title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2020 2020/C 282/06

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/33

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2020
      (2020/C 282/06)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Estonia din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Estonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Estonia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Estonia este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele sectoare și regiuni din cauza profilurilor de specializare diferite. Acest lucru implică un risc de adâncire a disparităților în Estonia. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  Estonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 30 aprilie 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020 la 28 aprilie 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Estonia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere. Printre recomandările specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (7), acesta a recomandat Estoniei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (8) nu depășește 4,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din produsul intern brut (PIB). Evaluarea generală a Comisiei confirmă o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2019. Cu toate acestea, având în vedere activarea clauzei derogatorii generale, nu se justifică alte măsuri în cadrul procedurii aplicabile abaterilor semnificative.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un deficit de 0,3 % din PIB în 2019 la un deficit de 10,1 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 3,8 % din PIB în 2021. După o scădere la 8,4 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 21,9 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Estonia a adoptat în timp util măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod deosebit. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 4,3 % din PIB. Măsurile includ consolidarea serviciilor de sănătate, ajutoare de urgență pentru întreprinderile aflate în dificultate, subvenții salariale temporare și investiții publice mai mari. În plus, Estonia a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor. Aceste măsuri includ garanții pentru împrumuturi și împrumuturi acordate întreprinderilor, care se ridică la 8,7 % din PIB. În general, măsurile adoptate de Estonia sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Estoniei va fi de -8,3 % din PIB în 2020 și de -3,4 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice va rămâne sub 60 % din PIB în 2020 și în 2021, ajungând la 22,6 % din PIB în 2021. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2020 preconizează un deficit public pentru 2020 inferior față de cel prevăzut în Programul de stabilitate pentru 2020, reflectând diferențele din previziunile macroeconomice.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Estonia. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Între 12 martie 2020 și 17 mai 2020, guvernul estonian a declarat situație de urgență din cauza pandemiei de COVID-19. Reacția imediată a guvernului a avut drept scop să prevină răspândirea în continuare a virusului și să se asigure că economia Estoniei poate funcționa cât mai normal posibil. Restricțiile în vederea stopării răspândirii pandemiei au avut un impact grav asupra economiei. De la declararea situației de urgență, numărul șomerilor înregistrați a crescut cu 35 %. Cel mai mare număr de noi șomeri s-a înregistrat în sectorul comerțului cu amănuntul și al serviciilor pentru clienți, al construcțiilor, al serviciilor de alimentație publică, al serviciilor de cazare și de organizare de evenimente. Se preconizează că rata șomajului va crește la 9,2 % în 2020 și va coborî apoi la 6,5 % în 2021. La 15 aprilie 2020, Parlamentul Estoniei a aprobat bugetul suplimentar pe 2020. Au fost introduse măsuri noi pentru menținerea locurilor de muncă, pentru evitarea disponibilizărilor masive și pentru asigurarea de lichidități pentru întreprinderi. Bugetul conține o gamă largă de măsuri, inclusiv sprijin pentru sectorul asistenței medicale, pentru municipalități, pentru unele programe de investiții și sprijin nespecific sub formă de lichidități pentru întreprinderi (cum ar fi schemele de garantare și amânările de impozite). Unele măsuri specifice sunt concepute pentru microîntreprinderi și sectorul turismului și includ unele măsuri destinate regiunilor celor mai grav afectate. Au fost introduse măsuri fiscale suplimentare, cum ar fi reducerea temporară a accizelor la motorină, la gaze naturale și la energie electrică. Pachetul de măsuri prevede o suspendare temporară a contribuțiilor statului la sistemul de pensii din al doilea pilon.

                  (17)

                  Estonia a luat măsuri semnificative pentru a limita răspândirea și impactul pandemiei de COVID-19 asupra sănătății. Cu toate acestea, pandemia de COVID-19 a evidențiat unele deficiențe structurale ale sistemului de sănătate legate de resursele limitate financiare și umane disponibile. Reziliența sistemului a fost subminată de penuria de lucrători din domeniul sănătății și de accesul inegal la asistența medicală primară, precum și de disponibilitatea produselor medicale esențiale. Estonia se confruntă, de asemenea, cu o provocare datorată numărului mare de cazuri de tratamente amânate și inaccesibile din cauza situației de urgență. În plus, chiar înainte de izbucnirea pandemiei de COVID-19, nevoile nesatisfăcute autoraportate în materie de asistență medicală în Estonia au fost printre cele mai ridicate din Uniune din cauza timpului lung de așteptare atât pentru asistența medicală primară, cât și pentru asistența medicală de specialitate. Acești factori, precum și riscurile legate de stilul de viață constituie una din explicațiile pentru starea precară de sănătate a populației. Îmbunătățirea accesibilității și a rezilienței sistemului de sănătate reprezintă condiții prealabile pentru asigurarea unui răspuns eficient la răspândirea pandemiei și pentru abordarea provocărilor în ceea ce privește starea de sănătate a populației.

                  (18)

                  Îmbunătățirea caracterului adecvat al plasei de siguranță socială a constituit o provocare de lungă durată în Estonia. Chiar și înainte de cea mai recentă criză, prestațiile sociale din Estonia au fost evaluate ca fiind mai puțin eficace decât media UE în ceea ce privește reducerea incidenței sărăciei. În plus, există lacune privind acoperirea sistemului de indemnizații de șomaj pentru cei aflați în forme atipice de muncă și pentru cei cu perioade scurte de lucru. Efectul negativ al pandemiei de COVID-19 asupra ocupării forței de muncă și asupra veniturilor, combinat cu lipsa unei acoperiri adecvate, ar putea spori sărăcia, în special în cazul gospodăriilor în care niciunul din membri nu are loc de muncă. Estonia a introdus un sistem temporar de șomaj tehnic sub forma unei subvenții speciale pentru întreprinderile afectate, în vederea menținerii ocupării forței de muncă. Această măsură este limitată la o perioadă de două luni, care ar putea să nu fie suficientă pentru a atenua impactul crizei, deoarece dificultățile ar putea să dureze mai mult timp și să se manifeste în anumite sectoare economice cu întârziere. Pandemia de COVID-19 a agravat dificultățile în ceea ce privește furnizarea unor servicii sociale accesibile și disponibile, inclusiv a serviciilor de îngrijire pe termen lung, în special pentru persoanele în vârstă, pentru persoanele cu handicap și pentru persoanele cu venituri mici. Menținerea planului de dezvoltare a unei oferte integrate de servicii sociale și de sănătate ar contribui la soluționarea acestor dificultăți. Este important să se asigure o implicare semnificativă și în timp util a partenerilor sociali în conceperea procesului de ieșire și de redresare, consolidându-se în același timp capacitatea lor de a face acest lucru.

                  (19)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a afectat întreprinderi estoniene din numeroase sectoare, dar întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) au avut cel mai mult de suferit. Impactul negativ asupra activităților economice a fost determinat nu numai de restricții, ci și de scăderea cererii pe piețele de export și de perturbarea lanțurilor valorice globale. Măsurile de sprijin sub formă de lichidități luate de guvern sunt menite să contribuie la atenuarea impactului, însă punerea în aplicare rapidă și cu eficacitate a acestora va fi esențială pentru sprijinirea întreprinderilor viabile din toate sectoarele afectate, susținând totodată reziliența sectorului bancar. Amânările de impozite și amânarea la plată a creditelor pot contribui, de asemenea, la îmbunătățirea fluxului de numerar al IMM-urilor. De asemenea, procesul de redresare va depinde de cât de bine vor fi direcționate investițiile. Criza actuală a evidențiat importanța soluțiilor digitale și inovatoare pentru menținerea funcționării economiei. Deși e-guvernarea a funcționat bine, digitalizarea într-o și mai mare măsură a IMM-urilor ar spori reziliența acestora și ar contribui la accelerarea redresării, sporind productivitatea pe termen mediu. În ultimii ani, economia în ansamblu a fost din ce în ce mai mult digitalizată. Cu toate acestea, adoptarea tehnologiilor informației și comunicațiilor în procesul de fabricație a fost lentă până în prezent. Dacă performanța la nivel general în materie de inovare a Estoniei s-a îmbunătățit în 2019, capacitatea și activitatea de inovare bazată pe cercetare în sectorul întreprinderilor rămân la niveluri scăzute. Inovarea bazată pe cercetare și introducerea de soluții inovatoare în întreprinderi ar putea îmbunătăți poziția țării în ceea ce privește competitivitatea și ar putea stimula creșterea economică. Pentru a ajuta întreprinderile să își revină în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19, va fi important să se asigure un acces bun la finanțare, inclusiv la finanțarea prin capitaluri proprii pentru întreprinderile nou-înființate.

                  (20)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important ca proiectele de investiții publice mature să fie concentrate la începutul perioadei și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Astfel cum se reflectă în special în planul său național privind clima și energia, creșterea durabilă a Estoniei se bazează pe progresele înregistrate în ceea ce privește decarbonizarea, prin reducerea intensității emisiilor de dioxid de carbon în sectoarele energiei, transporturilor și construcțiilor, prin restructurarea industriei extractive a șisturilor bituminoase și prin îmbunătățirea productivității resurselor, inclusiv prin punerea în aplicare a modelelor de afaceri ale economiei circulare. Productivitatea resurselor în Estonia este una dintre cele mai scăzute din Uniune, în timp ce nivelurile consumului de energie sunt peste media UE. O strategie generală privind economia circulară, care să completeze planul național privind energia și clima, ar putea contribui la tranziția către decarbonizare, la reducerea impactului negativ asupra mediului al industriei extractive a șisturilor bituminoase și la stimularea economiei. Întrucât Estonia este o țară periferică cu o densitate scăzută a populației, un sistem de transport performant și interconectat este esențial pentru activitățile economice și exporturile acestei țări. Infrastructura de transport din Estonia se confruntă cu unele deficiențe în ceea ce privește conectivitatea și durabilitatea. Transportul feroviar și cel intermodal sunt în continuare insuficient dezvoltate. Emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut în ultimii ani, iar utilizarea energiei din surse regenerabile în sectorul transporturilor este în continuare sub nivelul prevăzut de obiectivele naționale. Proiectul Rail Baltica și proiectele de interconectare energetică se numără printre principalele priorități de investiții ale Estoniei, acestea fiind menite să îi îmbunătățească siguranța și integrarea pe piața internă. Promovarea proiectelor de investiții care țin seama de considerentele de mediu și climatice este esențială pentru o redresare economică durabilă și pentru reducerea disparităților regionale. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Estonia să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriul menționat în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Estoniei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (21)

                  Sectorul bancar din Estonia este, în general, solid, însă riscurile de spălare a banilor persistă. Deși au fost luate măsuri pentru a limita expunerea la riscuri prin reducerea depozitelor nerezidenților, evaluarea riscurilor la nivel național nu acoperă alte produse care ar putea prezenta riscuri, cum ar fi serviciile de custodie pentru clienții nerezidenți. O actualizare a evaluării naționale a riscurilor ar asigura identificarea adecvată a riscurilor și ar permite punerea în aplicare a măsurilor de atenuare necesare. Cu toate că au fost întreprinse acțiuni de supraveghere pentru băncile și instituțiile de plată neconforme, există posibilitatea de a spori în continuare eficacitatea supravegherii și a asigurării respectării conformității. În special, nu a fost încă adoptat un set de acte legislative pentru consolidarea cadrului preventiv și a confiscării și pentru mărirea sancțiunilor administrative. Investigațiile privind cazurile de spălare de bani progresează lent. Capacitatea Autorității de Supraveghere Financiară din Estonia nu a fost încă consolidată suficient, iar abordarea bazată pe riscuri a supravegherii nu este încă pusă în aplicare pe deplin, în special în ceea ce privește inspecțiile tematice la fața locului. Schimbul de informații dintre unitatea de informații financiare și autoritățile de aplicare a legii nu este suficient de proactiv.

                  (22)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare („recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (23)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Estonia va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (24)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Estonia ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (25)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Estoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Estoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (26)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (9) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și 2021, Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să îmbunătățească accesibilitatea și reziliența sistemului de sănătate, inclusiv prin abordarea deficitului de lucrători în domeniul sănătății, prin consolidarea asistenței medicale primare și prin asigurarea aprovizionării cu produse medicale esențiale.

                  2.

                  Să consolideze caracterul adecvat al plasei de siguranță socială, inclusiv prin extinderea acoperirii prestațiilor de șomaj.

                  3.

                  Să concentreze la începutul perioadei proiectele de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a favoriza redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către digitalizarea întreprinderilor, cercetare și inovare, producerea și utilizarea energiei în mod curat și eficient, utilizarea eficientă a resurselor și transportul durabil, contribuind la decarbonizarea treptată a economiei. Să sprijine capacitatea de inovare a întreprinderilor mici și mijlocii și să asigure un acces suficient la finanțare.

                  4.

                  Să intensifice eforturile în vederea asigurării unei supravegheri eficace și a respectării cadrului de combatere a spălării banilor.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 30.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  JO C 320, 10.9.2018, p. 24.

         (8)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (9)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2020 2020/C 282/07

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/39

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2020
      (2020/C 282/07)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de Recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Irlanda din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Irlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 26 februarie 2020. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Aceste dezechilibre se referă, în special, la stocuri semnificative de datorii publice și private și de datorii externe nete.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Aceasta a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategiile îmbunătățite de achiziții, lanțurile de aprovizionare diversificate și rezervele strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Irlanda este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele regiuni din cauza profilurilor de specializare diferite. Acest lucru implică un risc considerabil de adâncire a disparităților regionale în Irlanda. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 la 21 aprilie 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020 la 30 aprilie 2020. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Irlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria.

                  (12)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul preconizează o deteriorare a soldului global, de la un excedent de 0,4 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 7,4 % din PIB în 2020. Se estimează că deficitul va scădea la 4,1 % din PIB în 2021. După ce a scăzut la 58,8 % din PIB în 2019, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 69,1 % în 2020, în conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Irlanda a adoptat la timp măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod special. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat aproximativ 2,0 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără sprijinul pentru ocuparea forței de muncă și ajutorul de șomaj pentru o perioadă de douăsprezece săptămâni (aproximativ 1,4 % din PIB) și cheltuielile suplimentare pentru a spori capacitatea și accesibilitatea sistemului de sănătate (aproximativ 0,6 % din PIB). În plus, Irlanda a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor și care, potrivit estimării din Programul de stabilitate pentru 2020, reprezintă aproximativ 0,3 % din PIB. Printre aceste măsuri se numără garanțiile de credit și diverse scheme de împrumuturi, suspendarea dobânzii și a penalităților pentru anumite întârzieri la plată ale angajatorilor, suspendarea activității de executare silită și suspendări ale plăților de până la trei luni pentru împrumuturile acordate întreprinderilor. La 2 mai 2020, guvernul a anunțat un nou pachet de măsuri de sprijin pentru întreprinderi sub formă de împrumuturi și de aport de capital, în valoare de aproximativ 2 % din PIB, aceste măsuri nefiind incluse nici în Programul de stabilitate pentru 2020, nici în previziunile Comisiei. În general, măsurile adoptate de Irlanda sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, vor contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (14)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Irlandei va fi de -5,6 % din PIB în 2020 și de -2,9 % din PIB în 2021. Se preconizează că ponderea datoriei publice va ajunge la 66,4 % din PIB în 2020 și la 66,7 % din PIB în 2021.

                  (15)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020 de către Irlanda. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu a fost îndeplinit criteriul privind deficitul, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (16)

                  Pandemia de COVID-19 a afectat puternic Irlanda în prima jumătate a anului 2020, exercitând o presiune extremă asupra sistemului de sănătate. Pentru a combate pandemia, Irlanda a introdus măsuri urgente de consolidare a sistemului de sănătate, precum și măsuri de limitare a răspândirii COVID-19, care au redus puternic activitatea economică în anumite sectoare. În plus, guvernul a introdus o gamă largă de măsuri economice pentru a atenua, în măsura posibilului, consecințele crizei provocate de pandemia de COVID-19. Printre acestea s-au numărat schemele de subvenții menite să protejeze locurile de muncă, prestațiile sociale, interdicțiile temporare de majorare a chiriilor și de evacuare, precum și măsurile de sprijin sub formă de lichidități și de credite pentru întreprinderi. Cu toate că aceste măsuri vizează reducerea șocului economic provocat de pandemie, rămân ridicate riscurile de pierdere semnificativă a producției, de faliment și insolvență, precum și de creștere a șomajului și a numărului de persoane amenințate de sărăcie.

                  (17)

                  Înainte de pandemia de COVID-19, spitalele funcționau deja aproape la întreaga lor capacitate, rata de ocupare a paturilor pentru terapie acută fiind printre cele mai ridicate din țările OCDE. Acest lucru se explică în principal prin lipsa accesului universal la asistență medicală primară și dependența semnificativă de serviciile medicale spitalicești. Dificultățile întâmpinate în ceea ce privește recrutarea și păstrarea asistenților medicali au avut drept consecință numărul insuficient al acestora în anumite regiuni și spitale. Serviciile de îngrijire la domiciliu pe termen lung sunt insuficiente în raport cu cererea și nu sunt reglementate în mod corespunzător, politicile încurajând utilizarea serviciilor de asistență instituțională. COVID-19 a exercitat o presiune fără precedent asupra sistemului de sănătate. S-au instituit în timp util măsuri de urgență pentru a spori capacitatea spitalelor și pentru a furniza servicii temporare de asistență medicală universale. Cu toate acestea, pe termen mediu, este în continuare necesar ca Irlanda să remedieze limitările structurale ale sistemului său de sănătate în materie de eficiență, flexibilitate, reziliență și accesibilitate. Ambițioasa reformă Sláintecare prevede instituirea unui sistem de sănătate accesibil tuturor și durabil. Cu toate acestea, planurile pentru punerea în aplicare a acesteia trebuie îmbunătățite prin stabilirea de etape care să descrie progresele care trebuie înregistrate pe parcursul perioadei de punere în aplicare în ceea ce privește accesul la asistență medicală primară publică, până la obținerea unei acoperiri universale. Definirea unor etape și termene clare și instituirea unui cadru de monitorizare solid pot contribui la punerea în aplicare în timp util a acoperirii universale. Punerea în aplicare a reformelor din domeniul îngrijirii pe termen lung, inclusiv a unor noi modalități de lucru în cadrul comunității prin sprijinirea serviciilor de îngrijire la domiciliu și reorganizarea resurselor de asistență medicală, ar putea necesita efectuarea unui bilanț al unităților existente și elaborarea unor previziuni privind creșterea viitoare a cererii, precum și efectuarea unei analize a decalajelor, urmând apoi să se elaboreze un plan de realizare a obiectivelor.

                  (18)

                  Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, se preconizează că rata șomajului va crește la 7,4 % în 2020 și va scădea ușor la 7 % în 2021. Guvernul a recurs frecvent la măsuri de politică de sprijinire a veniturilor și a ocupării forței de muncă pentru a răspunde pandemiei, în special la scheme de șomaj tehnic, care ar trebui să fie în continuare puse în aplicare rapid. Schemele trebuie revizuite și, dacă este necesar, ar trebui extinse pentru a ajuta populația să își păstreze locurile de muncă sau să își mențină veniturile. Numărul relativ mare de persoane care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii necesită eforturi suplimentare pentru a încuraja strategiile de activare individualizate. Provocările cu care se confruntă Irlanda în ceea ce privește sărăcia, calitatea locurilor de muncă și sprijinirea ocupării forței de muncă, inclusiv în cazul persoanelor cu handicap, persistă și este probabil să fie puternic exacerbate de pandemie. În cooperare cu partenerii sociali, contextul actual impune continuarea eforturilor de actualizare a competențelor și de reconversie profesională pentru a răspunde nevoilor în schimbare ale pieței forței de muncă și pentru a pregăti forța de muncă pentru tranziția climatică, energetică și către o economie circulară. În sectorul locuințelor s-a identificat o lipsă de personal calificat, dar se preconizează că, pe măsură ce tranziția va avansa, lipsa de personal calificat va afecta și alte sectoare. În contextul pandemiei de COVID-19, este esențial să se asigure faptul că digitalizarea educației și a muncii nu adâncește inegalitățile educaționale și sociale.

                  (19)

                  Guvernul a pus în aplicare diverse măsuri de sprijinire a ofertei de locuințe, care au contribuit la creșterea numărului de locuințe finalizate anual cu aproape 57 % în perioada de doi ani până în septembrie 2019. Combinate cu instrumente macroprudențiale eficace, aceste măsuri par să fi contribuit la frânarea creșterii prețurilor locuințelor. Cu toate acestea, numărul locuințelor finalizate rămâne insuficient în raport cu cererea. Accesibilitatea din punct de vedere financiar a locuințelor reprezintă o problemă pentru multe gospodării, iar creșterea prețurilor în sectorul închirierilor se menține la un nivel ridicat. O infrastructură îmbunătățită, combinată cu amenajarea teritoriului, ar putea juca un rol de catalizator în îmbunătățirea ofertei de locuințe. În plus, soluționarea deficiențelor administrative în ceea ce privește taxa pe loturile neconstruite ar putea contribui, în cele din urmă, la îmbunătățirea pe termen mediu a accesibilității din punct de vedere financiar a locuințelor. Oferta limitată de locuințe sociale rămâne o problemă importantă din punctul de vedere al încurajării incluziunii, de exemplu a persoanelor celor mai vulnerabile. Măsurile de politică recente au accelerat furnizarea de locuințe sociale, dar, în iunie 2019, în Irlanda încă mai existau aproximativ 68 700 de gospodării pe listele de așteptare pentru locuințe sociale. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a acoperi nevoile gospodăriilor care încă se află pe lista de așteptare și pe cele ale eventualilor noi solicitanți. Din cele aproximativ 10 000 de persoane fără adăpost înregistrate în Irlanda, 3 500 sunt copii. Această situație generează îngrijorări cu privire la riscurile potențiale de adâncire a inegalităților, de sărăcie cronică și de excluziune socială. Părinții singuri cu copii se numără printre grupurile cele mai afectate de lipsa de adăpost. Persistă diferențe regionale și urbane substanțiale, 69 % din adulții fără adăpost fiind concentrați în zona metropolitană Dublin.

                  (20)

                  Sistemul bancar național reprezintă o sursă importantă de lichidități pentru întreprinderile irlandeze. Accesul în timp util la împrumuturi poate fi dificil pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) și pentru cele care nu dețin garanții sau care nu au deja o relație cu un creditor. Autoritățile și băncile irlandeze au introdus o serie de măsuri pentru a atenua dificultățile financiare cu care se confruntă întreprinderile și gospodăriile. Este important ca aceste măsuri să furnizeze lichiditățile necesare și să încurajeze soluțiile de restructurare durabilă pentru debitorii ale căror dificultăți financiare sunt strict legate de pandemie și care, prin urmare, se preconizează că vor redeveni viabili după o perioadă de tranziție. Numai o astfel de abordare echilibrată poate ajuta întreprinderile și gospodăriile să depășească dificultățile temporare fără a afecta rentabilitatea (deja scăzută) și progresele incipiente pe care Irlanda le-a făcut în ultimii ani în ceea ce privește îmbunătățirea stabilității financiare a sectorului său bancar. În procesul de elaborare și punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar.

                  (21)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante. Pentru relansarea economiei, este necesar ca Irlanda să înregistreze progrese în ceea ce privește investițiile sale ambițioase în domeniile mediului, climei, energiei și infrastructurii. Irlanda a rămas în urmă în ceea ce privește strategia sa în materie de decarbonizare. Emisiile de gaze cu efect de seră generate de mijloacele de transport și de clădiri sunt ridicate și își mențin tendința ascendentă. Irlanda nu va atinge obiectivele stabilite pentru 2020 în materie de eficiență energetică și energie din surse regenerabile. Irlanda depinde de importurile de energie și se numără printre statele membre cu cele mai mari prețuri la energie electrică, ceea ce ar putea avea un impact negativ atât asupra mediului, cât și asupra competitivității întreprinderilor. Transformarea Irlandei într-o economie neutră din punct de vedere climatic va necesita investiții private și publice considerabile pe o perioadă de timp îndelungată în ceea ce privește, printre altele, energia din surse regenerabile, infrastructura de energie electrică, eficiența energetică și transporturile durabile. Planul de acțiune în domeniul climei constituie o inițiativă credibilă pentru a inversa traiectoria emisiilor. O punere în aplicare eficace și susținută a politicilor și măsurilor sale va fi necesară pentru a transpune ambiția în rezultate concrete. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Irlanda să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriul menționat în anexa D la raportul de țară pentru anul 2020. Acest lucru i-ar permite Irlandei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (22)

                  Eforturile Irlandei de a reduce decalajul de productivitate dintre sectoarele sale externe și cele interne rămân lente. Este binevenit sprijinul direct acordat prin Fondul de inovare în domeniul tehnologiilor disruptive pentru cooperarea dintre întreprinderi și centrele de cercetare publice, de exemplu prin proiecte de colaborare între sectorul industrial, inclusiv IMM-uri, și organismele de cercetare. Cu toate că sprijinul public acordat de Irlanda întreprinderilor este relativ ridicat, acesta este pus în aplicare în principal prin intermediul unui sistem de credite fiscale pentru cercetare și dezvoltare. Deși modificările recente ale bugetului pentru 2020 sporesc atractivitatea pentru IMM-uri a creditului fiscal, acesta tinde să aducă beneficii întreprinderilor multinaționale mai mari. Cadrul Future Jobs Ireland identifică măsuri-cheie care ar putea contribui la abordarea deficiențelor economiei naționale, în special inițiative de consolidare a productivității întreprinderilor naționale, mai ales a IMM-urilor. Este important ca aceste măsuri să fie puse în aplicare în mod eficace. Criza a evidențiat, de asemenea, nevoile IMM-urilor în materie de digitalizare, în special în ceea ce privește soluțiile de muncă la distanță, formarea lucrătorilor și securitatea cibernetică. Infrastructura digitală este esențială pentru stimularea productivității IMM-urilor și pentru promovarea spiritului antreprenorial. Serviciile în bandă largă de foarte mare viteză sunt disponibile doar pentru 5 % din sediile din mediul rural, cu mult sub media Uniunii de 29 %; de asemenea, Irlanda se numără printre statele membre cu cel mai mare preț al conexiunilor fixe în bandă largă. Dat fiind că, în cadrul planului național privind conectivitatea în bandă largă, s-a semnat un contract pentru o investiție publică majoră menită să remedieze lacunele în materie de infrastructură, este, prin urmare, important să se monitorizeze îndeaproape și să se asigure implementarea în timp util a rețelei de bandă largă de foarte mare viteză, finanțată din bani publici, în special în zonele rurale.

                  (23)

                  Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru a îmbunătăți eficiența și echitatea sistemelor fiscale, astfel cum s-a recunoscut în Recomandarea din 2020 privind politica economică a zonei euro. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Irlanda a luat măsuri pentru a aborda practicile de planificare fiscală agresivă prin punerea în aplicare a inițiativelor convenite la nivel internațional și european și prin adoptarea unor măsuri suplimentare la nivel național. Cu toate acestea, nivelul ridicat al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB sugerează că normele fiscale ale Irlandei sunt utilizate de întreprinderi care practică planificarea fiscală agresivă și va trebui să se evalueze eficacitatea măsurilor naționale. Lărgirea bazei de impozitare ar spori reziliența veniturilor la fluctuațiile economice și la șocurile idiosincratice și ar consolida funcționarea stabilizatorilor automați. Nivelul ridicat de concentrare a impozitelor pe profit, primele zece întreprinderi reprezentând 45 % din totalul impozitelor pe profit, volatilitatea și caracterul lor potențial tranzitoriu, precum și ponderea lor din ce în ce mai mare în veniturile fiscale totale (cu un nivel record de 18,7 % înregistrat în 2018) subliniază riscurile pe care le presupune bazarea în mod excesiv pe aceste venituri pentru finanțarea cheltuielilor curente permanente.

                  (24)

                  În pofida eforturilor de consolidare a cadrului său de combatere a spălării banilor, Irlanda se confruntă în continuare cu riscuri din cauza faptului că economia sa este orientată către piața internațională, ceea ce implică un aflux semnificativ de investiții străine directe și prezența unor structuri juridice complexe cu finanțatori străini. Evaluarea riscurilor la nivel național a fost reexaminată pentru a reflecta mai bine expunerea reală la risc a profesioniștilor implicați în furnizarea de servicii către întreprinderi și fiducii. O înțelegere necorespunzătoare de către acești profesioniști a expunerii la risc are ca rezultat o raportare redusă a tranzacțiilor suspecte. Gradul de intensitate a supravegherii este necorespunzător pentru a remedia aceste probleme și nu se întemeiază pe o abordare bazată pe riscuri, ceea ce afectează eficacitatea cadrului de combatere a spălării banilor. S-a înființat un registru național al beneficiarilor reali în ceea ce privește întreprinderile, pentru a limita caracterul secret și pentru a-i identifica pe beneficiarii reali. Calitatea informațiilor furnizate și eficacitatea registrului trebuie monitorizate în timp.

                  (25)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare („recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire legate de criza actuală.

                  (26)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Irlanda va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (27)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Irlanda ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (28)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (29)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (30)

                  În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 iau în considerare necesitatea de a combate pandemia de COVID-19 și de a facilita redresarea economică, ca prim pas necesar pentru a permite o ajustare a dezechilibrelor. Recomandările specifice fiecărei țări din 2020 care vizează în mod direct remedierea dezechilibrelor macroeconomice identificate de Comisie în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2 și 4,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să îmbunătățească accesibilitatea sistemului de sănătate și să îi consolideze reziliența, inclusiv prin satisfacerea nevoilor cadrelor medicale și prin asigurarea acoperirii universale a asistenței medicale primare.

                  2.

                  Să sprijine ocuparea forței de muncă prin dezvoltarea competențelor. Să abordeze riscul decalajului digital, inclusiv în sectorul educației. Să sporească oferta de locuințe sociale și la prețuri accesibile.

                  3.

                  Să ofere în continuare sprijin întreprinderilor, în special IMM-urilor, mai ales prin măsuri de asigurare a lichidității acestora. Să acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a încuraja redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și cea digitală, în special către producția și utilizarea energiei în mod nepoluant și eficient, transportul public durabil, serviciile de furnizare și tratare a apei, cercetare și inovare, precum și către infrastructura digitală.

                  4.

                  Să extindă baza de impozitare. Să intensifice acțiunile menite să corecteze elementele sistemului fiscal care facilitează planificarea fiscală agresivă, inclusiv în materie de plăți în străinătate. Să asigure supravegherea și aplicarea eficace a cadrului de combatere a spălării banilor în ceea ce privește profesioniștii care furnizează servicii fiduciilor și întreprinderilor.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 35.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.