               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.5.2015
            COM(2015) 262 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2015și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2015

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2015

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2015

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Italiei pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 473/2013
                  5
               , Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Italiei pentru 2015
                  6
               .

               (4)La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  7
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă
                  8
               , în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări bugetare responsabile și favorabile creșterii.

               (6)La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Italia pentru 2015
                  9
               , în care a evaluat progresele realizate de Italia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Italia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită măsuri de politică decisive și monitorizare specifică. În special, este esențial să se abordeze cauzele fundamentale ale unei productivități a muncii persistent scăzute și ale competitivității reduse, precum și să se asigure o traiectorie descendentă a datoriei naționale. Este imperios necesar să se întreprindă acțiuni de reducere a riscului apariției unor efecte negative asupra economiei italiene și, având în vedere dimensiunea acestei economii, asupra uniunii economice și monetare, la nivel mai larg.

               (7)La 28 aprilie 2015, Italia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015 și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)În prezent, Italia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, iar în perioada 2013-2015 face obiectul regulii tranzitorii privind datoria. La 27 februarie 2015, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, întrucât se estima că Italia nu va realiza suficiente progrese în vederea respectării regulii privind datoria în perioada 2014-2015. Concluzia analizei a fost că, la acea dată, criteriul datoriei ar trebui considerat ca fiind respectat.

               (9)La 30 aprilie 2015, după data-limită a previziunilor economice din primăvară, Curtea Constituțională a Italiei a hotărât că neindexarea temporară, în 2012-2013, a pensiilor mai mari este neconstituțională. Impactul bugetar exact al acestei hotărâri va depinde de modul de acțiune al guvernului Italiei, care trebuie încă să fie clarificat. Având în vedere noile informații, s-ar putea considera necesar să se emită ulterior un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE. În lipsa acestui nou element și în așteptarea clarificărilor suplimentare, concluziile raportului din februarie pot fi considerate ca fiind în linii mari încă valabile, în această etapă.

               (10)În programul său de stabilitate pentru 2015, Italia a solicitat o abatere temporară de 0,4 puncte procentuale din PIB de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2016, pentru a lua în considerare reformele structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Detaliile care stau la baza acestor reforme au fost prezentate în Programul național de reformă al Italiei pentru 2015. Printre domeniile de reformă prezentate în program ca având un impact asupra sustenabilității finanțelor publice se numără: (i) administrația publică și simplificarea; (ii) piețele produselor și serviciilor; (iii) piața muncii; (iv) justiția civilă; (v) învățământul; (vi) reorientarea fiscală și (vii) analiza cheltuielilor ca măsură de finanțare. Autoritățile estimează impactul reformelor asupra PIB real la 1,8 puncte procentuale până în 2020, ceea ce pare plauzibil. Aceste reforme vor avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice dacă vor fi puse în aplicare integral și la termen. Aceasta în condițiile în care guvernul Italiei ia în 2015 măsurile necesare pentru a compensa în mod adecvat impactul permanent al hotărârii Curții Constituționale menționate anterior astfel încât să se asigure: (i) că Italia rămâne sub incidența componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere; (ii) că se menține o marjă de siguranță corespunzătoare în ceea ce privește valoarea de referință prevăzută de tratat și (iii) că obiectivul pe termen mediu se atinge în orizontul de patru ani al Programului de stabilitate. În prezent, se poate considera că Italia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată în 2016, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, care vor fi monitorizate în cadrul semestrului european.

               (11)Programul de stabilitate pentru 2015 prevede o îmbunătățire treptată a deficitului global, la 2,6 % din PIB în 2015 și, apoi, la 1,8 % din PIB în 2018. Conform Programului de stabilitate pentru 2015, guvernul intenționează să atingă obiectivul pe termen mediu, și anume o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, până în 2017. Totuși, în ceea ce privește soldul structural recalculat
                  10
               , obiectivul pe termen mediu se va atinge în 2018. Atingerea, până în 2017, a obiectivului pe termen mediu pare oportună, ținând seama de aplicarea clauzei privind reformele structurale, precum și de angajamentele consacrate în Programul de stabilitate pentru 2015.

               (12)Se estimează că ponderea datoriei guvernamentale în PIB va atinge nivelul maxim în 2015, la 132,5 %, și că va scădea treptat la aproximativ 120,0 % în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este plauzibil. Guvernul nu a precizat încă reducerile suplimentare de cheltuieli care îi vor permite să evite punerea în aplicare în 2016 a majorării TVA legiferate.

               (13)În 2015, Italia ar trebui să își îmbunătățească soldul structural cu 0,25 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, ajustarea structurală proiectată în vederea atingerii în 2015 a obiectivului pe termen mediu de 0,3 % din PIB este în conformitate cu obligațiile Italiei în temeiul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În 2016, Italia ar trebui să își îmbunătățească soldul structural cu cel puțin 0,1 % din PIB, luând în considerare abaterea permisă pe baza clauzei privind reformele structurale. Cu toate acestea, în ipoteza menținerii politicilor actuale, previziunile Comisiei indică o deteriorare de 0,2 % din PIB, existând astfel riscul unei abateri. Așadar, vor fi necesare măsuri suplimentare. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul este de părere că există riscul ca Italia să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (14)În pofida contribuției preconizate la efortul de reducere a datoriei, care este o provocare cheie pentru Italia, punerea în aplicare a ambițiosului program de privatizare prezentat de autoritățile italiene a înregistrat unele întârzieri în 2014; drept urmare, în 2014, veniturile din privatizare au reprezentat 0,2 % din PIB, sub ținta de 0,7 % pe an.

               (15)Anul trecut, Italia a efectuat demersuri importante pentru a reduce presiunea fiscală asupra veniturilor salariale, care totuși se menține la un nivel ridicat. Numărul și domeniul de aplicare al cheltuielilor fiscale, în special cotele reduse de TVA sunt în continuare excesiv de ridicate. În ceea ce privește impozitarea proprietății, ritmul progreselor înregistrate în reforma cadastrului este lent, fiind necesar în special să se revizuiască valorile cadastrale caduce. De asemenea, nu s-au abordat aspectele legate de revizuirea taxelor de mediu și de eliminarea subvențiilor dăunătoare mediului înconjurător. Italia a instituit un comitet privind taxele de mediu. Aceste dimensiuni diverse sunt acoperite de legislația care permite efectuarea reformei fiscale, a cărei punere în aplicare a fost însă tergiversată ca urmare a lipsei decretelor legislative. În pofida unor acțiuni în acest domeniu, eficiența sistemului fiscal în Italia este, de asemenea, subminată de nivelul constant scăzut și costisitor al conformității fiscale și de nivelul ridicat al evaziunii fiscale (estimat de guvern la 91 de miliarde EUR pe an sau 5,6 % din PIB). Guvernul a prezentat măsuri de asigurare a acurateței declarațiilor fiscale care trebuie acum să fie pe deplin funcționale.

               (16)În vederea îmbunătățirii durabile a eficienței și a calității cheltuielilor publice la toate nivelurile administrației publice, s-au efectuat doar demersuri limitate. Economiile bugetare legiferate, inclusiv la nivel regional și local, nu corespund nivelurilor prevăzute în Programul național de reformă pentru 2014. Analiza cheltuielilor nu este încă parte integrantă a procesului bugetar general și aceasta afectează eficiența globală și pe termen lung a exercițiului. Gestionarea fondurilor UE este afectată în continuare de deficiențe grave, în special în regiunile din sud. Un plan strategic național pentru porturi și logistică este în curs de pregătire, însă s-au întreprins doar demersuri parțiale de modernizare a gestionării porturilor și a conexiunilor acestora cu hinterlandul.

               (17)Administrația publică a Italiei este caracterizată în continuare de ineficiențe semnificative care afectează mediul de afaceri și capacitatea țării de a pune în aplicare reformele în mod eficient. S-au depus eforturi de îmbunătățire a cadrului instituțional și a calității generale a administrației publice și aceste eforturi continuă. Până la sfârșitul anului 2015 se așteaptă o reformă ambițioasă a Constituției, care are, în special, scopul de a clarifica diviziunea responsabilităților între diferitele niveluri ale guvernării. Este pendinte o reformă cuprinzătoare a administrației publice care vizează rotația personalului, mobilitatea și compensațiile. Deși s-au efectuat o serie de demersuri de promovare a transparenței și de abilitare a autorității naționale anticorupție, revizuirea termenelor de prescripție, care este, de asemenea, considerată de alte organizații internaționale ca fiind un pilon al luptei împotriva corupției în Italia, nu s-a efectuat încă. În ultimii ani, s-au efectuat demersuri importante atât pentru a îmbunătăți administrarea actului de justiție, prin revizuirea cadrului geografic al instanțelor și crearea de instanțe specializate, cât și pentru a reduce cererile de intervenție a sistemului judiciar, prin promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor. Durata procedurilor rămâne o problemă majoră și reformele întreprinse trebuie încă să dea rezultate.

               (18)De la sfârșitul anului 2008, rata creditelor neperformante a sectorului bancar italian a crescut rapid, în principal în ceea ce privește expunerile băncilor față de societăți. Până în prezent, rata cedării activelor depreciate a fost prea scăzută, cesiunile menținându-se la un nivel limitat. Această situație este cauzată, parțial, de subdezvoltarea pieței sectorului privat al datoriei cu risc ridicat de neplată din Italia. Legislația recentă a abordat deficiențele în materie de guvernanță corporativă a celor mai mari bănci cooperative („banche popolari”), însă rolul fundațiilor și al băncilor cooperative mici („banche di credito cooperativo”) este abordat prin intermediul unor acorduri neobligatorii, cu caracter de autoreglementare. Prin continuarea restructurării și a consolidării sectorului bancar italian se asigură îmbunătățirea eficacității medierii financiare și sprijinirea redresării economice.

               (19)În decembrie 2014, s-a adoptat o lege amplă care permite reformarea pieței muncii, „Jobs Act”, și care menține direcția reformelor anterioare. Acest act legislativ prevede în special modificări în ceea ce privește legislația de protecție a ocupării forței de muncă, sistemul de indemnizații de șomaj, guvernanța și funcționarea politicilor active și pasive în domeniul pieței forței de muncă și echilibrul dintre viața profesională și cea de familie. Aplicarea efectivă a acestei legi va depinde în mod crucial de adoptarea decretelor legislative de punere în aplicare necesare. Acestea abordează utilizarea schemelor de suplimentare a salariilor, revizuirea acordurilor contractuale, echilibrul dintre viața profesională și cea privată și consolidarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Negocierile de nivelul doi, care ar putea contribui la o aliniere mai bună a salariilor la productivitate și care ar încuraja adoptarea de soluții inovatoare în cadrul întreprinderilor, vizează deocamdată doar un număr redus de întreprinderi. Acordul din ianuarie 2014 de stabilire a procedurilor de determinare a reprezentativității sindicatelor în industria prelucrătoare ar putea contribui la promovarea negocierii de nivelul doi, însă acesta nu este încă funcțional. Rata de participare a femeilor la forța de muncă, deși în creștere, rămâne printre cele mai scăzute din UE. De asemenea, șomajul în rândul tinerilor a ajuns la aproape 43 % în al treilea trimestru al anului 2014, iar ponderea tinerilor cu vârste cuprinse între 15 și 24 de ani care nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează un program educațional sau de formare este cea mai ridicată din UE. Unele dintre cauze se regăsesc în sistemul de învățământ, care este caracterizat în continuare de rezultate școlare sub media UE și de rate ale abandonului școlar timpuriu relativ ridicate. Dintre persoanele cu vârste cuprinse între 15 și 34 de ani care au absolvit primul și al doilea nivel al învățământului terțiar, numai 54,6 % au fost încadrate în muncă, față de media UE de 78,6 %. Italia a înregistrat una dintre cele mai mari creșteri ale ratelor sărăciei și excluziunii sociale din UE, cu un impact deosebit asupra copiilor. În abordarea acestei provocări, sistemele de asistență socială sunt în continuare fragmentate și ineficiente, având drept urmare ineficiențe semnificative în materie de costuri.

               (20)O serie de restricții privind concurența împiedică încă buna funcționare a piețelor de produse și servicii. Parlamentul dezbate o lege care abordează anumite bariere într-o serie de sectoare, inclusiv sectorul asigurărilor, telecomunicațiilor și distribuției de combustibil. Există în continuare bariere semnificative în alte sectoare importante, inclusiv serviciile publice locale, aeroporturile și porturile, serviciile juridice, serviciile bancare, farmaciile și sistemul de sănătate. În ceea ce privește achizițiile publice există, în continuare, deficiențe semnificative, în pofida recurgerii pe o scară mai largă la achizițiile publice centralizate. Serviciile publice locale, caracterizate în mod clar de ineficiență, sunt în continuare ferite de concurență, iar acest lucru are efecte negative și asupra finanțelor publice. Se recurge la licitațiile deschise pentru a atribui o mică parte a contractelor, în timp ce marea majoritate a contractelor sunt atribuite prin intermediul procedurilor interne sau similare.

               (21)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Italiei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-6 de mai jos.

               (22)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Italiei, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (23)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și evaluarea sus-menționată, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 1-6 de mai jos.

               (24)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. De asemenea, Italia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să realizeze o ajustare bugetară de cel puțin 0,25 % din PIB în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2015 și de 0,1 % din PIB în 2016 prin luarea măsurilor structurale necesare atât în 2015, cât și în 2016, având în vedere abaterea permisă pentru punerea în aplicare a reformelor structurale majore. Să pună în aplicare cu celeritate și rigurozitate programul de privatizare și să utilizeze veniturile excepționale pentru a înregistra progrese suplimentare în direcția înscrierii pe o traiectorie descendentă adecvată a ponderii datoriei generale guvernamentale în PIB. Să pună în aplicare, până în septembrie 2015, legea care permite efectuarea reformei fiscale, în special revizuirea cheltuielilor fiscale și a valorilor cadastrale și măsurile de consolidare a conformității fiscale.

               2.Să adopte planul strategic național preconizat pentru porturi și logistică, în special pentru a contribui la promovarea transportului intermodal prin conexiuni mai bune. Să se asigure că Agenția pentru coeziune teritorială este pe deplin funcțională, astfel încât gestionarea fondurilor UE să se îmbunătățească în mod considerabil.

               3.Să adopte și să pună în aplicare legislația în curs care vizează îmbunătățirea cadrului instituțional și modernizarea administrației publice. Să revizuiască, până la jumătatea anului 2015, termenele de prescripție. Să se asigure că reformele adoptate în vederea îmbunătățirii eficacității justiției civile contribuie la reducerea duratei procedurilor.

               4.Să introducă, până la sfârșitul anului 2015, măsuri cu caracter obligatoriu care să soluționeze deficiențele rămase în materie de guvernanță corporativă a băncilor, în special cu privire la rolul fundațiilor, și să ia măsuri de accelerare a reducerii generale a creditelor neperformante.

               5.Să adopte decretele legislative cu privire la utilizarea schemelor de suplimentare a salariilor, revizuirea acordurilor contractuale, echilibrul dintre viața profesională și cea privată și consolidarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Să stabilească, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, un cadru eficace pentru negocierile contractuale de al doilea nivel. În cadrul eforturilor de combatere a șomajului în rândul tinerilor, să adopte și să pună în aplicare reforma prevăzută a sistemului de învățământ și să extindă învățământul terțiar cu componentă de formare profesională.

               6.Să pună în aplicare agenda de simplificare pentru perioada 2015-2017 în vederea reducerii sarcinii administrative și de reglementare. Să adopte măsuri de stimulare a concurenței în toate sectoarele vizate de dreptul concurenței și să ia măsuri decisive pentru înlăturarea barierelor rămase. Să se asigure că, până cel târziu la sfârșitul anului 2015, vor fi rectificate contractele de servicii publice locale care nu respectă cerințele privind procedurile de atribuire interne.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2015) 262.

                     (4)

                        P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)

                        JO L 140, 27.5.2013, p. 11.

                     (6)

                        C(2014) 8806 final.

                     (7)

                        COM(2014) 902 final.

                     (8)

                        COM(2014) 904 final.

                     (9)

                        SWD(2015) 31 final.

                     (10)

                        Soldul structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de stabilitate, urmând o metodologie stabilită de comun acord.

                     (11)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.5.2015
            COM(2015) 265 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2015și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2015

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2015

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2015

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 473/2013
                  4
               , Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Luxemburgului pentru 2015
                  5
               .

               (4)La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  6
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  7
               , în care nu a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări bugetare responsabile și favorabile creșterii.

               (6)La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Luxemburgul pentru 2015
                  8
               , în care a evaluat progresele realizate în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014.

               (7)La 30 aprilie 2015, Luxemburgul și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, precum și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)În prezent, Luxemburgul face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2015, guvernul intenționează să reducă deficitul global de la nivelul de 0,6 % din PIB, înregistrat în 2014, la 0,1 % din PIB în 2015. Ulterior, planul guvernamental prevede o nouă creștere a acestui deficit, la 0,9 % din PIB în 2018. Guvernul intenționează să mențină obiectivul pe termen mediu, care prevede un excedent structural de 0,5 % din PIB, pe parcursul întregii perioade de programare. În conformitate cu Programul de stabilitate, guvernul intenționează să mențină ponderea datoriei guvernamentale în PIB cu mult sub valoarea de referință de 60 % din tratat. Se preconizează că ponderea datoriei va fluctua în jurul nivelului de 24 % pe întreaga perioadă a programului, înregistrând o valoare maximă ce va depăși ușor 24 % din PIB în 2016 și scăzând sub 24 % din PIB până în 2019. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază proiecțiile bugetare este favorabil în 2015 și plauzibil pentru perioada ulterioară. Cu toate acestea, începând cu 2016, există riscuri legate de punerea în aplicare a măsurilor bugetare. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, soldul structural ar urma să se mențină la nivelul prevăzut de obiectivul pe termen mediu în 2015 și în 2016. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că Luxemburgul va respecta probabil dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cadrul fiscal al Luxemburgului a fost consolidat în mod semnificativ odată cu adoptarea cadrului bugetar pe termen mediu și cu crearea consiliului fiscal. Cu toate acestea, ar trebui remediate o serie de deficiențe grave în ceea ce privește publicarea cu regularitate a unor statistici bugetare intraanuale, care constituie un element esențial pentru monitorizarea în timp real a evoluțiilor bugetare.

               (9)Scăderea prognozată a veniturilor obținute din taxa pe consum ca urmare a modificărilor aduse reglementării în materie de comerț electronic evidențiază fragilitatea ce caracterizează cel puțin o parte din veniturile fiscale. În vederea asigurării în mai mare măsură a previzibilității acestora, există marjă de manevră pentru a se continua extinderea bazei de impozitare și armonizarea fiscalității, îndeosebi prin revizuirea impozitelor percepute pentru proprietățile imobiliare, care sunt scăzute în prezent, și prin utilizarea pe scară mai largă a unor surse alternative, inclusiv a taxelor de mediu. Au început lucrările pregătitoare în vederea unei ample reforme fiscale (care urmează să intre în vigoare în 2017).

               (10)Sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice este periclitată de creșterea cheltuielilor aferente pensiilor, care persistă în pofida recentei reforme a sistemului, și de creșterea constantă a cheltuielilor aferente serviciilor de îngrijire pe termen lung. Potrivit previziunilor, în 2015 asigurările pentru servicii de îngrijire pe termen lung vor înregistra un deficit
                  9
                și se vor confrunta cu o diminuare treptată a rezervelor, care încă din 2017 vor scădea sub limita minimă legală de 10 % din cheltuieli. În cadrul bugetului pentru 2015
                  10
                au fost adoptate unele măsuri care permit realizarea de economii. Totuși, reforma planificată a asigurărilor pentru servicii de îngrijire pe termen lung, prin care se urmărește să li se asigure persoanelor care au nevoie de îngrijire pe termen lung un nivel adecvat de servicii și să se garanteze finanțarea corespunzătoare, nu a fost încă transpusă în legislație. Reforma sistemului de pensii din 2012 nu a fost suficient de ambițioasă, deoarece nu a abordat decât parțial decalajul important dintre vârsta legală de pensionare și cea efectivă. Există în continuare mai multe posibilități de pensionare anticipată. Participarea lucrătorilor vârstnici pe piața forței de muncă rămâne foarte scăzută în comparație cu alte țări ale UE. Au fost elaborate proiecte de legi privind reforma sistemului de pensii și de modificare a Codului muncii (Pactul privind lucrătorii în pragul pensionării). Acesta conține un pachet de măsuri care vizează menținerea lucrătorilor vârstnici pe piața forței de muncă.

               (11)Economia luxemburgheză se caracterizează prin diferențe considerabile ale productivității muncii de la un sector economic la altul, productivitatea din sectorul financiar fiind de două ori mai mare decât cea din sectoarele nefinanciare. Aceasta presupune că o diferență mai accentuată între salariile reale sectoriale, în concordanță cu productivitatea muncii din sectorul respectiv, ar putea sprijini realocarea forței de muncă spre sectoare emergente competitive sau către sectoare afectate de scăderea competitivității costurilor. Persistă barierele în calea ajustărilor salariale sectoriale, necesare pe termen lung.

               (12)Deși, în general, piețele forței de muncă înregistrează rezultate bune, iar ratele de absolvire a învățământului terțiar sunt ridicate, ratele de ocupare profesională a lucrătorilor vârstnici, a femeilor și a tinerilor slab calificați sunt, prin comparație, scăzute. Politicile de activare eficace se confruntă cu obstacole instituționale. În cadrul serviciilor publice de ocupare a forței de muncă este în curs de aplicare o reformă importantă care urmărește să le ofere îndrumare individuală persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, dar aceasta nu este încă finalizată. Proiectele de reformă a învățământului profesional și tehnic și, respectiv, a învățământului secundar, care au drept obiectiv îmbunătățirea rezultatelor școlare, în special în cazul elevilor care provin dintr-un mediu socioeconomic defavorizat, nu au fost adoptate. Este de așteptat ca măsurile anunțate în legătură cu indemnizația de maternitate și cu alocațiile școlare, precum și reforma planificată a concediului pentru creșterea copilului să contribuie la creșterea participării femeilor pe piața muncii. Factorii care descurajează încadrarea în muncă a celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei își au originea în „sistemul comun de impozitare” și în modul în care este conceput sistemul de prestații sociale. În pofida ratelor ridicate de absolvire a învățământului terțiar, rezultatele școlare rămân nesatisfăcătoare, iar situația persoanelor care provin din familii de migranți și a tinerilor slab calificați rămâne dificilă. Provocările legate de oferta de pe piața forței de muncă determinate de factori instituționali și de modul în care este conceput sistemul de prestații sociale persistă și constituie cauza problemelor de pe piața forței de muncă.

               (13)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Luxemburgului în anii anteriori. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-3 de mai jos.

               (14)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Luxemburgului și consideră
                  11
                că Luxemburgul respectă Pactul de stabilitate și de creștere.

               (15)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. Luxemburgul ar trebui să asigure, de asemenea, punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Luxemburgul să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să extindă baza de impozitare, în special în ceea ce privește consumul, impozitele periodice pe proprietate și taxele de mediu.

               2.Să elimine decalajul dintre vârsta legală și vârsta efectivă de pensionare, prin limitarea regimurilor de pensionare anticipată și prin corelarea vârstei legale de pensionare cu speranța de viață.

               3.Să reformeze sistemul de stabilire a salariilor, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, astfel încât acestea să evolueze în concordanță cu productivitatea, în special la nivel sectorial.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 265.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  JO L 140, 27.5.2013, p. 11.

                     (5)
                  C(2014) 8808 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2015) 35 final/2.

                     (9)
                  CNS, Budget de l’Assurance Dépendance, exercițiul 2015, poate fi consultat la adresa

                     http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf

                  .

                     (10)
                  Măsurile 255 și 256 din bugetul pentru 2015, disponibil la adresa

                     http://www.budget.public.lu/

                  .

                     (11)
                  Aviz emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.5.2015
            COM(2015) 267 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2015și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2015

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2015

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2015

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2014 și a emis un aviz privind Programul de stabilitate actualizat al Maltei pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013
                  4
               , Comisia și-a prezentat avizul privind proiectul de plan bugetar al Maltei pentru 2015
                  5
               .

               (4)La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  6
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă
                  7
               , în care nu a identificat Malta ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (5)La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări bugetare responsabile și favorabile creșterii.

               (6)La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Malta pentru 2015
                  8
               , în care a evaluat progresele realizate de Malta în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014.

               (7)La 17 aprilie 2015, Malta și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, iar la 30 aprilie 2015 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)În prezent, Malta se încadrează în componenta [preventivă] a Pactului de stabilitate și de creștere [în urma abrogării procedurii aplicabile deficitelor excesive în iunie 2015]. În Programul său de stabilitate pentru 2015, guvernul prevede o îmbunătățire treptată a deficitului global, care va ajunge la 1,6 % din PIB în 2015 și, apoi, la 0,2 % din PIB în 2018. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, se poate considera că deficitul excesiv a fost corectat în 2014. Conform Programului de stabilitate, guvernul intenționează să atingă obiectivul pe termen mediu, și anume o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, până în 2019, la un an de la încheierea perioadei de programare. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, ajungând la 61,2 % în 2018. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Se pare că există riscul unei anumite abateri de la ajustarea necesară de 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu atât în 2015, cât și în 2016. În 2015, se preconizează că îmbunătățirea soldului structural va fi cu 0,1 % din PIB inferioară cerinței. Deși ajustarea prevăzută pentru 2016 respectă cerința, există riscul unei anumite abateri pentru anii 2015 și 2016 luați împreună. Măsurile de sprijinire, începând cu 2016, a țintelor de deficit preconizate nu au fost detaliate suficient. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare în 2015 și în 2016. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că Malta va respecta probabil, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)Există riscuri privind sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice ale Maltei, în special având în vedere creșterea estimată a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației. În ceea ce privește sistemul de pensii, majorarea legiferată a vârstei legale de pensionare este introdusă într-un ritm foarte lent și nu există o corelație specifică între vârsta legală de pensionare și speranța de viață. Malta a abordat provocările legate de sistemul său de pensii prin intermediul unor măsuri active în domeniul pieței muncii și prin introducerea pensiilor din pilonul al treilea, anunțând totodată noi măsuri de politică în cadrul Programului său național de reformă; cu toate acestea, nu au fost încă anunțate și puse în aplicare măsuri care să vizeze îmbunătățirea considerabilă a sustenabilității și a adecvării sistemului de pensii. A început punerea în aplicare a strategiei naționale din 2014 privind sistemele de sănătate, în scopul de a maximiza eficiența sistemului de sănătate, asigurând în același timp sustenabilitatea sa financiară. Aceasta va trebui monitorizată.

               (10)Malta a introdus măsuri în sprijinul echilibrului dintre viața profesională și cea de familie, în special prin stimulente fiscale, menținerea centrelor gratuite de îngrijire a copiilor și introducerea unor regimuri de lucru flexibile. În același timp, cererea sporită de îngrijire informală pe termen lung și lipsa competențelor necesare ar putea descuraja femeile mai în vârstă să își caute un loc de muncă. O strategie națională de alfabetizare și o strategie de combatere a părăsirii timpurii a școlii au fost publicate în iunie 2014. De asemenea, se fac eforturi pentru a alinia rezultatele educaționale la nevoile pieței, deși încă nu se pot constata rezultate concrete.

               (11)S-au făcut eforturi pentru a oferi un cadru privind utilizarea fondurilor cu capital de risc și pentru a facilita accesul la piețele de capital, în special prin revizuirea schemei Malta Enterprise, destinată întreprinderilor nou înființate, precum și prin programul anunțat de investiții în capital de pornire. De asemenea, se pregătește înființarea unei bănci de dezvoltare. Aceste aspecte vor trebui monitorizate.

               (12)Eforturile Maltei de a combate evaziunea fiscală și de a încuraja respectarea obligațiilor fiscale prin asigurarea unui cadru raționalizat de colectare a veniturilor merg în direcția bună. Deși activitățile în acest domeniu sunt în curs, sunt necesare măsuri concrete pentru a accelera adoptarea plăților electronice.

               (13)Durata procedurilor de achiziții publice a fost redusă considerabil prin introducerea obligativității de a organiza achiziții publice electronice și prin consolidarea departamentelor relevante ale administrației publice. Această durată va fi redusă și mai mult odată ce vor fi puse în aplicare măsurile anunțate, în special recrutarea de personal suplimentar și introducerea unui sistem de urmărire a procedurilor. Costurile pentru transporturi joacă un rol considerabil în economia Maltei. Recent a fost lansată o reformă a transporturilor, însă guvernul nu a prezentat încă o strategie amplă în acest domeniu.

               (14)Programul național de reformă specifică măsuri pentru reformarea sistemului de justiție care merg dincolo de cele identificate în raportul de țară. Prin urmare, Malta a făcut unele progrese în legătură cu abordarea recomandărilor de țară pentru 2014 referitoare la sporirea eficienței sistemului judiciar. De asemenea, este în curs de finalizare un proiect de act legislativ care, atunci când va fi promulgat și pus în aplicare, ar trebui să sporească și mai mult eficiența sistemului judiciar, în special prin digitalizarea procedurilor judiciare și promovarea mecanismelor de soluționare alternativă a litigiilor.

               (15)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Maltei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Maltei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de conformitatea cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (16)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Maltei, iar avizul său
                  9
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (17)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. Malta ar trebui să asigure, de asemenea, punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Malta să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În urma corectării deficitului excesiv, să realizeze o ajustare bugetară de 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2015 și în 2016.

               2.Să ia măsuri pentru a îmbunătăți competențele de bază și a reduce mai mult părăsirea timpurie a școlii prin promovarea dezvoltării profesionale continue a profesorilor.

               3.Să accelereze majorarea vârstei legale de pensionare și să o coreleze cu speranța de viață.

               4.Să îmbunătățească accesul IMM-urilor la finanțare, în special prin intermediul instrumentelor nebancare.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 267.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  JO L 140, 27.5.2013, p. 11.

                     (5)
                  C(2014) 8809 final.

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 37 final.

                     (9)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.5.2015
            COM(2015) 266 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2015și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru 2015

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2015

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru 2015

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2014 și a emis un aviz privind Programul de convergență actualizat al Ungariei pentru 2014.

               (4)La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Ungaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (5)La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări bugetare responsabile și favorabile creșterii.

               (6)La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Ungaria pentru 2015
                  7
               , în care a evaluat progresele realizate de Ungaria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat realizat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Ungaria se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită măsuri decisive de politică și monitorizare. În special, ar trebui să se acorde atenție riscurilor generate de poziția internațională netă (care, în pofida anumitor progrese în ceea ce privește reechilibrarea conturilor externe, continuă să fie pronunțat negativă), de nivelul ridicat al datoriei publice, de sarcina de reglementare considerabilă asupra sectorului financiar și de nivelul ridicat de credite neperformante, factori care îngreunează reducerea gradului de îndatorare.

               (7)La 30 aprilie 2015, Ungaria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015 și Programul de convergență pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)În prezent, Ungaria se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, iar în perioada 2013-2015 face obiectul regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de convergență pentru 2015, guvernul intenționează să îmbunătățească treptat deficitul global pentru a ajunge la 2,4 % din PIB în 2015 și, apoi, la 1,6 % în 2018, și prevede că obiectivul pe termen mediu – un deficit structural de 1,7 % din PIB – va fi îndeplinit în 2017. Potrivit Programului de convergență, guvernul își propune să reducă treptat ponderea datoriei în PIB, pentru a ajunge la 74,9 % în 2015 și la 68,9 % în 2018. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este în general plauzibil până în 2016 și devine favorabil pentru perioada ulterioară. Măsurile menite să susțină țintele de deficit planificate începând din 2016 nu au fost suficient specificate, în special pentru perioada ulterioară anului 2016. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, atât soldul structural, cât și creșterea cheltuielilor nete indică riscul unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2015 și 2016. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare în 2015 și în 2016. În același timp, se preconizează că Ungaria va îndeplini regula tranzitorie privind datoria în 2015 și, după încheierea perioadei de tranziție, criteriul de referință privind reducerea datoriei în 2016. Pe baza evaluării Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că există riscul ca Ungaria să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. O aplicare riguroasă a cadrului bugetar pe termen mediu deja legiferat, precum și acordarea unui rol analitic mai vizibil Consiliului Fiscal ar aduce beneficii pentru sistemul de guvernanță fiscală al țării.

               (9)Principalele provocări pentru sectorul bancar au persistat în ultimele 12 luni, în special cele legate de restabilirea unei creditări bazate pe piață prin posibilități optimizate de acumulare a capitalului și o curățare mai eficientă a portofoliului. De la jumătatea anului 2013, creditarea bancară s-a bazat în principal pe scheme subvenționate, inclusiv pentru circa 40 % din creditele acordate IMM-urilor. Combinația dintre sarcinile fiscale și de reglementare considerabile, pe de o parte, și o proporție ridicată de împrumuturi problematice, pe de altă parte, nu oferă băncilor stimulentele necesare pentru a-și intensifica activitatea de creditare normală, nesubvenționată. Expunerea externă a Ungariei și riscurile pentru stabilitatea financiară asociate s-au redus considerabil ca urmare a conversiei recente în moneda locală a creditelor ipotecare denominate în valută străină. În același timp, datoriile în valută ale gospodăriilor continuă să reprezinte principalul motiv al ponderii mari a creditelor neperformante. Majoritatea schemelor adoptate până în prezent pentru reducerea creditelor în valută nu au vizat debitorii aflați în dificultate, cu excepția schemei agenției naționale de administrare a activelor în sectorul locuințelor, și este puțin probabil ca aceasta să rezolve problema creditelor neperformante. Eficiența curățării portofoliului este afectată, printre altele, de lipsa executărilor silite și de ineficiența procedurilor de soluționare judiciară și extrajudiciară a litigiilor. Un acord încheiat recent cu Banca Europeană pentru Reconstrucție și Dezvoltare include o serie de angajamente ale guvernului de a aborda provocările din sectorul financiar, inclusiv, printre altele, prin reducerea treptată a taxei impuse băncilor și prin respectarea principiului consultării prealabile. O punere în aplicare riguroasă a acestor măsuri ar favoriza întoarcerea la un cadru solid și previzibil de politică financiară. În ultimul an, Ungaria și-a majorat în mod repetat participațiile directe în sectorul bancar. Intervenția statului în sectorul bancar, realizată prin majorarea participațiilor directe, poate implica riscuri financiare semnificative, chiar și în cazul în care este doar temporară.

               (10)Schimbările recente din domeniul fiscal (introducerea de noi impozite și majorarea impozitelor existente) indică întoarcerea la tendința anterioară de majorare a ponderii impozitelor pe profit specifice anumitor sectoare. Caracterul imprevizibil și modul selectiv de aplicare ale acestor schimbări creează distorsionări ale investițiilor de la un sector la altul. Deși au fost introduse o serie de măsuri noi, sarcina fiscală asupra unora dintre categoriile de persoane cu venituri mici rămâne printre cele mai ridicate din UE, celibatarii fiind afectați în mod deosebit. Se pare că există o marjă pentru a orienta și mai mult sarcina fiscală către surse de venit mai favorabile creșterii. Diferite măsuri introduse în ultimul an contribuie la consolidarea sistemelor de combatere a evaziunii fiscale. În urma încheierii cu succes a programului prin care casele punctelor de vânzare cu amănuntul au fost legate la un sistem online, în prezent se intenționează ca în 2015 programul să fie extins la o serie de servicii de piață. A fost micșorat pragul dincolo de care trebuie depusă o declarație TVA detaliată. În 2015 a fost introdus un sistem de inspecție electronică a mărfurilor transportate rutier, al cărui principal scop este reducerea fraudei de tip carusel în materie de TVA. Cu toate acestea, există în continuare marje pentru a îmbunătăți semnificativ eficiența administrativă a colectării impozitelor și pentru a reduce costurile respectării obligațiilor fiscale, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii.

               (11)În ansamblu, în 2014 s-au înregistrat îmbunătățiri în ceea ce privește piața muncii din Ungaria, cu o creștere a ratei de ocupare a forței de muncă în sectorul privat datorată redresării economice. Continuă să existe provocări semnificative legate de programul de lucrări publice, care a fost extins în mod considerabil din 2011. Se constată că acest program este ineficient și ineficace ca politică activă în domeniul pieței forței de muncă, riscând să denatureze funcționarea adecvată a pieței forței de muncă. Aceleași resurse, cheltuite în mod diferit, ar putea aduce mai multe beneficii pentru economia Ungariei. Costul bugetar al programului a crescut de patru ori în ultimii patru ani, ajungând la 0,8 % din PIB, și se preconizează că acesta se va dubla din nou între momentul de față și 2018, blocând resurse care ar putea fi folosite pentru a aduce îmbunătățiri esențiale în ceea ce privește formarea și serviciile necesare pentru a facilita participarea pe piața deschisă a muncii. Există riscul ca lucrările publice de o asemenea amploare să creeze efecte de blocare importante și să înlocuiască în mod permanent sistemul de prestații sociale pentru persoanele slab calificate. Programul nu este coordonat în mod adecvat cu alte politici active în domeniul pieței forței de muncă și nu promovează în mod suficient reintegrarea participanților pe piața deschisă a forței de muncă. Rata persoanelor care au ieșit cu succes din programul de lucrări publice a fost de numai 13,8 % în primul semestru din 2014, ceea ce sugerează că lucrările publice nu favorizează suficient reintegrarea participanților pe piața muncii. Deși programul vizează șomerii de lungă durată și persoanele slab calificate, 47 % dintre participanții din 2013 aveau studii secundare sau terțiare. Perioada de eligibilitate pentru prestațiile de șomaj (trei luni) nu a fost prelungită și, prin urmare, nu corespunde intervalului de timp mediu (peste un an) de care are nevoie un șomer pentru a găsi un loc de muncă. Au fost puse în aplicare o serie de programe pentru a favoriza incluziunea romilor pe piața muncii și s-a instituit un sistem de monitorizare. Cu toate acestea, nu au fost încă adoptate măsuri raționalizate și coordonate de politică prin care să se poată reduce în mod semnificativ sărăcia. Indicatorii sărăciei, deși sugerează o tendință moderată de îmbunătățire, arată că nivelul sărăciei este în continuare îngrijorător de ridicat, în special în rândul romilor și al copiilor. Continuă să existe decalaje în ceea ce privește atât caracterul adecvat, cât și nivelul de acoperire al asistenței sociale.

               (12)Barierele care fuseseră introduse în ultimii ani în ceea ce privește intrarea pe piață în sectorul serviciilor nu au fost înlăturate; dimpotrivă, în 2014 au fost introduse alte bariere, împiedicându-se astfel alocarea eficientă a resurselor economice, agravând incertitudinea pentru investitori și restrângând concurența. Noile bariere includ, de exemplu, cerința ca toate punctele de vânzare cu amănuntul să fie autorizate la nivel central. Corupția și lipsa de transparență care afectează administrația publică, procesul decizional și achizițiile publice rămân motive de preocupare. Nivelul scăzut al concurenței în domeniul achizițiilor publice și utilizarea extinsă a atribuirilor directe de contracte au continuat în 2014. În 2014 a avut lor o reorganizare a administrării achizițiilor publice, ale cărei rezultate vor fi atent monitorizate. În noiembrie 2014, Ungaria a prezentat un plan de acțiune pentru transpunerea noilor directive privind achizițiile publice și pentru promovarea concurenței și a transparenței. De asemenea, au fost anunțate mai multe măsuri de îmbunătățire a cadrului anticorupție.

               (13)Deși au fost puse în aplicare unele măsuri în sprijinul participării copiilor romi la sistemul de învățământ, nu a fost încă elaborată o abordare sistematică de promovare a unui învățământ general favorabil incluziunii. Proporția copiilor romi care învață în școli sau în clase în care majoritatea elevilor sunt romi rămâne ridicată, iar nivelul de instruire al elevilor romi este mai scăzut decât media națională. Profesorii nu beneficiază de formare pentru a oferi un sprijin suficient categoriilor defavorizate. Trebuie depuse mai multe eforturi pentru a îmbunătăți tranziția între diferite forme și etape ale sistemului de educație, precum și de la educație la piața muncii. Schimbările planificate în ceea ce privește alocarea locurilor finanțate de stat în învățământul secundar și introducerea unui număr mai mare de cerințe pentru admiterea în învățământul superior pot limita și mai mult posibilitățile de tranziție între diferite forme de educație, în special pentru categoriile defavorizate. Ungaria are cea mai ridicată rată de abandon al studiilor superioare din UE, și anume 47 %. Guvernul a anunțat adoptarea unei strategii naționale pentru învățământul superior în decembrie 2014. Strategia prevede majorarea obiectivului național privind rata de absolvire a învățământului terțiar la 34 %. În ansamblu, măsurile adoptate recent nu au reușit să îmbunătățească participarea la învățământul superior a categoriilor defavorizate și nici să soluționeze problema persoanelor care nu își finalizează studiile. Actualul sistem de finanțare nu garantează un acces echitabil.

               (14)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Ungariei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de convergență, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Ungariei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Ungaria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-5 de mai jos.

               (15)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al Ungariei, iar avizul
                  8
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (16)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Ungaria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să realizeze o ajustare bugetară de 0,5 % din PIB în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2015 și o ajustare bugetară de 0,6 % din PIB în 2016.

               2.Să ia măsuri pentru a reveni la activitatea normală de creditare a economiei reale și pentru a înlătura obstacolele în privința curățării portofoliului bazate pe piață; să reducă în mod considerabil riscurile de datorie contingentă legate de majorarea participațiilor statului în sectorul bancar.

               3.Să reducă taxele sectoriale cu efect de denaturare; să elimine barierele nejustificate legate de accesul la sectorul serviciilor, inclusiv în ceea ce privește sectorul vânzării cu amănuntul; să reducă sarcina fiscală pentru persoanele cu venituri mici, inclusiv prin reorientarea impozitării către sectoare care denaturează mai puțin creșterea; să continue lupta împotriva evaziunii fiscale, să micșoreze costurile de conformare și să îmbunătățească eficiența colectării impozitelor. Să consolideze structurile procedurilor de achiziții publice care promovează concurența și transparența și să îmbunătățească și mai mult cadrul anticorupție.

               4.Să redirecționeze resursele bugetare alocate programului de lucrări publice către măsuri active în domeniul pieței muncii care să favorizeze integrarea pe piața primară a forței de muncă, precum și să amelioreze caracterul adecvat și nivelul de acoperire ale asistenței sociale și ale prestațiilor de șomaj.

               5.Să sporească gradul de participare al categoriilor defavorizate, în special al romilor, la un învățământ general favorabil incluziunii și să îmbunătățească sprijinul acordat acestor categorii printr-o formare specifică a profesorilor; să consolideze măsurile de facilitare a tranziției între diferite etape ale educației, precum și a tranziției către piața muncii și să amelioreze predarea competențelor esențiale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 266.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM (2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904 final.

                     (7)
                  SWD(2015) 36 final.

                     (8)
                  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 22.5.2017
            COM(2017) 525 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2017și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2017

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2017

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2017

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 910 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Finlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de Recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 9-10 martie 2017 și a fost adoptată de Consiliu la 21 martie
                  7
               .

               (2)În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Finlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, care se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)Raportul de țară privind Finlanda pentru 2017
                  8
                a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Finlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Finlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. Raportul include și un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate, de asemenea, la 22 februarie 2017
                  9
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Finlanda nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice.

               (4)La 28 aprilie 2017, Finlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost încorporate de statele membre în programele pentru perioada 2014-2020 finanțate din fondurile structurale și de investiții europene („fondurile ESI”). Astfel cum se prevede în legislația care reglementează fondurile ESI
                  10
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască programele relevante finanțate din fondurile ESI și să propună modificări la acestea, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante specifice țării. Comisia a furnizat orientări suplimentare cu privire la aplicarea acestor norme
                  11
               .

               (6)În prezent, Finlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În cadrul programului său de stabilitate pentru 2017, guvernul preconizează o deteriorare a deficitului global, de la -1,9 % din PIB în 2016 la -2,3 % în 2017, urmată de o îmbunătățire constantă, urmând ca deficitul să ajungă la -0,2 % din PIB în 2020. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,5 % din PIB, va fi atins începând cu anul 2019. Cu toate acestea, pe baza soldului structural recalculat
                  12
               , obiectivul bugetar pe termen mediu va fi atins doar începând cu anul 2020. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge nivelul maxim de 64,7 % în 2017, urmând să scadă la 62,7 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare pare să fie favorabil, în special în ceea ce privește 2018 și 2019. Acest scenariu se bazează pe estimarea că ocuparea forței de muncă va crește cu aproape 2 % pe an în perioada 2018-2019, valoare care este considerabil mai mare decât creșterea medie anuală din ultimii 10 ani (și anume +0,2 %).

               (7)La 22 mai 2017, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, deoarece datoria publică a Finlandei a depășit valoarea de referință de 60 % din PIB. În urma evaluării tuturor factorilor relevanți, concluzia raportului a fost că criteriul privind datoria ar trebui considerat ca fiind respectat.

               (8)Din Programul de stabilitate pentru 2017 reiese că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați este semnificativ, prezentându-se dovezi convingătoare privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Conform Programului de stabilitate, costurile au fost de 0,34 % din PIB în 2016. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile s-au ridicat, în 2016, la 0,17 % din PIB. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 permit luarea în calcul a acestor cheltuieli suplimentare, întrucât afluxul de refugiați este un eveniment neobișnuit, impactul acestuia asupra finanțelor publice ale Finlandei este semnificativ, iar sustenabilitatea nu ar fi compromisă prin permiterea unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2016 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2017, costurile legate de afluxul excepțional de refugiați sunt estimate să scadă cu 0,15 % din PIB în 2017. Comisia va face o evaluare finală cu privire la 2017, inclusiv cu privire la sumele eligibile, în primăvara anului 2018, pe baza datelor observate, astfel cum au fost comunicate de autorități.

               (9)În proiectul său de plan bugetar pentru 2017
                  13
               , Finlanda a solicitat să beneficieze de flexibilitate în cadrul componentei preventive, în temeiul „Poziției de consens privind flexibilitatea în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere” aprobate de Consiliul ECOFIN în februarie 2016, având în vedere punerea în aplicare prevăzută a unor reforme structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice (solicitarea de flexibilitate corespunzând unui procent de 0,5 % din PIB) și cheltuielile naționale cu proiectele cofinanțate de UE în cadrul fondurilor structurale și de investiții europene (solicitarea de flexibilitate corespunzând unui procent de 0,1 % din PIB).

               (10)Solicitarea de flexibilitate pentru reformele structurale se referă la reformele pieței forței de muncă, mai precis pactul privind competitivitatea și reforma sistemului de pensii. Pentru mai mult de 90 % din angajați, acest pact prevede o înghețare a salariilor timp de 12 luni și o creștere cu caracter permanent, cu 24 de ore, a timpului anual de lucru, fără nicio compensație. În plus, angajații vor plăti o proporție mai mare din contribuțiile la asigurările sociale, aceasta fiind o măsură cu caracter permanent. Pentru a compensa înghețarea salariilor și creșterea costurilor suportate de angajați, guvernul a introdus, începând cu 2017, o reducere cu caracter permanent a impozitului pe veniturile salariale. Prin reforma sistemului de pensii, cea mai scăzută vârstă legală de pensionare va trece de la 63 la 65 de ani până în 2027; ulterior, vârsta de pensionare va fi corelată cu speranța de viață. Ambele reforme au intrat în vigoare în 2017. Ca urmare a pactului pentru competitivitate, îmbunătățirea competitivității prin costuri ar putea duce la creșterea ocupării forței de muncă și la o majorare a PIB-ului real cu aproximativ 1,5 %-2 %, astfel cum s-a precizat în proiectul de plan bugetar pentru 2017. Având în vedere natura măsurii, există anumite incertitudini în ceea ce privește estimările referitoare la ocuparea forței de muncă sau la PIB, însă aceste estimări par să fie, în linii mari, plauzibile. Prin urmare, reformele menționate vor avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice. În plus, din rezultatele evaluării detaliate referitoare la estimarea deviației PIB-ului pentru 2017, care a fost realizată pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, se poate deduce că Finlanda respectă valoarea de referință minimă în 2017. Ca o garanție suplimentară a respectării valorii de referință de 3 % din PIB fixată pentru deficit, guvernul finlandez s-a angajat public să adopte măsuri suplimentare în 2017, dacă este necesar, astfel încât să asigure respectarea regulilor politicii fiscal-bugetare, inclusiv respectarea valorii de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat
                  14
               . Pe această bază, se poate considera în prezent că Finlanda îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în 2017, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, lucru care va fi monitorizat în cadrul semestrului european.

               (11)În ceea ce privește solicitarea de flexibilitate pentru realizarea unor investiții suplimentare, pe baza informațiilor furnizate în Programul de stabilitate pentru 2017, pare să se confirme faptul că abaterea temporară a Finlandei de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017 este utilizată efectiv pentru sporirea investițiilor. Prin urmare, și luând în considerare, de asemenea, elementele menționate anterior referitoare la valoarea minimă de referință, precum și faptul că evaluarea detaliată a estimării deviației PIB-ului confirmă faptul că Finlanda se confruntă cu o conjunctură economică nefavorabilă, se poate considera în prezent că Finlanda îndeplinește condițiile pentru a beneficia de o abatere temporară de 0,1 % din PIB în 2017, astfel încât să se țină seama de cheltuielile naționale consacrate investițiilor în proiecte cofinanțate de UE. Comisia va efectua o evaluare ex post pentru a verifica valoarea reală a cheltuielilor naționale în favoarea proiectelor cofinanțate de investiții și a abaterii aferente.

               (12)La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Finlandei să realizeze o ajustare bugetară anuală de cel puțin 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 asigură faptul că valoarea de referință minimă (și anume un deficit structural de 1,1 % din PIB) continuă să fie respectată, dar, în același timp, indică posibilitatea acordării unei abateri temporare suplimentare de 0,6 % din PIB în 2017, în temeiul clauzei privind reformele structurale și al clauzei privind investițiile. Pe această bază, ar fi permisă o deteriorare a soldului structural cu 0,5 % din PIB în 2017. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, Finlanda respectă cerințele din cadrul componentei preventive. În cazul în care ar fi luată în considerare estimarea actualizată curentă referitoare la diminuarea, în 2017, a impactului bugetar al afluxului excepțional de refugiați, concluzia evaluării globale nu s-ar modifica. Pentru 2018, Finlanda ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de posibilitatea de abatere legată de evenimente neobișnuite (acordată pentru 2016), precum și de posibilitățile de abatere legate de punerea în aplicare a reformelor structurale și de investiții (acordate pentru 2017)
                  15
               . Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, această situație este coerentă cu o rată de creștere nominală maximă a cheltuielilor publice primare nete
                  16
                de 1,6 %, care corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,1 % din PIB. În condițiile în care politicile rămân neschimbate, Finlanda ar reuși să respecte cerințele din cadrul componentei preventive în 2018. În cazul în care ar fi luată în considerare estimarea actualizată curentă referitoare la diminuarea, în 2017, a impactului bugetar al afluxului excepțional de refugiați, concluzia evaluării globale nu s-ar modifica. În același timp, se preconizează, la prima vedere, că Finlanda nu va respecta criteriul de referință privind reducerea datoriei nici în 2017, nici în 2018. În linii mari, Consiliul este de părere că Finlanda trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura respectarea cerințelor.

               (13)Din cauza îmbătrânirii populației și reducerii forței de muncă, se așteaptă o creștere a cheltuielilor cu pensiile, sănătatea și îngrijirea pe termen lung, de la 23 % din PIB în 2013 la 27 % până în 2030. În ianuarie 2017, a intrat în vigoare o reformă a sistemului de pensii prin care se va majora cea mai scăzută vârstă legală de pensionare de la 63 la 65 de ani până în 2027 și se va corela vârsta legală de pensionare cu evoluția speranței de viață. Costurile aferente serviciilor sociale și de sănătate, care sunt în prezent în responsabilitatea administrațiilor locale, se ridică la 10 % din PIB. În absența unei reforme a sistemului, se preconizează că, în următorii ani, aceste cheltuieli vor crește cu 2,4 % pe an, în termeni nominali, mărindu-și astfel ponderea în PIB. Printre principalele obiective ale reformelor se numără reducerea decalajului de sustenabilitate pe termen lung a finanțelor publice, printr-un control mai bun al costurilor. Acest obiectiv se va realiza prin integrarea serviciilor, prin furnizarea serviciilor de către entități de mai mari dimensiuni și prin digitalizare. Primul set de propuneri legislative de reformare a serviciilor sociale și de sănătate a fost prezentat parlamentului în martie 2017. Aceste acte legislative stabilesc cadrul juridic pentru cele 18 noi comitate care, începând cu 2019, vor prelua de la autoritățile locale responsabilitatea pentru serviciile sociale și de sănătate. Propunerile legislative privind cele mai controversate aspecte ale reformei, în special privind libertatea pacienților de a-și alege liber furnizorul de servicii, nu au fost încă finalizate, având în vedere că reforma va fi pusă în aplicare începând din 2019, astfel cum este prevăzut.

               (14)Creșterile salariale au fost moderate în ultimii ani. În medie, creșterea de la an la an a salariilor negociate a fost de 0,7 % în perioada 2014-2016. Din cauza creșterii slabe a productivității muncii, competitivitatea prin costuri nu s-a îmbunătățit decât treptat. În 2016, partenerii sociali au semnat pactul pentru competitivitate, care vizează îmbunătățirea treptată a competitivității prin costuri în Finlanda în 2017. Pentru mai mult de 90 % din angajați, acest pact înseamnă o înghețare a salariilor timp de 12 luni și o creștere cu caracter permanent, cu 24 de ore, a timpului anual de lucru, fără nicio compensație suplimentară. În plus, angajații vor plăti o proporție mai mare din contribuțiile la asigurările sociale, aceasta fiind o măsură cu caracter permanent. Se preconizează că aceste măsuri vor sprijini dezvoltarea exporturilor și ocuparea forței de muncă în anii următori. Următoarea rundă de negocieri salariale, care va avea loc în a doua jumătate a anului 2017, va fi esențială pentru a garanta aceste efecte pozitive preconizate, având în vedere faptul că pactul nu a permis acoperirea integrală a decalajului în materie de competitivitate prin costuri față de economiile analoage.

               (15)Situația de pe piața muncii a început să se îmbunătățească treptat în 2016, însă există în continuare o serie de provocări. Ocuparea forței de muncă în industria prelucrătoare a scăzut cu 21 % în perioada 2008-2015. În alte sectoare, de exemplu în sectorul imobiliar, în cel al construcțiilor și în cel al serviciilor de sănătate, apar semne care indică un deficit al forței de muncă. Această situație subliniază faptul că este nevoie atât de politici active, bine orientate, în domeniul pieței forței de muncă, cât și de continuarea investițiilor în programe de învățare și formare profesională pentru adulți, pentru a permite mobilitatea profesională. Raportul dintre posturile vacante și încadrarea în muncă a fost în 2016 aproape la fel de mare ca în 2007, în timp ce rata șomajului a fost cu două puncte procentuale mai ridicată. Acest lucru poate reflecta o serie de neconcordanțe între cererea și oferta de locuri de muncă, atractivitatea scăzută a anumitor locuri de muncă vacante sau numărul limitat de stimulente pentru ocuparea unui loc de muncă. Sunt necesare eforturi susținute pentru a asigura rezultate mai bune privind încadrarea pe piața forței de muncă a persoanelor inactive, în special a persoanelor din grupa de vârstă 25-39 de ani, a șomerilor pe termen lung și a migranților. Va fi necesar, de asemenea, să se continue investițiile în educația persoanelor provenite dintr-un context de migrație, pentru a le asigura o situație mai bună pe plan social și pe piața forței de muncă.

               (16)În ceea ce privește activarea, sistemul complex de securitate socială, cu diversele sale tipuri de indemnizații și alocații, poate conduce la niveluri semnificative ale inactivității și la capcane ale salariului mic, precum și la probleme de birocrație legate de reinstituirea prestațiilor sociale. Găsirea de soluții pentru combaterea acestor capcane ar fi esențială. În scopul de a stimula într-o mai mare măsură acceptarea ofertelor de muncă, au devenit mai stricte regulile legate de obligația ca șomerii să accepte o ofertă de angajare și de obligația de a participa la programele de activare. În plus, a fost redusă durata indemnizațiilor de șomaj care depind de veniturile salariale. Au fost introduse și stimulente pozitive, cum ar fi posibilitatea de a utiliza indemnizațiile de șomaj de bază în scopul mobilității și subvenții salariale pentru a activa persoanele în căutarea unui loc de muncă. Măsurile suplimentare de stimulare a acceptării locurilor de muncă oferite ar putea fi completate cu eliminarea actualelor dificultăți birocratice întâmpinate în ceea ce privește ocuparea unui loc de muncă sau înființarea unei întreprinderi.

               (17)Competitivitatea care nu se bazează pe costuri acționează ca o frână pentru realizarea de rezultate la export și poate limita atractivitatea Finlandei pentru investitorii străini. Schimbările structurale sunt în desfășurare, dar ritmul acestora a încetinit în ultima vreme. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește deschiderea către concurență a sectoarelor de servicii, cum ar fi comerțul cu amănuntul și transporturile, și s-au înaintat propuneri pentru creșterea concurenței în alte sectoare de servicii din Finlanda. Deși în clasamentele internaționale Finlanda se numără printre primele țări din lume în ceea ce privește mediul de afaceri și atractivitatea pentru investitori, stocul existent de investiții străine în Finlanda se situează sub media UE în comparație cu dimensiunea economiei acestei țări.

               (18)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Finlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Finlandei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe și a măsurilor luate ca urmare a recomandărilor pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare.

               (19)Consiliul a examinat Programul de stabilitate prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  17
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își continue politica bugetară în conformitate cu cerințele impuse de componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, ceea ce presupune atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în 2018, ținând seama de posibilitățile legate de evenimente neobișnuite, de punerea în aplicare a reformelor structurale și de investiții, pentru care se acordă o abatere temporară. Să asigure adoptarea și punerea în aplicare în timp util a reformei administrative, în vederea ameliorării raportului cost-eficacitate al serviciilor sociale și al serviciilor de sănătate.

               2.Să promoveze continuarea procesului de aliniere a salariilor cu evoluția productivității, respectând, în același timp, pe deplin rolul partenerilor sociali. Să ia măsuri active de politică, bine orientate, în domeniul pieței forței de muncă, în scopul de a găsi soluții la provocările legate de ocuparea forței de muncă și la dificultățile de ordin social, de a oferi stimulente pentru acceptarea locurilor de muncă și de a promova antreprenoriatul.

               3.Să îmbunătățească în continuare cadrul de reglementare și să reducă sarcina administrativă, astfel încât să se intensifice concurența în domeniul serviciilor și să fie încurajate investițiile.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 și P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  2017/C92/01.

                     (8)
                  SWD(2017) 91 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului, JO L 347, 20.12.2013, p. 320.

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Sold ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și alte măsuri temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

                     (13)
                  Publicațiile 36c/2016 ale Ministerului Finanțelor.

                     (14)
                  VM/712/04.00.05.01/2016.

                     (15)
                  Finlanda este autorizată să se abată de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2018, deoarece abaterile temporare sunt menținute pentru o perioadă de trei ani.

                     (16)
                  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

                     (17)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.