor care i-au fost adresate de Consiliu în contextul procedurii aplicabile abaterilor semnificative. La 3 aprilie 2020, Consiliul a emis, de asemenea, o recomandare (8) în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România până cel târziu în 2022.

                  (13)

                  Sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice ale României era deja în pericol înainte de izbucnirea epidemiei de COVID-19, ca urmare a deficitelor bugetare ridicate și a creșterii semnificative preconizate a costurilor legate de îmbătrânirea populației, în special a pensiilor. Pensiile pentru limită de vârstă au fost majorate cu 15 % în septembrie 2019 și, în temeiul unei legi privind pensiile adoptate în vara anului 2019, urmează să fie majorate cu 40 % în septembrie 2020 și să fie recalculate în sensul creșterii în septembrie 2021. Prin urmare, cheltuielile cu pensiile ar urma să crească substanțial în perioada 2020-2022. Riscurile legate de sustenabilitatea finanțelor publice sunt amplificate de impactul pandemiei de COVID-19 asupra activității economice și de efortul fiscal-bugetar necesar pentru amortizarea impactului. Ca urmare a deciziilor anterioare în materie de politică fiscal-bugetară, România dispune de rezerve bugetare limitate pentru a face față impactului epidemiei de COVID-19.

                  (14)

                  În Programul de convergență al României pentru 2020, se preconizează o deteriorare a soldului global al bugetului general de la un deficit de 4,3 % din PIB în 2019 la un deficit de 6,7 % din PIB în 2020 și se estimează totodată că ponderea datoriei publice în PIB va crește de la 35,2 % în 2019 la 40,9 % în 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19. În plus, proiecțiile bugetare țin cont de o serie de riscuri, și anume de faptul că anumite elemente de venituri nu par să fie estimate în conformitate cu proiecțiile macroeconomice care stau la baza acestora, în timp ce moderarea unor elemente de cheltuieli curente pare să se bazeze pe măsuri de consolidare fiscal-bugetară care nu sunt specificate în program.

                  (15)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, România a adoptat la timp măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod special. Conform Programului de convergență pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 1,2 % din PIB. Măsurile includ indemnizații de șomaj tehnic pentru angajați și prestații similare pentru alte categorii de lucrători, cheltuieli pentru achiziționarea de echipamente medicale și alte cheltuieli care contribuie la lupta împotriva COVID-19, precum și prime pentru angajații din sectorul sănătății care lucrează cu pacienți infectați cu COVID-19. În plus, guvernul a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor. Măsurile respective includ amânarea plății impozitelor, accelerarea rambursării taxei pe valoarea adăugată (TVA), garanții pentru împrumuturi oferite întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri), un moratoriu temporar la plata ratelor la împrumuturile bancare pentru gospodării și IMM-uri, precum și amânarea plății chiriei și a facturilor la utilități pentru IMM-uri. În general, măsurile adoptate de Guvernul României sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020.

                  (16)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al României va fi de –9,2 % din PIB în 2020 și de –11,4 % din PIB în 2021. Comisia estimează că ponderea datoriei publice în PIB va ajunge la 46,2 % în 2020.

                  (17)

                  România a declarat starea de urgență la 16 martie 2020. La 25 martie 2020, au fost închise toate școlile și magazinele, cu excepția celor care vând produse de primă necesitate, și s-au introdus restricții de trecere a frontierei. Deplasările în spațiile publice au fost permise doar în cazuri limitate, cu măsuri mai stricte pentru persoanele în vârstă de peste 65 de ani. România a interzis, de asemenea, călătoriile internaționale în anumite țări și a plasat mai multe orașe în carantină strictă. Această situație a afectat sectorul de producție al economiei, întrucât măsurile de limitare a mișcării persoanelor au avut un impact negativ grav asupra activității economice. În sectorul industrial, mai mulți producători au oprit producția în a doua jumătate a lunii martie, ceea ce a generat efecte de propagare în sectoare-cheie, cum ar fi industria autovehiculelor. O situație similară se observă în sectorul comerțului cu amănuntul și în sectorul ospitalității. Efectul agregat va fi instalarea recesiunii economice în 2020. La 14 mai 2020 a fost ridicată starea de urgență, iar România a anunțat că va elimina treptat măsurile de restrângere a deplasărilor persoanelor. Începând cu 15 mai 2020, s-au introdus măsuri în vederea relaxării restricțiilor de deplasare în interiorul orașelor, a redeschiderii parțiale a spațiilor de vânzare cu amănuntul și a impunerii obligativității purtării măștilor de protecție în spații publice și comerciale închise, în mijloacele de transport public și la locul de muncă. Unii producători din industria autovehiculelor și-au reluat treptat activitatea la sfârșitul lunii aprilie și la începutul lunii mai 2020. Guvernul pregătește și alte măsuri pentru relansarea economiei.

                  (18)

                  Pandemia exercită o presiune fără precedent asupra sistemului de sănătate. Criza a lovit un sistem caracterizat prin deficiențe structurale, cum ar fi nivelul scăzut al fondurilor alocate și accesul inegal la asistență medicală. În acest context, îmbunătățirea rezilienței sistemului de sănătate și a capacității sale de a răspunde la șocuri reprezintă o provocare majoră. Printre măsurile de răspuns imediat adoptate, România a achiziționat produse medicale esențiale și a inclus costurile medicale pentru tratarea COVID-19 în pachetul minimal de servicii pentru persoanele neasigurate. Deficitul considerabil de forță de muncă în sectorul sănătății, inclusiv deficitul de medici de familie, precum și infrastructura medicală vetustă, lipsa produselor medicale, formarea insuficientă a personalului medical și gradul limitat de continuitate și integrare între diferitele niveluri de îngrijire slăbesc reziliența sistemului de sănătate. Deja înainte de criza provocată de COVID-19, cazurile de nevoi medicale nesatisfăcute semnalate erau în creștere și este foarte probabil ca accesul la asistența medicală să se fi deteriorat între timp. Pandemia a evidențiat și mai mult disparitățile regionale și lacunele în acoperirea asigurărilor de sănătate ale grupurilor cu venituri reduse și ale persoanelor în vârstă. Pe termen mai lung, îmbătrânirea populației și migrația sunt probleme care exercită o presiune din ce în ce mai mare asupra sustenabilității sistemului de sănătate. În contextul COVID-19, este la fel de important să se abordeze problemele structurale, inclusiv elaborarea de servicii de asistență medicală preventivă, ambulatorie și comunitară prin măsuri de politici publice bine orientate. Vor fi necesare investiții pe termen lung pentru a consolida sistemul de sănătate din România prin asigurarea disponibilității personalului și a echipamentelor medicale, prin promovarea cercetării tehnologice și aplicate și prin îmbunătățirea acoperirii și a accesibilității serviciilor de sănătate pentru toți cetățenii, inclusiv în zonele neurbane și inclusiv prin utilizarea serviciilor de e-sănătate.

                  (19)

                  Creșterea economică rapidă din ultimii ani a dus la o îmbunătățire a condițiilor sociale. Venitul brut disponibil al gospodăriilor a crescut cu 5,7 % în 2019. Riscul de sărăcie și excluziune socială, de 31,2 % în 2019, a fost printre cele mai ridicate din Uniune, deși urmează o traiectorie descendentă constantă. Cu toate acestea, impactul pandemiei asupra economiei poate duce la deteriorarea condițiilor sociale. Se preconizează că sărăcia și excluziunea socială, inclusiv sărăcia în rândul copiilor și al persoanelor încadrate în muncă, precum și inegalitatea veniturilor vor crește, afectând cel mai mult grupurile vulnerabile precum lucrătorii cu contracte atipice, lucrătorii nedeclarați, lucrătorii independenți, romii, persoanele cu handicap, persoanele în vârstă și persoanele fără adăpost. Gradul de acoperire și de adecvare a măsurilor de protecție socială și eficacitatea sistemului fiscal și de securitate socială în ceea ce privește redistribuirea veniturilor rămân limitate. Copiii din zonele rurale și din așezările informale au acces limitat la educație și îngrijire timpurie de bună calitate, la o alimentație, o asistență medicală și locuințe adecvate. Transferurile sociale au un impact foarte limitat asupra reducerii sărăciei, iar indicatorul social de referință utilizat ca bază pentru calcularea majorității prestațiilor sociale nu a fost actualizat din 2008. Adecvarea ajutorului pentru venitul minim rămâne una dintre cele mai scăzute din Uniune. Deși reforma venitului minim de incluziune a fost adoptată în 2016, aplicarea sa a fost amânată din nou pentru 2021. Serviciile sociale și serviciile esențiale rămân în mare măsură insuficiente, inclusiv în domenii precum apa și salubritatea, energia și locuințele. Mai mult decât atât, distribuția teritorială a acestor servicii este neuniformă și se caracterizează prin disparități semnificative între zonele urbane și cele rurale, precum și între regiuni. Această situație ar putea limita capacitatea de contracarare a impactului pandemiei. Potențialul economiei sociale de a îmbunătăți condițiile sociale nu este încă valorificat.

                  (20)

                  Pe parcursul anului 2019, evoluțiile de pe piața forței de muncă au rămas pozitive, dar persistă disparități între regiuni, între zonele rurale și cele urbane și între grupurile socioeconomice. Se înregistrează niveluri ridicate de inactivitate, mai ales în rândul femeilor, al tinerilor, al persoanelor slab calificate, al persoanelor cu handicap și al persoanelor în vârstă. În contextul epidemiei de COVID-19, este foarte probabil ca provocările existente să se accentueze, pe fondul creșterii rapide a șomajului și a inactivității. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se preconizează că rata șomajului va crește la 6,5 % în 2020 și va coborî apoi la 5,4 % în 2021. Munca nedeclarată continuă să fie o problemă, iar impactul negativ al acesteia ar putea fi exacerbat în contextul actual, subliniind necesitatea sprijinirii tranziției către munca declarată. Prin urmare, este esențial să se furnizeze în timp util servicii personalizate, care să răspundă nevoilor grupurilor vulnerabile și ale lucrătorilor afectați de criză. Pe lângă schema de indemnizații de șomaj tehnic lansată recent, dezvoltarea accesului la sistemele de șomaj temporar, promovarea măsurilor de sprijin pentru venit și disponibilitatea formulelor de organizare flexibilă a muncii și de telemuncă pentru lucrătorii afectați, cu implicarea partenerilor sociali, sunt cruciale pentru consolidarea rezilienței pieței forței de muncă pe termen scurt și pe termen lung.

                  (21)

                  Pe fondul evoluțiilor demografice și al relevanței limitate a educației și a formării profesionale pe piața forței de muncă, neconcordanța persistentă între cererea și oferta de competențe și lipsa de personal calificat limitau potențialul de creștere economică al României chiar și înainte de pandemie. Procentul adulților care participă la activități de învățare, de 1,3 % în 2019, este unul dintre cele mai scăzute din Uniune. Participarea redusă la educația și îngrijirea timpurie accentuează inegalitatea de șanse între elevi. Echitatea, caracterul incluziv și calitatea educației rămân provocări importante și subliniază necesitatea unor reforme strategice în acest domeniu. În ciuda unor progrese realizate în ultimii ani, România înregistrează o pondere ridicată a persoanelor care au părăsit timpuriu școala (15,3 % în 2019) și a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare (14,7 %, în creștere ușoară față de 2018). Nu există încă un mecanism integrat, la nivel național, care să abordeze problema părăsirii timpurii a școlii. Nu se constată nicio îmbunătățire a rezultatelor școlare, în special în rândul copiilor din zonele rurale și din zonele defavorizate din punct de vedere economic. Participarea la învățământul superior este redusă și rămâne insuficient aliniată la nevoile pieței forței de muncă. Numărul absolvenților de facultăți din domeniul științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii (STIM) rămâne scăzut. România are rezultate slabe în ceea ce privește numeroase componente ale Indicelui economiei și societății digitale, inclusiv serviciile publice digitale, competențele digitale ale populației în ansamblu și digitalizarea întreprinderilor. Competențele digitale de bază și competențele elementare de utilizare a programelor informatice sunt printre cele mai scăzute din Uniune. Din cauza infrastructurii digitale inegale și a competențelor digitale insuficiente, trecerea la învățământul la distanță în contextul epidemiei de COVID-19 creează probleme pentru instituțiile de învățământ și formare, pentru cadrele didactice și pentru elevi, în special pentru elevii defavorizați și pentru romi.

                  (22)

                  Din cauza pandemiei de COVID-19 și a măsurilor de limitare a mișcării persoanelor impuse în acest context, lanțurile de aprovizionare au fost întrerupte în întreaga țară, întreprinderile au fost nevoite să își reducă activitatea sau chiar să se închidă, iar oamenii nu au putut lucra. Întreprinderile de toate dimensiunile – în special IMM-urile – sunt puternic afectate de perturbarea schimburilor comerciale și de măsurile de limitare a mișcării persoanelor și se confruntă cu un deficit de lichidități și cu riscul de faliment. Guvernul a adoptat un set de măsuri care combină asistența personalizată pentru întreprinderi și protecția veniturilor pentru toți lucrătorii afectați. Pentru a ieși din criză, vor fi necesare resurse suplimentare pentru sprijinirea întreprinderilor și a gospodăriilor. Va trebui să se acorde o atenție deosebită sectorului serviciilor, care este cel mai grav afectat, și se preconizează că unele subsectoare vor suferi o contracție pentru o perioadă mai lungă decât cea estimată pentru sectorul de producție. Printre măsurile de răspuns luate de guvern se numără crearea unui scheme publice de garantare („IMM Invest”), cu un pachet financiar de 15 miliarde RON, care va permite IMM-urilor să contracteze împrumuturi cu dobândă zero, garantate de stat, pentru a-și finanța investițiile și a dispune de capitalul circulant necesar. Aceste garanții vor aduce beneficii și băncilor, care trebuie să își mențină un nivel bun de capitalizare și lichiditate pentru a asigura fluxul de credite necesar către gospodării și întreprinderi. În plus, având în vedere rolul până acum destul de limitat al băncilor în acordarea de credite pentru întreprinderi – în special pentru IMM-urile inovatoare – s-ar putea ca, în lipsa altor măsuri, garanțiile pentru împrumuturi să nu fie suficiente.

                  (23)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Criza a evidențiat și mai clar necesitatea acută ca România să relanseze lucrările de infrastructură publică în domenii precum transportul durabil, energia curată și infrastructura de mediu și de servicii digitale. Transportul urban este afectat de organizarea necorespunzătoare a sectorului și de slaba capacitate administrativă a furnizorilor locali. Sistemul de gestionare a deșeurilor este în continuare caracterizat de un nivel foarte redus de reciclare a deșeurilor municipale și de rate foarte ridicate de depozitare a deșeurilor. Punerea în aplicare a Planului național privind energia și clima va necesita investiții pentru a asigura producția și utilizarea de energie curată, precum și pentru reconversia regiunilor monoindustriale și a celor cu o intensitate ridicată a carbonului. Trebuie intensificate eforturile pentru extinderea și modernizarea infrastructurii de apă potabilă și de ape uzate. Investițiile în rețeaua de monitorizare a aerului sunt, de asemenea, indispensabile din cauza deficiențelor structurale grave în acest domeniu. Totodată, este necesar să se modernizeze și să se asigure interoperabilitatea tuturor serviciilor publice digitale care generează schimburi de informații, inclusiv în domeniul social, al educației și al sănătății. Disparitățile regionale mari și productivitatea scăzută a anumitor sectoare au un impact negativ asupra creșterii durabile pe termen lung. La fel de importante sunt și investițiile menite să promoveze competitivitatea economiei prin sprijinirea activităților de cercetare și dezvoltare, a IMM-urilor inovatoare și a integrării în lanțurile valorice strategice ale Uniunii. Investițiile întreprinderilor în cercetare și dezvoltare rămân sub nivelul optim și se limitează la un număr mic de subsectoare care depind în mare măsură de investițiile străine directe. Reducerea finanțării publice pentru cercetare și dezvoltare a dus la o calitate slabă în domeniul științei și tehnologiei și la legături slabe între mediul universitar și întreprinderi. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta România să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară pentru anul 2020. Acest lucru i-ar permite României să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (24)

                  Reforma administrației publice stagnează. Nu s-a instituit un cadru eficient pentru planificarea strategică și bugetară, ceea ce se reflectă negativ asupra viziunii strategice de dezvoltare pe termen lung a țării, asupra stabilirii priorităților de acțiune și asupra coordonării politicilor la nivel central și local. Cadrul strategic sectorial este fragmentat și există uneori suprapuneri între diversele strategii și nu sunt stabilite priorități în ceea ce privește acțiunile care trebuie întreprinse în cadrul sectoarelor. Rolul de coordonare strategică al Secretariatului General al Guvernului nu a fost încă consolidat. Fragmentarea accentuată a competențelor și a resurselor continuă să afecteze furnizarea serviciilor publice, în special la nivel local și în comunitățile sărace. Birocrația și capacitatea insuficientă de a furniza servicii de calitate, inclusiv servicii digitale, au un impact negativ asupra cetățenilor și a întreprinderilor, mai ales în timpul crizei. Procedurile administrative greoaie aplicabile în cazul înființării de întreprinderi, precum și cerințele normative impuse furnizorilor de servicii, inclusiv profesiilor reglementate, împiedică și mai mult dezvoltarea pieței. Cooperarea consolidată dintre autoritățile de supraveghere a pieței și autoritățile vamale române poate contribui la reducerea volumului de produse neconforme importate din afara Uniunii. Reorganizările frecvente și practica recurentă ca în funcțiile de conducere să fie menținute persoane care ocupă posturile respective ad interim afectează independența administrației. Aplicarea guvernanței corporative în întreprinderile de stat continuă să reprezinte o provocare.

                  (25)

                  Previzibilitatea procesului decizional rămâne o problemă majoră. Înainte de criză, fuseseră îndeplinite numai aproximativ o treime din obiectivele din planul anual al guvernului. Numărul de ordonanțe de urgență adoptate a rămas foarte ridicat, ceea ce creează incertitudine și e posibil să împiedice investițiile. De exemplu, OUG nr. 114/2018 a avut efecte socioeconomice majore asupra mai multor sectoare, inclusiv asupra sectorului financiar. Deși dispozițiile cu impact negativ asupra sectorului bancar au fost anulate, unele dintre măsurile care ar putea afecta viabilitatea pe termen lung a fondurilor din cel de-al doilea pilon de pensii sunt încă în vigoare. Previzibilitatea și stabilitatea legislației privind achizițiile publice rămân provocări importante. Persistă problema asigurării eficienței procedurilor de achiziții publice, precum și a caracterului ireversibil al anumitor măsuri, în special cele legate de simplificarea controalelor ex-ante. S-au înregistrat puține progrese în ceea ce privește îmbunătățirea guvernanței, a calității și a utilizării efective a evaluărilor privind impactul reglementărilor. Nu există niciun cadru instituțional pentru controlul calității la nivel guvernamental și se analizează încă opțiunile în ceea ce privește instituirea unui comitet de evaluare a impactului reglementărilor. Dialogul social funcționează doar parțial, în special la nivel sectorial, în ciuda faptului că o implicare semnificativă și continuă a partenerilor sociali este esențială pentru asigurarea succesului oricărei strategii de ieșire din criza actuală și de redresare în urma acesteia. Cadrul instituțional stabilit pentru consultare nu este utilizat în mod corespunzător pentru a contribui la procesul de luare a deciziilor și nu implică suficient de mult partenerii sociali în elaborarea și punerea în aplicare a reformelor. Discuțiile privind modificarea Legii dialogului social și revizuirea listei sectoarelor economice care fac obiectul dialogului social au stagnat. Acțiunile menite să dea curs recomandărilor Organizației Internaționale a Muncii prezentate în aprilie 2018 sunt încă incerte. Lipsa unui mecanism obiectiv permanent de stabilire a salariului minim ar putea avea un impact asupra mediului de afaceri.

                  (26)

                  Deși recomandările specifice țării prevăzute în prezenta recomandare (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

                  (27)

                  După o serie de dificultăți în ultimii ani, presiunile asupra sectorului bancar au scăzut odată cu anularea, la începutul anului 2020, a mai multor măsuri, inclusiv a taxei bancare, care provocaseră îngrijorare în trecut. Sectorul bancar a intrat în actuala criză provocată de COVID-19 cu un nivel bun de capitalizare și lichidități, iar rata creditelor neperformante a scăzut sub 5 %. Măsurile adoptate de guvern pentru a sprijini gospodăriile și întreprinderile, în special IMM-urile, sunt importante și pentru menținerea rezilienței sectorului bancar și a capacității băncilor de a absorbi șocurile. Băncile comerciale au luat, de asemenea, măsuri în sprijinul clienților, cum ar fi amânarea plății principalului și a dobânzilor, prelungirea rambursării creditelor, asigurarea de lichidități în ATM-uri și reducerea tarifelor pentru serviciile online. La 20 martie 2020, Banca Națională a României a micșorat rata de politică monetară și a început cumpărarea de titluri de stat denominate în RON pe piața secundară pentru a asigura finanțarea în bune condiții a economiei reale și a sectorului public. În pofida măsurilor adoptate, inclusiv a flexibilității prudențiale acordate de autoritățile de supraveghere, calitatea activelor s-ar putea deteriora în următoarele luni. În acest sens, menținerea unor standarde de creditare prudente și acordarea de sprijin cu prioritate debitorilor viabili vor contribui la protejarea calității activelor din sectorul bancar. În plus, asigurarea unui mediu de reglementare stabil și previzibil pentru bănci este o condiție prealabilă importantă pentru menținerea rolului lor activ în acordarea de credite către economie și în sprijinirea redresării economice.

                  (28)

                  Modificările legislative semnificative și presiunea politică exercitată asupra sistemului judiciar în 2017, 2018 și în cea mai mare parte a anului 2019 au afectat eficiența, calitatea și independența sistemului judiciar, precum și capacitatea acestuia de a investiga și a sancționa cazurile de corupție la nivel înalt. Deși guvernul sprijină în prezent acțiunile de prevenire și sancționare a corupției și și-a arătat disponibilitatea de a anula unele dintre măsurile cele mai controversate, România nu a efectuat încă modificările legislative necesare. Aceste aspecte sunt monitorizate în cadrul mecanismului de cooperare și de verificare. În cadrul acestui mecanism, Comisia monitorizează în continuare reforma judiciară și lupta împotriva corupției din România. Aceste domenii nu fac, așadar, obiectul recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, adresate României, dar sunt relevante pentru dezvoltarea unui mediu socioeconomic favorabil în această țară.

                  (29)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, România va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (30)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate României în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (31)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (9) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (32)

                  În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de convergență pentru 2020. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 iau în considerare necesitatea de a combate pandemia de COVID-19 și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandarea 4,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să aplice politici fiscal-bugetare în concordanță cu Recomandarea Consiliului din 3 aprilie 2020 și să ia totodată toate măsurile necesare pentru a combate în mod eficace pandemia, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Să evite aplicarea unor măsuri permanente care ar pune în pericol sustenabilitatea finanțelor publice. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate, în special în ceea ce privește personalul medical și produsele medicale, și să îmbunătățească accesul la serviciile de sănătate.

                  2.

                  Să ofere soluții adecvate de substituție a veniturilor și să extindă măsurile de protecție socială și accesul la serviciile esențiale pentru toți. Să atenueze impactul crizei provocate de COVID-19 asupra ocupării forței de muncă prin dezvoltarea unor formule flexibile de lucru și a unor măsuri de activare. Să consolideze competențele și învățarea digitală și să asigure accesul egal la educație.

                  3.

                  Să asigure sprijin sub formă de lichidități pentru economie, de care să beneficieze întreprinderile și gospodăriile, în special IMM-urile și lucrătorii independenți. Să avanseze finanțarea proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către transportul durabil, infrastructura de servicii digitale, producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, precum și către infrastructura de mediu, inclusiv în regiunile miniere.

                  4.

                  Să îmbunătățească eficacitatea și calitatea administrației publice, precum și previzibilitatea procesului decizional, inclusiv prin implicarea adecvată a partenerilor sociali.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 135.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Decizia (UE) 2020/509 a Consiliului din 3 aprilie 2020 privind existența unui deficit excesiv în România (JO L 110, 8.4.2020, p. 58).

         (8)  Recomandarea Consiliului din 3 aprilie 2020 în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România (JO C 116, 8.4.2020, p. 1).

         (9)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2020 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/164

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2020
      (2020/C 282/25)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Slovacia din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Slovacia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Slovacia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză în sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Slovacia este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele regiuni din cauza profilurilor de specializare diferite și a lacunelor în materie de infrastructură. Această tendință va crea un risc substanțial de accentuare a disparităților regionale în interiorul Slovaciei, în special între capitală și vestul țării, pe de o parte, și estul și sud-estul țării, pe de altă parte. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  La 18 mai 2020, Slovacia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Slovacia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (12)

                  La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Slovaciei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) nu depășește 4,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din produsul intern brut (PIB). Evaluarea generală a Comisiei confirmă o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului structural pe termen mediu în 2019, precum și în exercițiile 2018 și 2019 luate împreună. Cu toate acestea, având în vedere activarea clauzei derogatorii generale, nu se justifică adoptarea de măsuri suplimentare în cadrul procedurii aplicabile abaterilor semnificative pentru Slovacia.

                  (13)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un deficit de 1,3 % din PIB în 2019 la un deficit de 8,4 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 4,9 % din PIB în 2021 și la 3,7 % din PIB în 2022 și că va ajunge la 2,9 % din PIB până în 2023. După o scădere la 48 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 61,2 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (14)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Slovacia a adoptat în timp util măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod deosebit. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 2,6 % din PIB. Măsurile includ compensații salariale pentru angajați, subvenții pentru lucrătorii independenți, sisteme de asigurări de sănătate și de îngrijire și achiziționarea de bunuri medicale legate de pandemia de COVID-19. În plus, Slovacia a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor și care, potrivit estimării din Programul de stabilitate pentru 2020, reprezintă 3 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără amânări la plata impozitului pe venit și a contribuțiilor sociale în cazurile în care venitul a scăzut cu mai mult de 40 % (1,4 % din PIB), precum și garanții pentru împrumuturi (1,6 % din PIB). În general, măsurile adoptate de Slovacia sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (15)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Slovaciei va fi de –8,5 % din PIB în 2020 și de –4,2 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice va rămâne sub 60 % din PIB în 2020 și în 2021.

                  (16)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Slovacia. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (17)

                  În urma pandemiei de COVID-19, Slovacia a adoptat măsuri rapide și fără precedent cu scopul de a opri și de a împiedica răspândirea în continuare a virusului. După ce un prim caz a fost înregistrat la 6 martie 2020, Slovacia a declarat starea de urgență la 12 martie 2020 și a introdus măsuri stricte de distanțare socială, de carantină și sanitare, precum și restricții de călătorie. Magazinele au fost închise, iar producția din sectoarele economice importante a încetat timp de mai multe săptămâni, până când guvernul a început să relaxeze treptat restricțiile, de la sfârșitul lunii aprilie 2020. Prin urmare, se preconizează că economia Slovaciei va intra într-o recesiune gravă în 2020, întrucât consumul privat, investițiile și schimburile comerciale au de suferit. Conform previziunilor, economia Slovaciei va scădea drastic cu 6,7 % în 2020, iar rata șomajului va ajunge la 8,8 % în 2020, față de 5,8 % în 2019. Slovacia a răspuns cu mai multe seturi de măsuri pentru a atenua efectele negative ale crizei, inclusiv prin realocarea unei sume de 1,2 miliarde EUR din fondurile alocate în cadrul politicii de coeziune care nu fuseseră utilizate. Măsurile includ sisteme de șomaj tehnic cu compensare salarială, sprijinirea veniturilor angajaților prin prestații acordate pentru servicii de sănătate și de îngrijire și furnizarea de subvenții lucrătorilor independenți, pentru a compensa pierderea de venituri. Alte măsuri de sprijinire a lichidității întreprinderilor și a lucrătorilor independenți includ credite bancare, amânarea plății impozitelor și a contribuțiilor la asigurările sociale, precum și furnizarea de garanții bancare și de scheme de dobânzi favorabile. O schemă de împrumuturi pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), cu o alocare inițială de 38 de milioane EUR, va fi majorată cu suma de 330 de milioane EUR din fondurile neutilizate ale Uniunii și cu o schemă națională în valoare de 500 de milioane EUR. Alte măsuri includ suspendarea auditurilor fiscale și a obligațiilor de plată a avansurilor fiscale și amânarea plății chiriei pentru întreprinderi și persoane fizice.

                  (18)

                  Având în vedere pandemia de COVID-19, este și mai important ca Slovacia să continue să abordeze provocările structurale din sistemul său de sănătate. Sunt necesare investiții suplimentare pentru a spori reziliența sistemului, pentru a reduce deficitul de forță de muncă în sectorul sănătății și pentru a asigura disponibilitatea corespunzătoare a infrastructurii și produselor medicale critice. În paralel cu eforturile de a asigura, în viitor, o ofertă adecvată de lucrători din domeniul sănătății, aplicarea de politici eficace ar putea reduce disparitățile geografice în ceea ce privește disponibilitatea medicilor și ar putea asigura accesul la servicii de îngrijire pentru întreaga populație. Modernizarea rețelei de spitale și abordarea problemei structurale a finanțării insuficiente a spitalelor publice sunt esențiale pentru creșterea calității și îmbunătățirea raportului cost-eficacitate al serviciilor de asistență medicală. Furnizarea de asistență medicală primară trebuie să fie consolidată pentru a reduce presiunea asupra spitalelor și pentru a îmbunătăți gestionarea bolilor cronice, fiind în paralel necesară o coordonare sporită între diferitele niveluri și tipuri de îngrijire. Un motiv de preocupare deosebită îl reprezintă accesul insuficient la servicii de îngrijire pe termen lung de calitate și accesibile ca preț, din cauza finanțării insuficiente, la nivel general, a serviciilor de asistență comunitară și de îngrijire la domiciliu, a fragmentării guvernanței și a lipsei unei coordonări sistemice a serviciilor sociale și de asistență medicală.

                  (19)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a evidențiat provocările sociale preexistente din Slovacia. Aceasta a creat nevoia urgentă de a furniza o soluție adecvată de înlocuire a veniturilor lucrătorilor, în strânsă cooperare cu partenerii sociali. Pentru a atenua impactul crizei asupra ocupării forței de muncă, au fost activate sisteme de șomaj tehnic, cu contribuția fondurilor Uniunii. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se preconizează că rata șomajului va crește la 8,8 % în 2020 și va coborî apoi la 7,1 % în 2021. În pofida unei oarecare relaxări din 2018, sistemul de indemnizații de șomaj din Slovacia este caracterizat de cerințe stricte de eligibilitate, de o durată relativ scurtă a prestațiilor (șase luni ca regulă generală, cu mici prelungiri în timpul crizei) și de rate de înlocuire scăzute pentru beneficiari. Unele grupuri sunt deosebit de vulnerabile la criză și se pot confrunta cu un acces limitat la serviciile de protecție socială și de îngrijire, cum este cazul comunităților de romi marginalizate, care deseori nu au acces nici la servicii esențiale, al persoanelor în vârstă și al persoanelor cu un nivel scăzut de calificare.

                  (20)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a sporit necesitatea de a dezvolta competențele digitale ale populației, inclusiv pe cele ale profesorilor, precum și necesitatea de a extinde conectivitatea în bandă largă, întrucât mulți elevi în continuare nu dispun de conexiune la internet sau de alte condiții prealabile necesare pentru a învăța acasă, în special în comunitățile de romi marginalizate. Există în continuare provocări în ceea ce privește accesul egal la educația de calitate și favorabilă incluziunii, dat fiind că nivelurile de bază ale competențelor și performanțele generale ale elevilor sunt puternic influențate de mediul socioeconomic al acestora. Există diferențe pronunțate între diferite școli și regiuni în ceea ce privește performanțele înregistrate, care corespund, de asemenea, ratelor ridicate ale persoanelor care au părăsit timpuriu sistemul de educație și de formare în unele dintre ele, în special în estul Slovaciei. Atractivitatea profesiei de cadru didactic și calitatea formării inițiale a cadrelor didactice rămân scăzute. În plus, rata de înscriere la nivel național a copiilor în sistemul de educație și îngrijire timpurie, în special a copiilor sub trei ani, este cea mai scăzută din Uniune, ceea ce sporește impactul negativ asupra rezultatelor școlare, în special în cazul copiilor dezavantajați.

                  (21)

                  Din cauza crizei provocate de pandemia de COVID-19, furnizarea rapidă a unui sprijin sub formă de lichidități pentru întreprinderi a devenit o prioritate urgentă pentru Slovacia, prin împrumuturi și garanții bine orientate, cu un accent deosebit pe IMM-uri, prin utilizarea noii flexibilități acordate de cadrul temporar privind ajutoarele de stat pentru sprijinirea economiei și prin realocarea de fonduri din cadrul politicii de coeziune. Instituirea de garanții de risc adecvate, combinate cu rate scăzute ale dobânzii și cu scadențe lungi, poate contribui la asigurarea furnizării rapide de împrumuturi de către intermediari și a absorbției acestora de către întreprinderi. În procesul de elaborare și punere în aplicare a măsurilor respective, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar. Permiterea amânării plății impozitelor și a contribuțiilor sociale poate contribui la atenuarea constrângerilor legate de lichidități pe termen scurt pentru IMM-uri și pentru lucrătorii independenți. Combaterea evaziunii fiscale și îmbunătățirea respectării obligațiilor fiscale rămân priorități pentru Slovacia pe termen mediu, constituind un mijloc de asigurare a sustenabilității finanțelor publice și de promovare a unor condiții de concurență echitabile, ceea ce va facilita redresarea economică. Pentru a asigura balanțe viabile ale fluxurilor de numerar pentru IMM-uri, este important ca autorităților publice de la toate nivelurile și întreprinderilor să li se ceară să accelereze plata facturilor către furnizorii lor.

                  (22)

                  Promovarea unui mediu de afaceri favorabil și îmbunătățirea calității serviciilor publice sunt esențiale pentru redresare și pentru crearea unui climat investițional mai propice. Pentru a asigura eficacitatea măsurilor de redresare, este important să se reducă sarcinile administrative inutile și să se simplifice procedurile, inclusiv prin utilizarea eficace a „ghișeelor unice” pentru întreprinderi. Eficacitatea globală a instituțiilor publice și a administrației slovace rămâne scăzută. Aceasta poate fi îmbunătățită prin stimularea digitalizării, îmbunătățirea coordonării și planificării infrastructurii digitale și prin dezvoltarea de programe informatice. Prin continuarea eforturilor de reformă s-ar putea îmbunătăți coordonarea procesului de concepere de politici și a procesului de elaborare de reglementări și s-ar putea asigura un nivel înalt de performanță a funcției publice și a managementului resurselor umane. Pentru a consolida reziliența economiei, Slovacia ar beneficia de pe urma creșterii capacității de inovare a întreprinderilor, în special a IMM-urilor, care ar fi posibilă prin abordarea guvernanței fragmentate a ecosistemului de cercetare și inovare. O mai bună cooperare între întreprinderi, cercetare, mediul academic și sectorul public poate sprijini schimbul de cunoștințe și competențe și poate ajuta întreprinderile să inoveze și să dezvolte noi capacități de producție și de muncă.

                  (23)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca proiectele de investiții publice mature să fie concentrate la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Pentru a permite regiunilor mai puțin dezvoltate să ajungă din urmă celelalte regiuni, să se bazeze mai mult pe cunoaștere și să devină mai competitive și mai productive, vor fi necesare mai multe investiții strategice în Slovacia, în special pentru dezvoltarea infrastructurii, inclusiv a serviciilor digitale și a altor servicii esențiale, precum și pentru îmbunătățirea rețelelor de transport. Pandemia de COVID-19 a evidențiat lacunele care erau deja prezente în infrastructura digitală. Extinderea acoperirii de bandă largă și a vitezei conexiunii va permite un acces mai echitabil și mai bun la internet. Sistemul de educație și piața muncii din Slovacia ar putea fi îmbunătățite dacă s-ar depune eforturi pentru a echipa cetățenii cu seturi mai bune de competențe, care să le permită să facă față tendințelor în continuă schimbare ale economiei și societății, inclusiv prin învățarea pe tot parcursul vieții, printr-o cooperare mai strânsă între întreprinderi și sistemul de educație la toate nivelurile, precum și printr-o mai bună corelare între programele de formare și recalificare și nevoile actuale și viitoare ale pieței forței de muncă.

                  (24)

                  Reluarea creșterii economice va necesita eforturi de politică și investiții specifice în următorii ani, pentru a-i permite Slovaciei să valorifice oportunitățile de creare a unei economii mai durabile și cu o valoare adăugată mai mare. Aceste eforturi ar trebui să ia în considerare disparitățile regionale. Domeniile prioritare în care trebuie depuse eforturi suplimentare, identificate în planul național al Slovaciei privind energia și clima, includ reducerea intensității energetice a industriei, sprijinirea soluțiilor de eficiență energetică, în special pentru gospodării, și realizarea de investiții în energia din surse regenerabile. Un mediu de reglementare mai favorabil ar putea contribui la creșterea proporției de surse de energie regenerabilă din oferta de energie. Slovacia ar avea de câștigat de pe urma accelerării punerii în aplicare a planului de acțiune privind transformarea regiunii Horná Nitra, a reorientării fondurilor către soluții pentru întreaga regiune și a valorificării acestei ocazii pentru a promova decarbonizarea. Reducerea poluării atmosferice cauzate de arderea combustibililor solizi și de creșterea emisiilor din sectorul transporturilor, îmbunătățirea sistemului de gestionare a deșeurilor cu soluții inovatoare de colectare și tratare, finalizarea rețelelor de apă potabilă și de canalizare pentru a aborda problemele sanitare, sprijinirea proiectelor în domeniul rețelelor inteligente și dirijarea industriei către economia circulară și neutră din punct de vedere climatic pot contribui la orientarea Slovaciei pe direcția creșterii economice durabile. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Slovacia să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Slovaciei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (25)

                  Noile tendințe în ceea ce privește criminalitatea organizată la nivel internațional, inclusiv utilizarea abuzivă a entităților juridice în scopul spălării banilor, pun presiune pe Slovacia să își modernizeze cadrul de combatere a spălării banilor, pentru a preveni și a combate infracțiunile economice. Nivelul înțelegerii expunerii la risc rămâne scăzut, în ciuda planurilor ambițioase ale guvernului de a consolida prevenirea, investigarea și urmărirea penală a spălării banilor. Resursele umane limitate și formarea insuficientă reprezintă obstacole în calea supravegherii eficace a profesioniștilor implicați în crearea de întreprinderi. Măsurile luate în cadrul planului de acțiune al guvernului nu au furnizat încă instrumentele necesare pentru identificarea și urmărirea penală eficace a infracțiunilor de spălare a banilor și pentru confiscarea bunurilor.

                  (26)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor din cadrul politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (27)

                  Slovacia ar trebui să își consolideze în continuare angajamentul de a aborda unele preocupări specifice referitoare la integritatea generală a sistemului său de justiție, întrucât acestea sunt de natură să submineze încrederea în funcționarea eficace a acestuia. Progresele înregistrate în punerea în aplicare în Slovacia a reformelor destinate combaterii corupției rămân limitate. O serie de reforme în materie de prevenire fie nu au fost încă adoptate, fie nu au fost puse în aplicare; este vorba inclusiv de norme privind activitățile de lobby, cadourile, incompatibilitățile și contactele cu terții în cursul proceselor de luare a deciziilor, precum și protecția avertizorilor de integritate. Deși statisticile în materie penală fluctuează, numărul cazurilor de corupție la nivel înalt care fac obiectul anchetelor rămâne scăzut; în același timp, eforturile de sancționare a persoanelor juridice au un oarecare impact.

                  (28)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Slovacia va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinirii ODD și la efortul comun de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (29)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Slovacia ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (30)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Slovaciei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (31)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să consolideze reziliența sistemului de sănătate în ceea ce privește personalul medical, infrastructura și produsele medicale critice. Să îmbunătățească furnizarea de asistență medicală primară și coordonarea între tipurile de îngrijire.

                  2.

                  Să ofere o soluție adecvată de înlocuire a veniturilor și să asigure accesul tuturor cetățenilor la serviciile de protecție socială și la servicii esențiale. Să consolideze competențele digitale. Să asigure accesul egal la o educație de calitate.

                  3.

                  Să pună în aplicare în mod eficace măsuri de asigurare a lichidității pentru IMM-uri și pentru lucrătorii independenți. Să elimine lacunele în materie de infrastructură digitală. Să concentreze la începutul perioadei proiectele de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și cea digitală, în special către producția și utilizarea energiei și a resurselor în mod nepoluant și eficient, către transporturile publice durabile și către gestionarea deșeurilor.

                  4.

                  Să asigure o supraveghere eficace și respectarea cadrului de combatere a spălării banilor. Să asigure un mediu de afaceri favorabil și servicii publice de calitate prin consolidarea coordonării și a elaborării de politici. Să abordeze preocupările legate de integritatea sistemului de justiție.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 148.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.