title: Recomandarea Consiliului din 10 februarie 2009 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2007

text:
               11.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 40/37

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 10 februarie 2009
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2007
   (2009/114/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat ACP-CE, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1) și modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare în temeiul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat ACP-CE (3), denumit în continuare „Acordul intern”, care instituie, printre altele, cel de al nouălea Fond european de dezvoltare (al nouălea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de al nouălea Fond european de dezvoltare (4), în special articolele 96-103,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al nouălea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2007, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2007 însoțit de răspunsurile Comisiei (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din Acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de al nouălea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al nouălea FED în decursul exercițiului financiar 2007 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al nouălea FED pentru exercițiul financiar 2007.

      Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. KALOUSEK

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (4)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (5)  JO C 286, 10.11.2008, p. 273.


title: Recomandarea nr. U1 din 12 iunie 2009 privind legislația aplicabilă șomerilor care întreprind activități profesionale sau comerciale cu timp parțial într-un stat membru diferit față de statul de reședință (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)

text:
               24.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/49

         RECOMANDAREA NR. U1
   din 12 iunie 2009
   privind legislația aplicabilă șomerilor care întreprind activități profesionale sau comerciale cu timp parțial într-un stat membru diferit față de statul de reședință
   (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)
   2010/C 106/15
   COMISIA ADMINISTRATIVĂ PENTRU COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ,
   având în vedere articolul 72 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1), conform căruia Comisia administrativă are responsabilitatea de a trata toate chestiunile administrative sau problemele de interpretare care decurg din dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 883/2004 și ale Regulamentului (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (2),
   având în vedere articolul 11 alineatul (3) litera (a) și articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, precum și articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009,
   întrucât:

               (1)

               Dacă persoanele rezidente pe teritoriul unui stat membru sunt eligibile, conform legislației aplicabile în cazul acestora, pentru a primi prestații de șomaj, ar trebui ca acestea să aibă posibilitatea de a desfășura o activitate profesională sau comercială cu timp parțial pe teritoriul unui alt stat membru, menținându-și, în același timp, dreptul de a beneficia de prestațiile de șomaj asigurate de statul în care își au reședința.

               (2)

               În acest context, este necesar să se decidă care este legislația aplicabilă acestor persoane în temeiul articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, pentru a preveni posibilele conflicte de legi.

               (3)

               În temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul menționat anterior, persoanele cărora li se acordă o prestație în numerar datorită sau ca o consecință a desfășurării unei activități salariate sau independente se consideră că desfășoară activitatea menționată.

               (4)

               În temeiul articolului 11 alineatul (3) litera (a) din regulamentul menționat anterior, persoanele care desfășoară o activitate salariată sau independentă într-un stat membru se supun legislației din statul membru respectiv.

               (5)

               În interesul persoanelor menționate în considerentul 1 de mai sus, este recomandabil ca acestea să rămână sub incidența legislației țării lor de reședință atât în privința plății contribuțiilor datorate în baza activității lor profesionale sau comerciale, cât și în privința acordării prestațiilor.

               (6)

               Articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 permite statelor membre să prevadă derogări de la articolele 11-15 din regulamentul menționat anterior.
               Hotărând în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004,

         RECOMANDĂ SERVICIILOR ȘI INSTITUȚIILOR COMPETENTE CA:

               1.

               Autoritățile competente din statele membre în cauză să încheie sau să însărcineze organismele desemnate de autoritățile competente respective să încheie acorduri în temeiul articolului 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, cu următoarele condiții:
               Acordurile ar trebui să dispună ca persoanele care primesc prestații de șomaj în statul lor de reședință și care desfășoară, în același timp, o activitate profesională sau comercială cu timp parțial în alt stat membru să intre exclusiv sub incidența legislației statului lor de reședință atât în privința plății contribuțiilor, cât și a acordării prestațiilor.
               Instituția care acordă prestațiile de șomaj în statul de reședință al persoanei în cauză informează instituția desemnată de autoritatea competentă a statului respectiv în legătură cu orice activitate profesională sau comercială cu timp parțial întreprinsă de persoana în cauză în alt stat membru.
               Aceasta din urmă informează imediat instituția desemnată de autoritatea competentă din statul membru pe al cărui teritoriu persoana în cauză întreprinde o activitate cu timp parțial cu privire la faptul că persoana rămâne sub incidența legislației statului membru de reședință.

               2.

               În temeiul acestor acorduri, se aplică procedurile administrative stabilite la articolele 19-21 din Regulamentul (CE) nr. 987/2009.

               3.

               Acordul încheiat de statele membre în temeiul Recomandării nr. 18 din 28 februarie 1986, anexată la prezentul document, rămâne valabil în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 883/2004 și (CE) nr. 987/2009, sub rezerva punctului 2 din prezenta recomandare.

               4.

               Prezenta recomandare se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 987/2009.

            Președintele Comisiei administrative

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  JO L 284, 30.10.2009, p. 1.

      ANEXĂ
      Acordul din 28 octombrie 1986 între Belgia și Luxemburg cu privire la stabilirea legislației aplicabile șomerilor cu reședința într-unul dintre aceste două state, corespunzătoare statului în care aceștia primesc prestații de șomaj în timp ce lucrează cu timp parțial în celălalt stat.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/7

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2016
   (2016/C 299/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Spania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la 8 martie 2016 (3). În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Spania ar trebui să asigure punerea în aplicare deplină și în timp util a recomandării.

               (2)

               Raportul de țară privind Spania pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Spania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015 și cele realizate de Spania în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Spania se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, nivelul ridicat al datoriei externe și interne, atât publice, cât și private, constituie în continuare o vulnerabilitate în contextul unui nivel ridicat al ratei șomajului. Este important să se ia măsuri pentru reducerea riscului de apariție a unor efecte adverse asupra economiei spaniole și, având în vedere dimensiunea sa, a unor efecte de propagare negative asupra uniunii economice și monetare. În ciuda unor îmbunătățiri în ceea ce privește reechilibrarea contului curent, se preconizează că datoriile externe nete nu vor atinge niveluri prudente pe termen scurt. Reducerea efectului de levier în sectorul privat se desfășoară conform celor prevăzute, fiind susținută parțial de condiții de creștere favorabile, însă nevoile în materie de reducere a efectului de levier sunt mari, iar nivelul datoriei publice rămâne ridicat. S-au întreprins măsuri în sectorul financiar și în ceea ce privește cadrele de insolvență a societăților și a persoanelor fizice, dar sunt necesare acțiuni suplimentare privind inovarea, competențele și respectarea Pactului de stabilitate și de creștere.

               (3)

               La 29 aprilie 2016, Spania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, iar la 30 aprilie 2016 – Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

            În prezent, Spania face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2016, Spania își propune ca deficitul global să fie de 3,6 % din PIB în 2016 și de 2,9 % din PIB în 2017. Astfel, se prevede ca deficitul excesiv să fie corectat cu un an mai târziu decât se recomandă în prezent de către Consiliu, efortul bugetar și obiectivele în materie de deficit global nefiind îndeplinite în 2014 și în 2015. Aceste obiective se bazează pe realizarea integrală a unor economii permanente în valoare de 0,4 % din PIB la nivelul administrației centrale și regionale, anunțate ca răspuns la recomandarea autonomă a Comisiei din 9 martie 2016. Se prevede că deficitul va continua să scadă ulterior, ajungând la 1,6 % din PIB în 2019. Cu toate acestea, nu se prevede atingerea obiectivului pe termen mediu referitor la o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali în decursul perioadei acoperite de Programul de stabilitate. În special, se preconizează că soldul structural recalculat se va îmbunătăți doar marginal în 2016 și în 2017, la aproximativ – 2
                   % din PIB, și că apoi va scădea ușor pentru a atinge – 2
                   % din PIB în 2019. Ponderea datoriei publice în PIB a scăzut doar marginal în 2015, la 99,2 % din PIB, și se preconizează că aceasta va scădea puțin în 2016 și în 2017, iar în următorii doi ani va scădea mai mult, ajungând la 96 % din PIB în 2019, când soldul primar se va transforma în excedent. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pentru 2016 și 2017 și oarecum optimist pentru perioada ulterioară; acesta a fost aprobat de Autoritatea Independentă pentru Responsabilitate Fiscală din Spania (Autoridad Independiente de Responsabilidad Fiscal – AIReF). Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, deficitul este preconizat să ajungă la 3,9 % din PIB în 2016 și la 3,1 % din PIB în 2017, depășind obiectivele în materie de deficit global ale Programului de stabilitate. Prin urmare, nu se preconizează că Spania își va corecta deficitul excesiv până în anul 2016, conform recomandării Consiliului. Riscurile la adresa obiectivelor în materie de deficit care sunt prevăzute în program decurg, în mare măsură, din incertitudinile legate de realizarea economiilor promovate prin măsurile din perioada martie-aprilie 2016. În condițiile în care, conform proiecțiilor, deficitul structural va crește ușor în ambii ani, efortul bugetar nu respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Spania să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, sunt necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016 și în 2017.

               (6)

               În temeiul articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (5), Comisia va monitoriza constant punerea în aplicare a acțiunilor întreprinse de Spania ca răspuns la ultima recomandare pe care Consiliul a formulat-o în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE; prin urmare, Comisia va recomanda Consiliului măsurile adecvate care trebuie luate în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive.

               (7)

               Începând cu 2012, cadrul fiscal-bugetar al Spaniei a fost consolidat pentru ca, printre altele, să se prevină abaterile și să se asigure respectarea de către toate nivelurile administrației a obiectivelor care le revin în materie de deficit, datorie și cheltuieli. În plus, la mijlocul anului 2015 a fost aprobată o regulă aplicabilă (pe bază voluntară, iar în 2016 regula a devenit obligatorie pentru majoritatea regiunilor) la nivel regional pentru limitarea creșterii cheltuielilor cu asistența medicală și cu produsele farmaceutice, iar în noiembrie 2015, guvernul și industria farmaceutică au semnat un acord menit să favorizeze raționalizarea cheltuielilor cu produse farmaceutice. Cu toate acestea, în 2015, majoritatea regiunilor și sectorul securității sociale nu și-au atins nici pe departe obiectivele fiscal-bugetare interne. Regula referitoare la cheltuieli prevăzută de Legea privind stabilitatea nu a fost respectată de subsectoarele administrației centrale, regionale și locale, iar cheltuielile cu produse farmaceutice, în special în spitale, au crescut și mai mult, chiar și excluzând impactul noilor tratamente de combatere a hepatitei C.

               (8)

               În domeniul achizițiilor publice, Spania are rezultate bune în ceea ce privește calitatea legislației și disponibilitatea procedurilor de recurs. S-au întreprins eforturi de raționalizare a achizițiilor publice, recurgându-se în special la mecanisme de achiziții comune. Cu toate acestea, există disparități între administrații în privința implementării achizițiilor publice, iar faptul că nu există mecanisme de control suficiente obstrucționează aplicarea corectă a normelor în materie de achiziții publice. Numărul presupuselor încălcări ale legislației UE în materie de achiziții publice care au fost aduse la cunoștința Comisiei în ultimii ani este relativ mare. În plus, Curtea de Audit a Spaniei a evidențiat existența unor deficiențe precum recurgerea în mod frecvent la procedura de negociere fără publicare, modificarea în mod repetat a contractelor, fracționarea contractelor în unele mai mici și lipsa de precizie și claritate a unor documente de licitație și decizii administrative.

               (9)

               Spania a înregistrat progrese considerabile în ceea ce privește restructurarea sectorului financiar. A fost pusă în aplicare Legea privind băncile de economii, ce vizează consolidarea guvernanței acestora și reducerea pachetelor de control deținute de către fundații bancare. Implementarea planurilor de restructurare a băncilor care primesc ajutor de stat se află într-un stadiu avansat. Banca Spaniei a modificat regimul contabil existent pentru instituțiile de credit și a adoptat un nou cadru pentru SAREB, societatea de gestionare a activelor din Spania. Noul cadru va permite SAREB să realizeze o tratare adecvată a deprecierilor și va contribui la adaptarea politicilor sale de reducere a efectului de levier la ipoteze de piață credibile.

               (10)

               Grație reformelor privind piața forței de muncă întreprinse în ultimii ani, ocuparea forței de muncă a devenit mai receptivă la creștere, iar crearea de locuri de muncă și-a reluat cursul, fiind sprijinită de creșterea flexibilității și de continuarea moderării salariilor. Acordurile colective au sprijinit această tendință și ca urmare a acordului interprofesional semnat în iunie 2015. Creșterea recentă a ratei globale de ocupare a forței de muncă s-a datorat în principal contractelor temporare, însă se înregistrează și o creștere lentă a numărului de contracte cu durată nedeterminată nou-semnate. Cu toate acestea, introducerea de stimulente pentru noi angajări pe perioadă nedeterminată rămâne limitată, proporția lucrătorilor temporari este în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune, iar oportunitățile oferite lucrătorilor temporari de a trece la un contract cu durată nedeterminată rămân reduse. Durata redusă a contractelor temporare limitează stimulentele pentru investiții în capitalul uman, reprezentând un obstacol în calea creșterii productivității. Deși, în prezent, înregistrează o scădere rapidă, rata șomajului rămâne foarte ridicată, în special în rândul tinerilor, iar durata medie a acestuia este de asemenea foarte ridicată. Ratele constant ridicate ale șomajului de lungă durată implică faptul că șomajul riscă să devină un fenomen cronic, ceea ce afectează condițiile sociale și de muncă. Aproape 60 % din șomerii de lungă durată sunt slab calificați, motiv pentru care sunt necesare politici active și pasive adecvate în domeniul pieței forței de muncă și politici de formare corespunzătoare pentru a aborda necorelările persistente ale competențelor și pentru a preveni deprecierea competențelor în cadrul acestui grup. Interacțiunea cu angajatorii în ceea ce privește elaborarea programelor de formare este încă redusă.

               (11)

               Eficacitatea măsurilor de activare și a măsurilor active de ocupare depinde în mare măsură de capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă de a elabora și a oferi un sprijin personalizat beneficiarilor. Punerea în aplicare a reformelor recente ale politicilor active în domeniul pieței forței de muncă avansează lent, iar serviciile publice de ocupare a forței de muncă dispun în continuare doar de o capacitate limitată în ceea ce privește furnizarea unei consilieri și a unei asistențe eficace și personalizate pentru căutarea unui loc de muncă. Cooperarea dintre serviciile publice regionale de ocupare a forței de muncă și agențiile private de plasare a forței de muncă rămâne limitată. În plus, cooperarea dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și serviciile sociale este inegală între regiuni, ceea ce împiedică oferirea unei asistențe coordonate persoanelor îndepărtate de piața forței de muncă, în special beneficiarilor de venitul minim. Există diferențe semnificative între regiuni în ceea ce privește sistemele de sprijin pentru venit, de exemplu în ceea ce privește modalitățile de realizare, condițiile de eligibilitate, domeniul de aplicare și adecvarea, iar dificultățile în ceea ce privește transferul prestațiilor sociale reprezintă un obstacol în calea mobilității forței de muncă între regiuni. În plus, informațiile referitoare la tranziția către obținerea unui loc de muncă a beneficiarilor sistemelor de garantare a unui venit minim sunt destul de limitate. Spania pregătește în prezent o hartă a sistemelor sale naționale și regionale de sprijin pentru venit, care acoperă nivelul național și cel regional. Deși au fost întreprinse unele măsuri, eficacitatea prestațiilor pentru familii și pentru locuințe în ceea ce privește reducerea sărăciei rămâne limitată, iar lipsa unor servicii adecvate și accesibile de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung descurajează în special femeile să obțină un loc de muncă.

               (12)

               Schimbările tot mai rapide din domeniul compoziției sectoriale a ocupării forței de muncă pe care le înregistrează Spania din 2008 au fost însoțite de o creștere a necorelării competențelor. Nivelul general redus al competențelor împiedică tranziția către activități cu o valoare adăugată mai mare și reprezintă un obstacol în calea creșterii productivității. În ciuda unui nivel ridicat de absolvire a învățământului terțiar, oferta de competențe nu este aliniată suficient la necesitățile pieței forței de muncă, iar ratele capacității de inserție profesională a absolvenților învățământului terțiar sunt printre cele mai reduse din Europa, un procent semnificativ al acestor absolvenți fiind angajați pe un post care nu necesită o diplomă universitară. În plus, în ciuda unei ușoare îmbunătățiri în ultimii cinci ani, datorată, parțial, unor inițiative menite să sporească reprezentarea întreprinderilor în consiliile de administrație ale universităților, cooperarea dintre universități și întreprinderi rămâne deficitară. Mobilitatea redusă a cadrelor universitare, rigiditatea sistemului de guvernanță a universităților și barierele administrative întâmpinate de Birourile de transfer al rezultatelor cercetării (Oficinas de transferencia de resultados de investigación) reprezintă obstacole în calea unei cooperări mai strânse.

               (13)

               Politica în materie de cercetare și de inovare din Spania se confruntă cu o serie de provocări. Interacțiunea dintre cercetarea publică și cea privată este redusă. Intensitatea cercetării și dezvoltării în Spania (cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea raportate la PIB) și performanțele în materie de inovare continuă să scadă, pe fondul unui număr relativ mic de societăți inovatoare și al unor stimulente limitate acordate în favoarea unei colaborări între cercetarea publică și întreprinderi. Spania obține rezultate sub așteptări în ceea ce privește majoritatea indicatorilor privind inovarea aferenți întreprinderilor. Diferența față de Uniune în ansamblul său în ceea ce privește cheltuielile referitoare la intensitatea cercetării și dezvoltării este deosebit de mare în ceea ce privește investițiile în cercetare și dezvoltare făcute de sectorul privat (0,6 % în Spania față de 1,3 % în ansamblul Uniunii). Capitalul de risc continuă să nu fie utilizat pe scară largă în Spania, în special în faza de înființare a întreprinderilor. Coordonarea deficitară a politicilor în materie de cercetare și inovare din Spania și un peisaj regional fragmentat de organisme și programe vizând promovarea activităților de inovare și a cooperării dintre cercetători și întreprinderi creează dificultăți semnificative pentru întreprinderi, în special pentru întreprinderile mai mici. Participarea redusă a întreprinderilor la activitățile de inovare ar putea indica o lipsă a capacității de absorbție, a stimulentelor și condițiilor pentru un cadru care să favorizeze inovarea. Așa cum s-a subliniat în evaluarea inter pares din 2014 efectuată de CSEC (Comitetul pentru Spațiul european de cercetare și inovare) cu privire la sistemul de cercetare și inovare din Spania, sistemele publice de cercetare cele mai de succes sunt caracterizate de niveluri de evaluare și de răspundere mai mari decât cele constatate în Spania. În acest context, alocarea de fonduri instituționale publice pentru universități și organisme de cercetare publice nu este bazată, de regulă, pe performanțele în materie de cercetare și inovare, ceea ce reduce stimulentele pentru îmbunătățirea calității și a relevanței rezultatelor științifice.

               (14)

               Dimensiunea medie redusă a întreprinderilor spaniole este unul dintre motivele pentru care productivitatea economiei este în mod constant scăzută. Creșterea întreprinderilor, combinată cu îmbunătățirea capitalului uman, a inovării, a tehnologiei, a accesului la finanțare și a eficienței justiției ar putea stimula productivitatea globală. În 2015, investițiile efectuate de întreprinderi s-au consolidat, pe baza unor condiții dinamice privind cererea, a costurilor reduse ale creditării și a continuării ajustării bilanțurilor de către sectorul întreprinderilor și de către gospodării. Spania a întreprins diverse măsuri pentru a facilita creșterea întreprinderilor. De exemplu, se preconizează ca legea adoptată recent privind finanțarea întreprinderilor să faciliteze accesul la finanțare al întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). În plus, evaluarea prealabilă a impactului potențial al noii legislații asupra IMM-urilor este acum obligatorie. Cu toate acestea, perioada de timp și numărul de autorizații necesare pentru înființarea unei întreprinderi și lansarea anumitor activități economice rămân relativ mari.

               (15)

               Diferențele considerabile existente între regiuni în Spania în ceea ce privește practicile de reglementare, inclusiv în ceea ce privește acordarea autorizației de înființare a unei întreprinderi, pot limita capacitatea de creștere a întreprinderilor. Legea privind unitatea pieței vizează reducerea barierelor din calea accesului și a exercitării activităților economice în diferitele regiuni ale Spaniei, precum și îmbunătățirea reglementării. Aceasta ar putea avea un impact semnificativ asupra eliminării barierelor din calea investițiilor și ar putea facilita acordarea de autorizații de înființare întreprinderilor, activitățile comerciale și creșterea întreprinderilor. Punerea în aplicare a legii privind unitatea pieței necesită implicarea deplină a tuturor administrațiilor. Cu toate acestea, deși este în vigoare de trei ani, punerea în aplicare a acesteia de către administrațiile regionale este lentă. De asemenea, concretizarea beneficiilor reformei din 2014 a sectorului comerțului cu amănuntul depinde de adoptarea de către administrațiile regionale a actelor de punere în aplicare necesare. În plus, este probabil ca abordarea obstacolelor din calea accesului la sectorul serviciilor profesionale să ducă la creșterea productivității în alte sectoare care utilizează rezultatele respective. În afară de transpunerea în legislația spaniolă a Directivei privind serviciile, nu s-a înregistrat niciun progres în ceea ce privește o reformă orizontală a cadrului de reglementare pentru profesiile reglementate și asociațiile profesionale, cu excepția celor din domeniul certificării proiectelor de către un consiliu profesional. Reforma prevăzută în mai multe programe naționale de reformă succesive nu a fost adoptată. Această reformă viza definirea profesiilor pentru care este necesară înscrierea într-o organizație profesională, sporirea transparenței și răspunderii organismelor profesionale, deschiderea activităților al căror acces este limitat în mod nejustificat și păstrarea unității pieței în ceea ce privește accesul la serviciile profesionale și exercitarea acestora în Spania.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Spaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Spaniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Spania, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a UE prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în temeiul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (17)

               În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (18)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Spania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv, în conformitate cu deciziile sau recomandările relevante în cadrul procedurii de deficit excesiv, prin luarea măsurilor structurale necesare și prin utilizarea tuturor profiturilor excepționale pentru a reduce deficitul și datoria. Să pună în aplicare la toate nivelurile administrației instrumentele prevăzute în Legea privind cadrul fiscal-bugetar. Să consolideze mecanismele de control pentru achizițiile publice și să coordoneze politicile de achiziții între diversele niveluri ale administrației.

               2.

               Să întreprindă măsuri suplimentare de îmbunătățire a integrării pe piața forței de muncă, punând accentul pe acordarea unui sprijin personalizat și consolidând eficacitatea măsurilor de formare. Să consolideze capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă de la nivel regional, precum și coordonarea acestora cu serviciile sociale. Să elimine decalajele și disparitățile în ceea ce privește sistemele de garantare a unui venit minim și să îmbunătățească sistemele de sprijin pentru familii, inclusiv accesul la servicii de calitate în materie de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung.

               3.

               Să întreprindă măsuri suplimentare de îmbunătățire a relevanței învățământului terțiar pentru piața forței de muncă, inclusiv prin stimularea cooperării dintre universități, întreprinderi și instituțiile de cercetare. Să consolideze finanțarea bazată pe performanță a organismelor de cercetare publice și a universităților, precum și să încurajeze investițiile în cercetare și inovare efectuate de sectorul privat.

               4.

               Să accelereze punerea în aplicare la nivel regional a Legii privind unitatea pieței. Să asigure punerea în aplicare de către regiunile autonome a măsurilor de reformă adoptate pentru sectorul comerțului cu amănuntul. Să adopte reforma planificată privind serviciile și asociațiile profesionale.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 96, 11.3.2016, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandare de decizie a Consiliului privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la decăderea din dreptul de a conduce autovehicule, încheiată la 17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană

text:
                     COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                                      Bruxelles, 25.4.2007
                                                      COM(2007) 214 final

                                                      2007/0075 (CNS)

                                        Recomandare de

                                  DECIZIE A CONSILIULUI

       privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la decăderea din
     dreptul de a conduce autovehicule, încheiată la 17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3
                           din Tratatul privind Uniunea Europeană

                                     (prezentată de Comisie)

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                        EXPUNERE DE MOTIVE

     Actul de aderare a Bulgariei şi a României din 20051 a introdus un sistem simplificat pentru
     aderarea Bulgariei şi a României la convenţiile (şi protocoalele) încheiate de statele membre
     în temeiul articolului 34 din TUE (anterior articolul K.3 TUE) sau al articolului 293 CE. Într-
     adevăr nu mai este necesar, aşa cum era în trecut, să se negocieze şi să se încheie protocoale
     de aderare specifice la aceste convenţii (care ar fi implicat ratificarea de către cele 27 de
     state): articolul 3 alineatul (3) din act prevede că Bulgaria şi România aderă la aceste
     convenţii şi protocoale în temeiul Actului de aderare.

     Articolul 3 alineatele (3) şi (4) din Actul de aderare prevede că, în acest scop, Consiliul
     adoptă o decizie în vederea stabilirii datei la care aceste convenţii intră în vigoare pentru
     Bulgaria şi România şi a efectuării tuturor modificărilor necesare la aceste convenţii,
     modificări impuse de aderarea celor două noi state membre (care ar include, în orice situaţie,
     adoptarea convenţiilor în limbile bulgară şi română, astfel încât aceste versiuni să poată fi, „în
     mod egal autentice”). Consiliul acţionează la recomandarea Comisiei, după consultarea
     Parlamentului European.

     Anexa I la Actul de aderare prezintă lista celor şapte convenţii şi protocoale în cauză în
     domeniul justiţiei şi afacerilor interne.

     Lista include Convenţia cu privire la decăderea din dreptul de a conduce autovehicule,
     încheiată la 17 iunie 1998.

     Prezenta recomandare a Comisiei pentru o decizie a Consiliului intenţionează să efectueze
     modificările necesare ca urmare a aderării Bulgariei şi României la convenţia menţionată
     anterior, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Actul de aderare.

     1
            JO 2005, L 157, p. 203.

RO                                                   2                                                    RO
 ---pagebreak---                                                            2007/0075 (CNS)

                                               Recomandare de

                                           DECIZIE A CONSILIULUI

           privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la decăderea din
         dreptul de a conduce autovehicule, încheiată la 17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3
                               din Tratatul privind Uniunea Europeană

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană,

     având în vedere Tratatul de aderare a Republicii Bulgaria şi a României,

     având în vedere Actul de aderare a Bulgariei şi a României (denumit în continuare „Actul de
     aderare”), în special articolul 3 alineatul (4),

     având în vedere recomandarea Comisiei2,

     având în vedere avizul Parlamentului European3,

     întrucât:

     (1)      Convenţia cu privire la decăderea din dreptul de a conduce autovehicule, încheiată la
              17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană4
              (denumită în continuare „Convenţia cu privire la decăderea din dreptul de a conduce”)
              a fost semnată la Luxemburg la 17 iunie 1998 şi nu a intrat încă în vigoare.

     (2)      Articolul 3 alineatul (3) din Actul de aderare prevede că Bulgaria şi România aderă la
              convenţiile şi protocoalele încheiate între statele membre, enumerate în anexa I la
              Actul de aderare, care include, printre altele, Convenţia cu privire la decăderea din
              dreptul de a conduce. Acestea urmează să intre în vigoare pentru Bulgaria şi România
              la o dată stabilită de Consiliu.

     (3)      În conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Actul de aderare Consiliul urmează să
              efectueze toate modificările necesare ca urmare a aderării la aceste convenţii şi
              protocoale,

     2
              JO C […], […], p. […].
     3
              JO C […], […], p. […].
     4
              JO C 216, 10.7.1998, p. 1.

RO                                                   3                                                 RO
 ---pagebreak---      DECIDE:

                                              Articolul 1

     Convenţia cu privire la decăderea din dreptul de a conduce autovehicule intră în vigoare
     pentru Bulgaria şi România la data la care aceasta intră în vigoare pentru statele membre care
     au semnat-o iniţial.

                                              Articolul 2

     Versiunea lingvistică a Convenţiei cu privire la decăderea din dreptul de a conduce
     autovehicule redactată în limbile bulgară şi română şi anexată la prezenta decizie este
     autentică în aceleaşi condiţii ca şi celelalte versiuni lingvistice ale prezentei convenţii.

                                              Articolul 3

     Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
     Europene.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                 Pentru Consiliu
                                                 Preşedintele

RO                                                 4                                                  RO
 ---pagebreak---                                                 ANEXĂ

          Versiunea lingvistică a Convenţiei cu privire la decăderea din dreptul de a conduce
         autovehicule, încheiată la 17 iunie 1998 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind
                           Uniunea Europeană în limbile bulgară şi română.

     .

RO                                                  5                                               RO


				|

		52013DC0376

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2012-2017 /* COM/2013/0376 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Finlandei pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Finlandei pentru perioada 2012-2017

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011
privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010,
Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă
strategie pentru creștere economică și locuri de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare
acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere
durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010,
pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, a adoptat
o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței
de muncă ale statelor membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012,
șefii de stat și de guvern au convenit asupra unui Pact pentru
creștere economică și locuri de muncă, prin care se
oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și
la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate
pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit
acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre,
exprimându-și în special angajamentul deplin față de
îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei
țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pentru 2012 al Finlandei și a emis avizul cu privire la
Programul actualizat de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012,
Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii[6], marcând începutul semestrului
european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012,
Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul
privind mecanismul de alertă[7],
în care a identificat Finlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice
și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul
European a evidențiat că este necesar să se continue
consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și
favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de
creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(7)       La 10 aprilie 2013,
Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat[8] pentru Finlanda, în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia
care se desprinde din analiza Comisiei este că Finlanda se confruntă
cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și
adoptarea de măsuri de politică. În special, este necesar să se
acorde o atenție constantă deteriorării substanțiale a
situației contului curent și rezultatelor slabe la export, legate de
restructurarea sectorului industrial, precum și de factori de
competitivitate bazați sau nu pe costuri.
(8)       La 18 aprilie 2013,
Finlanda a prezentat Programul de stabilitate pentru 2013, care vizează
perioada 2012-2017, și Programul național de reformă pentru 2013.
Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe,
acestea au fost evaluate în același timp.
(9)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate pentru 2013, Consiliul consideră că în Finlanda
finanțele publice au fost solide, în ansamblu, și că s-au depus
eforturi pentru a crește veniturile și a controla cheltuielile,
astfel încât să se înainteze către realizarea obiectivului pe termen
mediu (OTM). Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor
bugetare din program este plauzibil. Prognozele privind creșterea
economică pentru 2013 sunt similare cu previziunile de primăvară
ale Comisiei, în timp ce prognoza pentru 2014 este cu 0,6 puncte procentuale
mai mare decât cea din previziunile Comisiei. Obiectivul strategiei bugetare
definite în program este acela de a asigura echilibrul finanțelor
administrației centrale și de a aduce pe o curbă
descendentă, până în 2015, ponderea datoriei guvernamentale în PIB.
Programul cuprinde o modificare a obiectivului pe termen mediu (OTM) de la 0,5 %
la -0,5 %. Noul OTM este conform cerințelor prevăzute în Pactul
de stabilitate și de creștere. Programul prevede realizarea OTM
până în anul 2014 și menținerea la nivelul acestuia până în
2017. Pe baza soldului structural (recalculat) potrivit informațiilor
furnizate în program, se constată că Finlanda nu a realizat în 2012
OTM-ul aplicabil anterior și probabil nu va realiza noul OTM în 2013.
Programul preconizează îmbunătățirea soldului structural
(recalculat), de la -1 % din PIB în 2012 la -0,9 % din PIB în 2013.
Între anii 2014 și 2017, acesta s-ar menține între -0,6 %
și -0,7 % din PIB. În 2012, cheltuielile nete ale Finlandei au
crescut cu 0,4 %, valoare care rămâne inferioară ratei de
referință aplicabile prevăzute de criteriul de
referință privind cheltuielile. Având în vedere creșterea
negativă a PIB-ului real în 2012, nivelul scăzut de ajustare
structurală este considerat a fi suficient. În 2013, soldul structural
(recalculat) al Finlandei este în proces de îmbunătățire, iar în
cazul cheltuielilor nete ale acestei țări se preconizează o
deviație de doar 0,1 % din PIB față de criteriul de
referință privind cheltuielile. Acest lucru este considerat a fi
adecvat, având în vedere deviația negativă considerabilă a
PIB-ului în Finlanda. În 2014, se preconizează ca soldul structural
(recalculat) al Finlandei să continue să se
îmbunătățească, ajungând la -0,6 % din PIB și
apropiindu‑se astfel suficient de mult de obiectivul pe termen mediu (mai
mult, potrivit previziunilor de primăvară ale Comisiei, Finlanda ar
urma să realizeze pe deplin acest obiectiv în 2014). Per ansamblu, acest
lucru ar presupune respectarea componentei preventive a Pactului de stabilitate
și de creștere. Datoria publică brută consolidată a
fost de 53 % din PIB în 2012 și se va menține, potrivit
programului, la un nivel mai mic de 60 % din PIB pe durata programului.
Programul prevede reducerea nivelului datoriei în 2016 și 2017.
Sustenabilitatea pe termen lung reprezintă în continuare cea mai
importantă provocare pentru politica bugetară. Decalajul de
sustenabilitate legat de îmbătrânirea populației, care privește
pensiile, îngrijirea medicală și îngrijirea pe termen lung, a fost
recunoscut și necesită o monitorizare constantă.
(10)     Creșterea
productivității în cazul serviciilor publice nu s-a ridicat la
nivelul creșterii productivității din economia în ansamblul
său, în timp ce presiunea legată de îmbătrânirea populației
este în creștere. Deși principiile pentru reformarea
municipalităților au fost stabilite, fuziunile vor continua să
se facă pe bază voluntară, cu toate că vor fi disponibile
stimulentele financiare din partea administrației centrale. Se
preconizează că reforma în curs a serviciilor sociale și a
serviciilor de sănătate nu va conduce la nicio reducere semnificativă
a numărului actual de centre medicale districtuale.
(11)     Au fost puse în aplicare
măsuri de reducere a șomajului în rândul tinerilor și a
șomajului de lungă durată, cum ar fi garanția pentru
tineret, programul temporar consacrat competențelor adulților tineri
și programul-pilot pentru șomerii de lungă durată. Acestea
au fost completate în 2013 prin acordarea unui sprijin financiar suplimentar
pentru ucenicii, ca parte a garanției pentru tineret; aceste măsuri
sunt binevenite în contextul unei creșteri preconizate a ratei șomajului.
Acum aceste măsuri trebuie să fie puse în aplicare, punându-se
accentul în mod clar pe îmbunătățirea nivelului de calificare
și a poziției grupurilor-țintă pe piața muncii.
Creșterea ratei de ocupare a lucrătorilor în vârstă este
importantă pentru asigurarea sustenabilității finanțelor
publice și pentru a răspunde în viitor cererii de forță de
muncă. Populația de vârstă activă este în scădere în
Finlanda. S-a convenit asupra unei serii de măsuri prin care să se
abordeze modalitățile de acces la pensionarea anticipată, cum ar
fi creșterea vârstei de acces la pensiile parțiale, eliminarea
posibilității de a beneficia de pensie redusă și
creșterea vârstei de pensionare în urma unor perioade de șomaj. Cu toate
acestea, speranța de viață a crescut mai repede decât s-a
preconizat în timpul reformei sistemului de pensii din 2005 și, în timp,
grila actuală prevăzută de lege pentru vârsta standard de
pensionare s-ar putea dovedi a fi prea redusă, iar pensiile ar putea
deveni insuficiente. În programul său, guvernul s-a angajat să
majoreze la 62,4 ani vârsta efectivă de pensionare, până în 2025,
această vârstă fiind în continuare scăzută în contextul
provocărilor generate de speranța de viață și de
evoluțiile demografice. Punerea în aplicare a acestor linii de
acțiune convenite rămâne o prioritate pe termen scurt.
(12)     Barierele de reglementare din
sectorul serviciilor din Finlanda sunt în continuare restrictive și gradul
de concentrare al pieței este ridicat în sectoare importante, cum ar fi
sectorul comerțului cu amănuntul. Modificările preconizate la
legea concurenței în legătură cu poziția dominantă a
operatorilor comerciali din sectorul produselor alimentare, obiectivele de
sporire a supravegherii acestui sector, prevăzute în programul privind
concurența sănătoasă, și eliminarea din
legislația existentă a restricțiilor inutile privind
concurența, cum ar fi restricția legată de amenajarea
teritoriului și construcții, ar trebui să contribuie la găsirea
de soluții pentru problemele actuale. De asemenea, fuzionarea
autorității de concurență cu agenția pentru
protecția consumatorilor, însoțită de o majorare a bugetului
acestei instituții și de atribuirea unor competențe sporite
pentru a asigura neutralitatea în materie de concurență între actorii
publici și cei privați, ar trebui să sporească eficacitatea
și beneficiile politicii din domeniul concurenței, în sens general.
În mod tradițional, amenzile aplicate în temeiul dreptului
concurenței în Finlanda au fost și sunt reduse; ancheta care este
planificată pentru 2013 ar trebui să ofere o bază pentru noi
reforme în vederea sporirii efectului disuasiv al acestora.
(13)     Creșterea
productivității în Finlanda este în continuare inferioară
creșterii salariilor, în timp ce competitivitatea pe plan
internațional a scăzut, astfel cum este demonstrat de scăderea
cotei de piață pentru exporturile finlandeze. Cu toate că
investițiile în cercetare, dezvoltare și inovare continuă
să fie ridicate, un aspect critic rămâne eficiența transpunerii
acestor cercetări în inovații și în întreprinderi noi cu ritm de
creștere ridicat, care să poată pătrunde pe piețele de
export aflate în plină dezvoltare și să poată consolida
competitivitatea pe plan internațional. Pe termen scurt, Finlanda ar
trebui să pună în aplicare politicile și măsurile recent
adoptate, în vederea îmbunătățirii sistemului de cercetare
și inovare, cum ar fi noul plan de acțiune, precum și să
propună reforme suplimentare, acolo unde este cazul, pe baza
evaluărilor existente și a raportului prospectiv în curs de
pregătire. Prețurile pentru energie și costul forței de
muncă au fost identificate ca numărându-se printre costurile
factorilor de producție care majorează costurile suportate de
producătorii finlandezi. În ultimii ani, creșterea salariilor a fost
nesemnificativă, ca urmare a actualului acord salarial tripartit care
expiră în 2013. Așadar, faptul că partenerii sociali nu au
încheiat încă un nou acord reprezintă un motiv de îngrijorare.
(14)     În contextul
semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a
politicii economice a Finlandei, a evaluat programul de stabilitate și
programul național de reformă și a prezentat un bilanț
aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora
pentru o politică bugetară și socioeconomică
sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele
și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida
guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea
unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările 15 de mai jos.
(15)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Finlandei
și avizul său[9]
este reflectat îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.
(16)     În lumina bilanțului
aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul național de reformă și Programul de
stabilitate prezentate de Finlanda. Recomandările sale emise în temeiul
articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice sunt reflectate în
recomandările 3, 4 și 5.
(17)       În contextul semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o
analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul ei. Pe
această bază, Consiliul a emis recomandări specifice adresate
statelor membre a căror monedă este euro. Finlanda ar trebui, de
asemenea, să asigure punerea în aplicare pe deplin și în timp util a
acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca în perioada 2013-2014
Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să continue aplicarea
unei politici bugetare favorabile creșterii economice și să
mențină o poziție solidă a finanțelor sale publice în
conformitate cu previziunile sale, asigurând respectarea obiectivului pe termen
mediu pe durata programului. Să continue evaluările anuale ale
amplorii decalajului de sustenabilitate legat de îmbătrânirea
populației și să ajusteze veniturile și cheltuielile
publice în funcție de obiectivele și nevoile pe termen lung. Să
asigure un bun raport cost-eficacitate în ceea ce privește îngrijirea pe
termen lung, precum și sustenabilitatea acesteia și să pună
accentul, într-o mai mare măsură, pe prevenție, pe readaptare
și pe autonomie.
2.           Să asigure punerea
eficace în aplicare a reformelor administrative în curs de
desfășurare privind structura municipalităților, astfel
încât să obțină creșterea productivității și
reducerea costurilor în furnizarea de servicii publice, inclusiv de servicii
sociale și de servicii de îngrijire medicală.
3.           Să ia măsuri
suplimentare în vederea creșterii ratei de ocupare a lucrătorilor în
vârstă, inclusiv prin îmbunătățirea capacității
acestora de inserție profesională și prin reducerea posibilităților
de ieșire anticipată de pe piața forței de muncă, precum
și să alinieze vârsta minimă legală de pensionare la
creșterea speranței de viață. Să pună în aplicare
și să monitorizeze îndeaproape impactul măsurilor în curs, în
vederea îmbunătățirii poziției pe piața muncii a
tinerilor și a șomerilor de lungă durată, punând îndeosebi
accentul pe dezvoltarea competențelor relevante la locul de muncă.
4.           Să continue eforturile
în vederea consolidării concurenței pe piețele produselor
și serviciilor, în special în sectorul comerțului cu amănuntul,
prin punerea în aplicare a noului program de promovare a unei concurențe
sănătoase.
5.           Să stimuleze capacitatea
Finlandei de a crea produse, servicii și întreprinderi cu ritm de
creștere ridicat inovatoare, într-un mediu în permanentă schimbare,
precum și să continue diversificarea industriei, evoluând către
sectoare care să consume mai puțină energie. În actualul context
de creștere economică redusă, să sprijine alinierea
evoluției salariilor reale cu cea a productivității, respectând
în același timp pe deplin rolul partenerilor sociali și
acționând în conformitate cu practicile naționale.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2013) 376 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[5]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului
din 22 aprilie 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 123 final.
[9]               Emis în temeiul articolului 5
alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 25 februarie 2011 către Consiliul Uniunii Europene privind auditorii externi ai Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (BCE/2011/1)

text:
               2.3.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 67/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 25 februarie 2011
   către Consiliul Uniunii Europene privind auditorii externi ai Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique
   (BCE/2011/1)
   2011/C 67/01
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul auditorilor externi ai Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique a încetat după auditul aferent exercițiului financiar 2010. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2011.

               (3)

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique a selectat Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’entreprises ca auditori externi pentru exercițiile financiare 2011-2013, cu posibilitatea unei singure prelungiri pentru exercițiile financiare 2014-2016,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă ca Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’entreprises să fie desemnată auditorul extern al Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique pentru exercițiile financiare 2011-2013, cu posibilitatea unei singure prelungiri pentru exercițiile financiare 2014-2016.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 25 februarie 2011.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET


title: Recomandare de decizie a consiliului adresată Greciei cu scopul de a consolida și de a aprofunda supravegherea fiscală și de somare a acestei țări să ia măsurile de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---                       COMISIA EUROPEANĂ

                                                       Bruxelles, 4.5.2010
                                                       SEC(2010) 560 final

                                          Recomandare de

                                   DECIZIE A CONSILIULUI

      adresată Greciei cu scopul de a consolida și de a aprofunda supravegherea fiscală și de
     somare a acestei țări să ia măsurile de reducere a deficitului considerate necesare pentru
                                remedierea situației de deficit excesiv

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                             Recomandare de

                                     DECIZIE A CONSILIULUI

      adresată Greciei cu scopul de a consolida și de a aprofunda supravegherea fiscală și de
     somare a acestei țări să ia măsurile de reducere a deficitului considerate necesare pentru
                                remedierea situației de deficit excesiv

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul
     126 alineatul (9) și articolul 136,

     având în vedere recomandarea Comisiei,

     întrucât:

     (1)    Articolul 136 alineatul (1) litera (a) din TFUE prevede posibilitatea adoptării unor
            măsuri specifice privind statele membre a căror monedă este euro pentru a consolida
            coordonarea și supravegherea disciplinei lor bugetare.

     (2)    Articolul 126 din TFUE precizează că statele membre trebuie să evite deficitele
            publice excesive și stabilește, în acest scop, procedura de deficit excesiv. Pactul de
            stabilitate și creștere, care implementează procedura de deficit excesiv în componenta
            sa corectivă, constituie cadrul care sprijină politicile guvernamentale pentru o revenire
            rapidă la poziții bugetare solide ținând cont de situația economică.

     (3)    La 27 aprilie 2009, Consiliul a decis în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din
            Tratatul CE că în Grecia exista un deficit excesiv și a emis recomandări pentru
            corectarea acestuia până cel târziu în 2010, în temeiul articolului 104 alineatul (7) din
            Tratatul CE și al articolului 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al
            Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de
            deficit excesiv. Consiliul a stabilit, de asemenea, data limită de 27 octombrie 2009
            pentru luarea unor măsuri eficiente. La 30 noiembrie 2009, Consiliul a stabilit în
            conformitate cu articolul 126 alineatul (8) din TFUE că Grecia nu a luat măsuri
            eficiente; în consecință, la 16 februarie 2010, Consiliul a trimis o notificare Greciei, în
            conformitate cu articolul 126 alineatul (9) din TFUE, pentru a lua măsuri de reducere a
            deficitului excesiv până cel târziu în 2012. Consiliul a stabilit, de asemenea, data
            limită de 15 mai 2010 pentru luarea unor măsuri eficiente.

     (4)    În conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al
            Consiliului, în cazul în care au fost luate măsuri eficiente în conformitate cu articolul
            126 alineatul (9) din TFUE și dacă după adoptarea notificării în cauză survin
            evenimente economice negative și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore
            pentru finanțele publice, Consiliul poate decide, la recomandarea Comisiei, să adopte
            o notificare revizuită în temeiul articolului 126 alineatul (9) din TFUE.

RO                                                  2                                                     RO
 ---pagebreak---      (5)   Conform previziunilor serviciilor Comisiei din toamna anului 2009, care au stat la
           baza notificării inițiale adresate Greciei, se anticipa o scădere a PIB-ului cu ¼% în
           2010 și o redresare începând cu 2011, când se estima că economia urma să crească cu
           0,7%. Conform noilor estimări, PIB-ul real se va diminua drastic în 2010 și va
           continua să scadă în 2011. Se previzionează o reluare treptată a creșterii după aceea.
           Această înrăutățire marcată a condițiilor economice a condus la deteriorarea
           corespunzătoare a perspectivelor privind finanțele publice, în ipoteza menținerii
           politicilor actuale. La aceasta se adaugă revizuirea în creștere a deficitului public
           pentru 2009 [de la 12,7% din PIB cât era estimat la momentul adoptării deciziei în
           temeiul articolului 126 alineatul (9), la 13,6% din PIB conform notificării bugetare
           transmise de Grecia la 1 aprilie 2010], cu riscul unei noi revizuiri în creștere (de
           ordinul a 0,3-0,5% din PIB) ca urmare a investigațiilor întreprinse de Eurostat alături
           de autoritățile statistice ale Greciei1. În sfârșit, îngrijorările piețelor legate de
           perspectivele privind finanțele publice au provocat o creștere bruscă a primelor de risc
           în caz de neplată a datoriei publice, care s-a alăturat dificultăților de a controla
           traiectoria deficitului și datoriei publice. Conform evaluărilor preliminarii efectuate de
           Comisie în martie 2010, Grecia implementa, așa cum i se solicitase, măsurile bugetare
           menite să asigure atingerea țintei de deficit planificate pentru 2010. Dar acele planuri
           nu mai pot fi considerate ca fiind valide, din cauza schimbării bruște a condițiilor
           economice. Amenințarea imediată la adresa solvabilității statului elen impune luarea
           de măsuri mai drastice în cursul acestui an. În același timp, menținerea traiectoriei
           inițiale de reducere a deficitului devine irealizabilă din cauza severității contracției
           economiei prevăzute acum. Se poate considera că în Grecia au survenit evenimente
           economice negative și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore pentru finanțele
           publice și prin urmare este justificată adoptarea unor recomandări revizuite în temeiul
           articolului 136 și al articolului 126 alineatul (9) din TFUE.

     (6)   Având în vedere considerațiile de mai sus, reiese că termenul stabilit în notificarea
           Consiliului din 16 februarie 2010 pentru corectarea deficitului excesiv din Grecia
           trebuie extins cu doi ani, până în 2014.

     (7)   Datoria publică brută se situa la un nivel de 115,1% din PIB la sfârșitul lui 2009.
           Această pondere a datoriei publice este printre cele mai ridicate din UE și depășește cu
           mult valoarea de referință de 60% din PIB prevăzută de tratat. În plus, aceste cifre
           riscă să fie revizuite în creștere (cu 5-7 puncte procentuale) ca urmare a investigațiilor
           statistice în curs. Respectarea traiectoriei de reducere a deficitului considerată necesară
           și realizabilă în aceste circumstanțe ar implica inversarea tendinței de creștere a
           datoriei începând cu 2014. Pe lângă deficitele bugetare ridicate repetate, operațiunile
           din afara bugetului au contribuit în mod semnificativ la creșterea datoriei. Toate
           acestea au contribuit la diminuarea încrederii piețelor în capacitatea guvernului de a
           onora datoria pe viitor. Este extrem de urgent ca Grecia să ia măsuri cruciale, la o
           scară fără precedent, împotriva deficitului și a celorlalți factori care contribuie la
           creșterea datoriei, în așa fel încât să inverseze tendința de creștere a ponderii datoriei
           în PIB și să permită o revenire la finanțarea pe piață.

     (8)   Deteriorarea foarte gravă a situației financiare publice a obligat statele membre din
           zona euro să decidă acordarea unui sprijin pentru stabilitate în favoarea Greciei, cu
           scopul de a proteja stabilitatea financiară a întregii zone euro, la care se adaugă și

     1
           Comunicat de presă al Eurostat nr. 55/2010 din 22 aprilie 2010.

RO                                                            3                                          RO
 ---pagebreak---           asistența multilaterală acordată de Fondul Monetar Internațional. Acest sprijin ia forma
          unei centralizări a împrumuturilor bilaterale, coordonată de Comisie. Creditorii au
          decis ca sprijinul acordat de ei să fie subordonat respectării de către Grecia a prezentei
          decizii. În mod concret, Grecia trebuie să îndeplinească măsurile specificate în
          prezenta decizie în conformitate cu programarea stabilită în aceeași decizie.

     ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

                                             Articolul 1

     1.    Grecia trebuie să pună capăt situației de deficit excesiv cât mai rapid posibil și cel
           târziu până în 2014.

     2.    Traiectoria de ajustare în direcția corectării deficitului excesiv trebuie să aibă ca
           obiectiv un deficit public care să nu depășească 18 508 milioane EUR (8,0% din
           PIB) în 2010, 17 065 milioane EUR (7,6% din PIB) în 2011, 14 916 milioane EUR
           (6,5% din PIB) în 2012, 11 399 milioane EUR (4,9% din PIB) în 2013, 6 385
           milioane EUR (2,6% din PIB) în 2014. În acest scop, trebuie realizată o ameliorare a
           soldului structural cu cel puțin 10% din PIB în perioada 2009-2014.

     3.    Traiectoria de ajustare de la alineatul (2) presupune ca evoluția anuală a datoriei
           publice brute consolidate să nu depășească 34 058 milioane EUR în 2010, 17 365
           milioane EUR în 2011, 15 016 milioane EUR în 2012, 11 599 milioane EUR în 2013
           și 7 885 milioane EUR în 2014. Conform estimărilor actuale ale PIB-ului, traiectoria
           corespunzătoare a ponderii datoriei în PIB este de 133,2% în 2010, 145,2% în 2011,
           148,8% în 2012, 149,6% în 2013 și 148,4% în 2014.

                                             Articolul 2

     1.    Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii iunie 2010:

           (a)   O lege care să introducă un sistem de impozitare progresivă pentru toate
                 sursele de venit și un tratament unitar la nivel orizontal al veniturilor din
                 muncă și din capital;

           (b)   O lege care să abroge toate derogările și dispozițiile de impozitare autonomă
                 din sistemul fiscal, inclusiv pe cele aplicabile veniturilor provenind din
                 alocațiile speciale acordate funcționarilor publici;

           (c)   Anularea creditelor bugetare din rezerva pentru cheltuieli neprevăzute, în
                 scopul de a economisi 700 milioane EUR;

           (d)   Anularea majorității creditelor bugetare pentru indemnizația de solidaritate (cu
                 excepția unei părți destinate reducerii sărăciei), în scopul de a economisi
                 400 milioane EUR;

           (e)   Reducerea pensiilor cele mai ridicate, în scopul de a economisi
                 500 milioane EUR într-un an complet (350 milioane EUR în 2010);

RO                                                4                                                    RO
 ---pagebreak---            (f)    Reducerea primelor și indemnizațiilor de Paște, pentru vară și de Crăciun
                  acordate funcționarilor publici, în scopul de a economisi 1 500 milioane EUR
                  într-un an complet (1 100 milioane EUR în 2010);

           (g)    Anularea primelor de Paște, pentru vară și de Crăciun acordate pensionarilor,
                  protejându-i în același timp pe cei cu pensii scăzute, în scopul de a economisi
                  1 900 milioane EUR într-un an complet (1 500 milioane EUR în 2010);

           (h)    Creșterea ratei TVA, pentru a obține venituri de cel puțin 1,8 miliarde EUR
                  într-un an complet (800 milioane EUR în 2010);

           (i)    Creșterea accizelor la carburanți, tutun și alcool, pentru a obține venituri de cel
                  puțin 1 050 milioane EUR într-un an complet (450 milioane EUR în 2010);

           (j)    O legislație care să implementeze directiva serviciilor2;

           (k)    O lege care să asigure reforma și simplificarea administrației publice la nivel
                  local, în scopul reducerii cheltuielilor de funcționare;

           (l)    Instituirea unui grup operativ având ca obiectiv ameliorarea ratei de absorbție a
                  fondurilor structurale și de coeziune;

           (m) O lege pentru simplificarea creării de noi întreprinderi;

           (n)    Reducerea investițiilor publice cu 500 milioane EUR față de suma planificată;

           (o)    Direcționarea creditor bugetare pentru cofinanțarea fondurilor structurale și de
                  coeziune către un cont central special care să nu poată fi utilizat în alte scopuri.

     2.    Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii septembrie
           2010:

           (a)    Includerea în proiectul de buget pe 2011 a unor măsuri de consolidare fiscală
                  care se ridică la cel puțin 3,2% din PIB (4,3% din PIB dacă se iau în
                  considerare reporturile aferente măsurilor implementate în 2010). Bugetul
                  trebuie să includă, în principal, următoarele măsuri (sau, în circumstanțe
                  excepționale, măsuri care să genereze economii comparabile): o reducere a
                  consumului intermediar al administrației publice cu cel puțin 300 milioane
                  EUR față de nivelul acestuia din 2010 (în plus față de reducerile generate de
                  reforma administrației publice și locale menționate la prezentul alineat), o
                  înghețare a indexării pensiilor (în scopul de a economisi 100 milioane EUR),
                  impunerea unei taxe temporare de criză asupra firmelor cu profit foarte ridicat
                  (pentru a obține venituri suplimentare anuale de cel puțin 600 milioane EUR în
                  2011, 2012 și 2013), introducerea unor impozite forfetare pentru persoanele
                  care desfășoară activități independente (pentru a obține venituri de cel puțin
                  400 milioane EUR în 2011 și venituri mai ridicate în 2012 și 2013), lărgirea
                  bazei de impozitare TVA prin includerea anumitor servicii care sunt, în
                  prezent, scutite și prin trecerea a 30% din bunuri și servicii de la rata redusă la

     2
          Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în
          cadrul pieței interne (JO L 376, 27.12.2006).

RO                                                        5                                                             RO
 ---pagebreak---            rata standard (pentru a obține venituri de 1 miliard EUR), o taxă ecologică
           impusă emisiilor de CO², introdusă gradual (pentru a obține venituri de cel
           puțin 300 milioane în 2011), implementarea, de guvern, a unei legislații care să
           asigure reforma administrației publice și reorganizarea administrației locale (în
           scopul de a reduce costurile cu cel puțin 500 milioane EUR în 2011 și cu încă
           500 milioane atât în 2012, cât și în 2013), o reducere a investițiilor finanțate
           local (cu cel puțin 1 miliard EUR) prin acordarea priorității proiectelor de
           investiții finanțate de fondurile structurale ale UE, stimularea regularizării
           cazurilor de încălcare a dispozițiilor în materie de utilizare a terenului (pentru a
           obține venituri de cel puțin 1 500 milioane EUR în perioada 2011-2013, din
           care cel puțin 500 milioane EUR în 2011), colectarea de venituri din acordarea
           de licențe pentru jocurile de noroc (cel puțin 500 milioane EUR din acordarea
           de licențe și 200 milioane EUR din redevențe), creșterea bazei de impozitare a
           impozitului pe bunuri imobiliare, prin actualizarea valorilor activelor (estimată
           să genereze venituri suplimentare de cel puțin 500 milioane EUR), creșterea
           impozitării retribuțiilor în natura, inclusiv prin impozitarea plăților de leasing
           pentru mașini (cu cel puțin 150 milioane EUR); creșterea impozitării bunurilor
           de lux (cu cel puțin 100 milioane EUR), impunerea unei taxe speciale asupra
           clădirilor neautorizate (care ar genera venituri de cel puțin 800 milioane EUR
           anual), înlocuirea a numai 20% din personalul sectorului public (administrația
           centrală, municipalități, societățile de stat, administrația locală, agențiile de stat
           și alte instituții publice) care se pensionează;

     (b)   O lege care să asigure o reformă a sistemului de pensii pentru a garanta
           sustenabilitatea acestuia pe termen mediu și lung. Legea trebuie, printre altele,
           să impună unificarea vârstei legale de pensionare la 65 de ani (și pentru femei),
           să regrupeze fondurile de pensii existente în trei fonduri și să introducă un nou
           sistem de pensii unificat pentru toți angajații, prezenți și viitori (aplicabil
           începând cu 1 ianuarie 2013), să reducă limita superioară a pensiilor, să
           introducă o creștere graduală a stagiului minim de cotizare necesar pentru a
           primi pensia completă, de la 37 la 40 de ani (până în 2015), să impună, până la
           1 ianuarie 2011, o vârstă minimă de pensionare de 60 de ani (inclusiv pentru
           persoanele care lucrează în condiții de muncă grele și pentru cele care au
           acumulat deja 40 de ani de cotizare), să anuleze regulile speciale de care
           beneficiază persoanele asigurate înainte de 1993 (păstrând însă drepturile
           dobândite), să reducă în mod semnificativ lista profesiilor care presupun
           condiții de muncă grele, să reducă pensiile (cu 6% pe an) persoanelor care se
           pensionează între 60 și 65 de ani cu un stagiu de cotizare mai mic de 40 de ani,
           să creeze un mecanism automat de ajustare a vârstei de pensionare în funcție de
           creșterea speranței de viață (începând cu 2020), să introducă un venit minim
           garantat în funcție de venituri pentru persoanele în etate care au depășit vârsta
           legală de pensionare, condiții mai stricte de eligibilitate pentru pensiile de
           invaliditate și reevaluări periodice ale acestora, o modificare a formulei de
           calculare a pensiilor din sistemul bazat pe contribuții, în vederea consolidării
           legăturii dintre contribuțiile plătite și beneficiile primite (cu o rată de
           acumulare limitată la rata media anuală de 1,2%) și extinderea calculului
           veniturilor de care se ține cont pentru determinarea cotizației la veniturile
           obținute de-a lungul întregii vieți (păstrând însă drepturile dobândite).
           Implementarea acestei legi ar trebui să reducă creșterea prognozată a ponderii
           cheltuielilor cu pensiile din PIB la un nivel inferior mediei din zona euro în

RO                                           6                                                      RO
 ---pagebreak---                    următoarele decenii și va limita creșterea cheltuielilor sectorului public cu
                   pensiile din perioada 2010-2060 la mai puțin de 2,5% din PIB;

           (c)     Consolidarea rolului și resurselor Biroului general de contabilitate și stabilirea
                   de garanții împotriva eventualelor intervenții din sfera politică în proiectarea
                   datelor și în contabilitate;

           (d)     Un proiect de reformă a legislației privind salariile din sectorul public,
                   incluzând mai ales crearea unei autorități unice de plată pentru plata salariilor,
                   adoptarea unor principii unificate și a unui calendar pentru întocmirea unei
                   grile salariale unice mai eficiente care să se aplice sectorului de stat,
                   autorităților locale și altor agenții;

           (e)     O legislație care să amelioreze eficiența administrației și controalelor fiscale;

           (f)     Lansarea unei revizuiri independente a administrației publice și a programelor
                   sociale existente;

           (g)     Publicarea unor statistici lunare (pe baza contabilității de casă) privind
                   veniturile, cheltuielile, finanțarea și datoriile restante atunci când administrația
                   publică și subdiviziunile sale dispun de aceste date;

           (h)     Un plan de acțiune pentru îmbunătățirea procesului de colectare și prelucrare a
                   datelor administrației centrale, prin consolidarea mecanismelor de control ale
                   autorităților statistice și ale Biroului general de contabilitate și prin garantarea
                   unei răspunderi personale efective în caz de furnizare de date
                   necorespunzătoare, pentru a putea oferi prompt date de foarte bună calitate
                   privind administrația centrală, în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 2223/963,
                   nr. 264/20004, nr. 1221/20025, nr. 501/20046, nr. 1222/20047, nr. 1161/20058,
                   nr. 223/20099 și nr. 479/200910;

           (i)     Publicarea periodică a informațiilor privind situația financiară a întreprinderilor
                   publice și a altor entități publice care nu sunt clasificate la administrația publică

     3
          Regulamentul (CE) nr. 2223/96 al Consiliului din 25 iunie 1996 privind Sistemul European de conturi naționale și
          regionale din Comunitate , JO L 310, 30.11.1996.
     4
          Regulamentul (CE) nr. 264/2000 al Comisiei din 3 februarie 2000 de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2223/96 al
          Consiliului privind statisticile pe termen scurt ale finanțelor publice, JO L 29/4, 4.2.2000.
     5
          Regulamentul (CE) nr. 1221/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 iunie 2002 privind
          conturile trimestriale nefinanciare ale administrației publice, JO L 179/1, 9.7.2002.
     6
          Regulamentul (CE) nr. 501/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind conturile
          trimestriale nefinanciare ale administrației publice, JO L 81/1, 19.3.2004.
     7
          Regulamentul (CE) nr. 1222/2004 al Consiliului din 28 iunie 2004 privind elaborarea și transmiterea datelor
          referitoare la datoria publică trimestrială, JO L 233/1, 2.7.2004.
     8
          Regulamentul (CE) nr. 1161/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 iulie 2005 privind întocmirea
          conturilor nefinanciare trimestriale pe sector instituțional, JO L 191/22, 22.7.2005.
     9
          Regulamentul (CE) nr. 223/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2009 privind statisticile
          europene și de abrogare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1101/2008 al Parlamentului European și al Consiliului
          privind transmiterea de date statistice confidențiale Biroului Statistic al Comunităților Europene, a Regulamentului
          (CE) nr. 322/97 al Consiliului privind statisticile comunitare și a Deciziei 89/382/CEE, Euratom a Consiliului de
          constituire a Comitetului pentru programele statistice ale Comunităților Europene, JO L 87/164, 31.3.2009.
     10
          Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea Protocolului privind procedura
          aplicabilă deficitelor excesive anexat la Tratatul de instituire a Comunității Europene, JO L 145/1, 10.6.2009.

RO                                                            7                                                                  RO
 ---pagebreak---                 (inclusiv conturile de profit și pierdere, bilanțurile și datele cu privire la
                salariați și la masa salarială).

     3.   Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii decembrie
          2010:

          (a)   Adoptarea definitivă a măsurilor menționate la alineatul (2) literele (a) și (d);

          (b)   Un proiect de legi care să consolideze cadrul fiscal. Acesta trebuie să cuprindă,
                în special, instituirea unui cadru bugetar pe termen mediu, crearea, în cadrul
                bugetului, a unei rezerve obligatorii pentru situații neprevăzute care să
                reprezinte 10% din totalul creditelor, crearea unor mecanisme mai puternice de
                monitorizare a cheltuielilor și instituirea unei agenții bugetare independente
                care să ofere consultanță și analize de specialitate pentru problemele fiscal-
                bugetare;

          (c)   O lege pentru reformarea sistemul de negociere a salariilor din sectorul privat,
                care să prevadă reducerea ratelor remunerațiilor pentru ore suplimentare de
                lucru și o ameliorare a flexibilității privind gestionarea timpului de lucru și care
                să permită pactelor teritoriale locale să fixeze creșteri salariale mai scăzute
                decât cele prevăzute în acordurile sectoriale;

          (d)   O lege privind salariile minime care să introducă niveluri sub-minim pentru
                grupurile expuse riscurilor, precum tinerii sau șomerii de lungă durată, și care
                să pună în aplicare măsuri care să garanteze că salariile minime actuale vor
                rămâne aceleași în termeni nominali timp de trei ani;

          (e)   O reformă a legislației privind protecția locurilor de muncă, care să extindă
                perioada de probă pentru noile locuri de muncă la un an, să reducă nivelul
                global al plăților compensatorii și să garanteze aplicarea acelorași condiții
                privind plățile compensatorii atât muncitorilor, cât și funcționarilor, să crească
                nivelul minim de activare a normelor privind concedierile colective, în special
                pentru societățile mai mari, și să faciliteze utilizarea mai frecventă a
                contractelor temporare;

          (f)   Creșterea semnificativă a ratei de absorbție a fondurilor structurale și de
                coeziune;

          (g)   Instituirea unui nou sistem de gestionare a medicamentelor care să favorizeze
                utilizarea medicamentelor generice;

          (h)   Crearea unui sistem unificat al achizițiilor publice, cu o autoritate centrală
                pentru achiziții, care să garanteze, în special, proceduri corecte de achiziție,
                precum și controale ex ante și ex post;

          (i)   O legislație pentru simplificarea și accelerarea procesului de autorizare a
                întreprinderilor, a activităților industriale și a profesiilor;

          (j)   Modificarea cadrului instituțional al Autorității elene de concurență (HCC), cu
                scopul de a spori independența acesteia, de a stabili termene limită rezonabile
                pentru investigații și pentru formularea deciziilor și de a o învesti cu puterea de
                a respinge plângeri;

RO                                               8                                                     RO
 ---pagebreak---               (k)   Ameliorarea gestionării activelor publice, cu scopul de a economisi cel puțin
                    1 miliard EUR pe an în perioada 2011-2013;

              (l)   Măsuri care vizează eliminarea restricțiilor existente în calea libertății
                    furnizării de servicii.

     4.       Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii martie 2011:

     Adoptarea definitivă a măsurilor menționate la alineatul (3) litera (b);

     5.       Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii iunie 2011:

              (a)   O grilă salarială unică mai eficientă, care să se aplice sectorului de stat,
                    autorităților locale și altor agenții, cu remunerații care să reflecte
                    productivitatea și sarcinile alocate;

              (b)   Măsuri de implementare a concluziilor formulate în urma revizuirilor
                    funcționale externe și independente ale administrației publice;

              (c)   O consolidare a inspectoratului muncii, care trebuie să dispună de tot
                    personalul calificat necesar și de obiective cantitative legate de numărul de
                    controale care trebuie executate.

RO                                                   9                                              RO
 ---pagebreak---      6.      Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii septembrie
             2011:

             (a)   Includerea în proiectul de buget pe 2012 a unor măsuri de consolidare fiscală
                   totalizând cel puțin 2,2% din PIB. Bugetul trebuie să includă, în principal,
                   următoarele măsuri (sau, în circumstanțe excepționale, măsuri care să genereze
                   economii comparabile): lărgirea în continuare a bazei de impozitare TVA prin
                   trecerea de bunuri și servicii de la rata redusă la rata standard (în vederea
                   colectării unor venituri suplimentare de cel puțin 300 milioane EUR),
                   reducerea numărului de locuri de muncă din sectorul public în plus față de
                   regula unei singure recrutări pentru fiecare cinci pensionări din sectorul public
                   (cu scopul de a economisi cel puțin 600 milioane EUR), introducerea de accize
                   la băuturile nealcoolice (cu o valoare totală de cel puțin 300 milioane EUR),
                   extinderea impozitului pe bunuri imobiliare prin actualizarea valorilor activelor
                   (pentru a obține venituri suplimentare de cel puțin 200 milioane EUR),
                   reorganizarea administrațiilor subcentrale (în scopul de a economisi cel puțin
                   500 milioane EUR), reducerea consumului intermediar al administrației
                   publice (cu cel puțin 300 milioane EUR în comparație cu 2011), înghețarea
                   nominală a pensiilor; creșterea eficienței impozitelor forfetare pentru
                   persoanele care desfășoară activități independente (cu scopul de a colecta cel
                   puțin 100 milioane EUR), reducerea transferurilor către întreprinderile publice
                   ca urmare a restructurărilor acestora (cu cel puțin 800 milioane EUR),
                   acordarea ajutoarelor de șomaj în funcție de venituri (pentru a economisi
                   500 milioane EUR), colectarea unor venituri suplimentare din acordarea de
                   licențe pentru jocurile de noroc (cel puțin 225 milioane EUR din acordarea de
                   licențe și 400 milioane EUR din redevențe);

             (b)   Diminuarea obstacolelor fiscale din calea fuziunilor și achizițiilor;

             (c)   Simplificarea formalităților vamale pentru exporturi și importuri;

             (d)   Creșterea suplimentară a ratei de absorbție a fondurilor structurale și de
                   coeziune;

             (e)   O punere în aplicare completă a programului pentru o mai bună legiferare, în
                   vederea reducerii sarcinii administrative cu 20% (față de 2008).

     7.      Grecia trebuie să adopte următoarele măsuri înainte de sfârșitul lunii decembrie
             2011:

             (a)   Adoptarea definitivă a măsurilor menționate la alineatul (6) litera (a);

             (b)   Consolidarea capacității manageriale a tuturor autorităților de management și
                   organismelor intermediare ale programelor operaționale în contextul cadrului
                   strategic național de referință 2007-2013 și certificarea lor ISO 9001:2008
                   (managementul calității).

                                               Articolul 3

     Grecia cooperează pe deplin cu Comisia și, la cererea motivată a acesteia, îi transmite, fără
     întârziere, datele sau documentele necesare pentru monitorizarea respectării prezentei decizii.

RO                                                 10                                                  RO
 ---pagebreak---                                                  Articolul 4

     1.       Grecia trebuie să prezinte Consiliului și Comisiei, o dată pe trimestru, un raport în
              care să expună măsurile de politică luate pentru a se conforma prezentei decizii.

     2.       Rapoartele menționate la alineatul (1) trebuie să conțină informații detaliate despre:

              (a)   măsurile concrete puse în aplicare până la data raportului pentru a se conforma
                    prezentei decizii, inclusiv impactul bugetar cuantificat al acestora;

              (b)   măsurile concrete a căror punere în aplicare este prevăzută după data raportului
                    pentru a se conforma prezentei decizii, precum și calendarul punerii în aplicare
                    și estimarea impactului bugetar al acestora;

              (c)   execuția lunară a bugetului de stat;

              (d)   datele infraanuale privind execuția bugetului asigurărilor sociale, a bugetului
                    autorităților locale și a fondurilor extrabugetare;

              (e)   emisiunea și rambursarea datoriei publice,

              (f)   evoluțiile în materie de ocupare a locurilor de muncă permanente și temporare
                    din sectorul public;

              (g)   cheltuielile publice neachitate (arierate cumulate);

              (h)   situația financiară a întreprinderilor publice și a altor entități publice.

     3.       Comisia și Consiliul analizează rapoartele pentru a determina măsura în care Grecia
              se conformează prezentei decizii. În contextul acestor evaluări, Comisia poate indica
              măsurile necesare pentru respectarea traiectoriei de ajustare prevăzute de prezenta
              decizie pentru corectarea deficitului excesiv.

                                                 Articolul 5

     Prezenta decizie produce efecte de la data notificării.

                                                 Articolul 6

     Prezenta decizie se adresează Republicii Elene.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                    Pentru Consiliu
                                                    Președintele

RO                                                   11                                                RO