title: Recomandarea Comitetului european pentru risc sistemic din 24 martie 2021 de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (CERS/2021/2) 2021/C 222/02

text:
                  11.6.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 222/13

         RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
         din 24 martie 2021
         de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (CERS/2021/2)
         (2021/C 222/02)
         CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (1), în special articolul 3 și articolele 16-18,
         având în vedere Decizia CERS/2011/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 ianuarie 2011 de adoptare a Regulamentului de procedură al Comitetului european pentru risc sistemic (2), în special articolele 18-20,
         întrucât:

                     (1)

                     Pentru a asigura eficacitatea și consecvența măsurilor de politică macroprudențială naționale, este important ca aplicarea prin reciprocitate obligatorie prevăzută de dreptul Uniunii să fie completată de aplicarea prin reciprocitate voluntară.

                     (2)

                     Cadrul pentru mecanismul de reciprocitate voluntară pentru măsurile de politică macroprudențială care este prevăzut de Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic (3) urmărește să asigure că acelaşi set de cerinţe macroprudenţiale se aplică aceluiaşi tip de expunere la risc într-un anumit stat membru, indiferent de statutul juridic şi localizarea furnizorului de servicii financiare.

                     (3)

                     Recomandarea CERS/2017/4 a Comitetului european pentru risc sistemic (4) recomandă autorității de activare relevante să propună un prag maxim de semnificație atunci când prezintă Comitetului european pentru risc sistemic (CERS) o solicitare de reciprocitate, prag sub care expunerea unui furnizor individual de servicii financiare la riscul macroprudențial identificat în jurisdicția în care este aplicată măsura de politică macroprudențială de către autoritatea de activare poate fi considerată nesemnificativă. CERS poate recomanda un prag diferit dacă se consideră necesar.

                     (4)

                     Începând cu 1 ianuarie 2021, instituțiile de credit, societățile de asigurare și profesioniștii care desfășoară activități de creditare (creditori ipotecari) în Luxemburg trebuie să respecte limite ale raportului împrumut/garanții (LTV) pentru noile credite ipotecare pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg, cu limite LTV diferite pentru categoriile de debitori : (i) o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală; (ii) o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală, sub rezerva unei indemnizații de portofoliu (și anume, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %); (iii) o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                     (5)

                     Ca urmare a solicitării de reciprocitate adresate CERS de către Comité du Risque systémique ( Comitetul pentru riscuri sistemice) la 18 decembrie 2020, și pentru: (i) a preveni materializarea efectelor transfrontaliere negative sub forma unor pierderi și a arbitrajului de reglementare care ar putea rezulta din punerea în aplicare a măsurii de politică macroprudențială aplicată în Luxemburg; (ii) să mențină condiții de concurență echitabile între instituțiile financiare relevante și să mențină reziliența generală a instituțiilor financiare respective; Consiliul general al CERS a decis să includă această măsură în lista de măsuri de politică macroprudențială a căror aplicare prin reciprocitate este recomandată în temeiul Recomandării CERS/2015/2.

                     (6)

                     Măsura de politică macroprudențială activată de Commission de Surveillance du Secteur Financier (Comisia de Supraveghere a Sectorului Financiar) este o măsură care nu este armonizată în temeiul dreptului Uniunii. În conformitate cu subrecomandarea C(2) din Recomandarea CERS/2015/2, autorităților de aplicare prin reciprocitate li se recomandă fie să pună în aplicare măsura de politică macroprudențială care a fost pusă în aplicare de autoritatea de activare, fie, în cazul în care aceeași măsură de politică macroprudențială nu este disponibilă în legislația națională, să adopte, în urma consultării CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicțiile lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii de politică macroprudențială activate.

                     (7)

                     Consiliul general al CERS a decis, de asemenea, să recomande un prag specific per instituție și un prag de semnificație specific fiecărei țări pentru a orienta aplicarea principiului de minimis de către statele membre de aplicare prin reciprocitate.

                     (8)

                     Prin urmare, Recomandarea CERS/2015/2 ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

            MODIFICĂRI

         Recomandarea CERS/2015/2 se modifică după cum urmează:

                     1.

                     în secțiunea 1, subrecomandarea C(1) se înlocuiește cu următorul text:

                                 „(1)

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsurile de politică macroprudențială adoptate de alte autorități relevante și a căror aplicare prin reciprocitate a fost recomandată de către CERS. Se recomandă aplicarea prin reciprocitate a următoarelor măsuri, astfel cum se detaliază în anexă:

                                             Belgia:

                                                         —

                                                         o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat și care este compusă din:

                                                                     (a)

                                                                     o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                                                     (b)

                                                                     o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia;

                                             Franța:

                                                         —

                                                         restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora;

                                             Luxemburg:

                                                         —

                                                         limite obligatorii din punct de vedere juridic ale raportului împrumut/garanții (LTV) pentru credite ipotecare noi pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg, cu limite ale LTV diferite aplicabile diferitelor categorii de debitori:

                                                                     (a)

                                                                     o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                                                     (b)

                                                                     o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                                                     (c)

                                                                     o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                                             Suedia:

                                                         —

                                                         un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.”;

                     2.

                     Anexa se înlocuiește cu anexa la prezenta recomandare.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 24 martie 2021.

                  Șeful secretariatului CERS,

                  în numele Consiliului general al CERS

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

            (2)  JO C 58, 24.2.2011, p. 4.

            (3)  Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic din 15 decembrie 2015 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (JO C 97, 12.3.2016, p. 9).

            (4)  Recomandarea CERS/2017/4 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 octombrie 2017 de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (JO C 431, 15.12.2017, p. 1).

            ANEXĂ

                     „ANEXĂ

                        Belgia

                           O majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Majorarea este formată din două componente:

                                 (a)

                                       o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                 (b)

                                       o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33% din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia.

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura belgiană, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care este formată din două componente:

                                             (a)

                                             Prima componentă constă într-o creștere cu 5 puncte procentuale a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care se obține după calcularea celei de a doua părți a majorării ponderii de risc în conformitate cu litera (b).

                                             (b)

                                             A doua componentă constă într-o creștere a ponderii de risc de 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente creditelor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 2.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura belgiană sucursalelor situate în Belgia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 3.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura belgiană instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice aceeași măsură ca cea care a fost pusă în aplicare în Belgia de autoritatea de activare în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate, incluzând adoptarea măsurilor și competențelor de supraveghere prevăzute în titlul VII capitolul 2 secțiunea IV din Directiva 2013/36/UE. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 5.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație specific instituției de 2 miliarde EUR pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 6.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile locative din Belgia sub pragul de semnificație de 2 miliarde EUR. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura belgiană instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când nu mai este respectat pragul de semnificație de 2 miliarde EUR.

                                 7.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Belgia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative din Belgia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de 2 miliarde EUR sau mai mult față de piața belgiană a bunurilor imobile locative, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura belgiană, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura belgiană atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 2 miliarde EUR.

                                 8.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 2 miliarde EUR este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Franța

                           Restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura franceză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă G-SII și O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora (nu la nivel subconsolidat), constă în restrângerea limitei expunerii mari la 5 % din capitalul lor eligibil, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța.

                                 2.

                                 O societate nefinanciară este definită ca persoana juridică sau fizică de drept privat cu sediul social în Franța și care, la nivelul său și la cel mai înalt nivel de consolidare, aparține sectorului societăților nefinanciare, astfel cum este definit la punctul 2.45 din anexa A la Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (*1).

                                 3.

                                 Măsura se aplică expunerilor față de societăţi nefinanciare cu sediul social în Franța și expunerilor față de grupuri de societăți nefinanciare aflate în legătură, după cum urmează:

                                             (a)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, măsura se aplică sumei expunerilor nete față de grup și față de toate entitățile sale aflate în legătură, în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                             (b)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, măsura se aplică sumei următoarelor:

                                                         a.

                                                         expunerile față de societățile nefinanciare care își au sediul social în Franța;

                                                         b.

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate asupra cărora societățile nefinanciare menționate la punctul (i) dețin controlul direct sau indirect în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și

                                                         c.

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate care sunt dependente din punct de vedere economic de societățile nefinanciare menționate la punctul (i) în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                       Prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al măsurii societățile nefinanciare care nu își au sediul social în Franța și care nu sunt filiale sau entități dependente din punct de vedere economic sau direct ori indirect controlate de o societate nefinanciară cu sediul social în Franța.
                                 În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, măsura este aplicabilă după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                 4.

                                 O G-SII sau o O-SII trebuie să considere o societate nefinanciară cu sediul social în Franța ca fiind mare dacă expunerea sa inițială față de societatea nefinanciară sau față de grupul de societăți nefinanciare aflate în legătură în sensul punctului 3 este mai mare sau egală cu 300 de milioane EUR. Valoarea expunerii inițiale este calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei (*2).

                                 5.

                                 O societate nefinanciară este considerată foarte îndatorată dacă are un indicator al efectului de levier de peste 100 % și o rată de acoperire a cheltuielilor financiare sub trei, calculate la cel mai înalt nivel de consolidare la nivel de grup, după cum urmează:

                                             (a)

                                             indicatorul efectului de levier reprezintă raportul dintre datoria totală, după scăderea numerarului, și capitalurile proprii; și

                                             (b)

                                             rata de acoperire a cheltuielilor financiare reprezintă raportul dintre, pe de o parte, valoarea adăugată plus subvențiile de exploatare, din care se scad: (i) salarii; (ii) impozite și taxe de exploatare; (iii) alte cheltuieli nete ordinare de exploatare, cu excluderea dobânzilor nete sau a altor cheltuieli asimilate; și (iv) deprecierea și amortizarea și, pe de altă parte, dobânzile și cheltuielile asimilate.

                                       Aceste raporturi sunt calculate pe baza agregatelor contabile definite în conformitate cu standardele aplicabile, astfel cum sunt prezentate în situațiile financiare ale societății nefinanciare, certificate, dacă este cazul, de un contabil autorizat.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 6.

                                 Autorităților relevante li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsura franceză prin aplicarea acesteia G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare în jurisdicția perimetrului prudențial bancar al acestora.

                                 7.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, în conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii susmenționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de șase luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație combinat pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură, compus din:

                                             (a)

                                             un prag de 2 miliarde EUR pentru expunerile inițiale totale ale G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora față de sectorul francez al societăților nefinanciare;

                                             (b)

                                             un prag de 300 de milioane EUR aplicabil G-SII și O-SII autorizate la nivel național care ating sau depășesc pragul menționat la litera (a) pentru:

                                                         (i)

                                                         o singură expunere inițială față de o societate nefinanciară care își are sediul social în Franța;

                                                         (ii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, calculată în conformitate cu punctul 3 litera (a);

                                                         (iii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de societăți nefinanciare cu sediul social în Franța care fac parte dintr-un grup de societăţi nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, astfel cum se raportează în formularele C 28.00 și C 29.00 din anexa VIII la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014;

                                             (c)

                                             un prag de 5 % din capitalul eligibil al G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare pentru expunerile identificate la litera (b) după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                       Pragurile menționate la literele (b) și (c) trebuie aplicate indiferent dacă entitatea sau societatea nefinanciară relevantă este sau nu este foarte îndatorată.
                                 Valoarea expunerii inițiale menționate la literele (a) și (b) trebuie calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări G-SII sau O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora care nu încalcă pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. La aplicarea pragului de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice măsura franceză asupra G-SII sau O-SII autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora atunci când pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este încălcat. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 10.

                                 Dacă nu există G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora, autorizate în statele membre în cauză, cu expuneri față de sectorul societăților nefinanciare franceze care să depășească pragul de semnificație menționat la punctul 8, autoritățile relevante ale statelor membre în cauză pot decide, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, să nu aplice prin reciprocitate măsura franceză. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura franceză atunci când o G-SII sau o O-SII, la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acesteia, depășește pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 11.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Luxemburg:

                           Limite obligatorii din punct de vedere juridic ale raportului împrumut/garanții (LTV) pentru credite ipotecare noi pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg, cu limite ale LTV diferite aplicabile diferitelor categorii de debitori:

                                 (a)

                                       o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                 (b)

                                       o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                 (c)

                                       o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Autoritățile luxemburgheze au activat limite obligatorii din punct de vedere juridic pentru noile credite ipotecare pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg. În urma recomandării Comité du Risque Systémique (Comitetul pentru riscuri sistemice) (1), Commission de Surveillance du Secteur Financier (Comisia de Supraveghere a Sectorului Financiar) (2), acționând concertat cu Banque centrale du Luxembourg, a activat limite ale LTV care diferă în funcție de trei categorii de debitori. Limitele LTV pentru fiecare dintre cele trei categorii sunt următoarele:

                                             (a)

                                             o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                             (b)

                                             o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                             (c)

                                             o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                                 2.

                                 LTV este raportul dintre suma tuturor creditelor sau tranșelor de credite garantate de debitor cu proprietăți imobiliare locative la momentul acordării împrumutului și valoarea proprietății de atunci.

                                 3.

                                 Limitele LTV se aplică independent de tipul de proprietate (de exemplu, proprietatea deplină, uzufructul, nuda proprietate).

                                 4.

                                 Măsura se aplică oricărui debitor privat care contractează un credit ipotecar pentru achiziționarea de proprietăți imobiliare rezidențiale în Luxemburg în scopuri necomerciale. Măsura se aplică, de asemenea, în cazul în care debitorul utilizează o structură juridică precum o societate de investiții imobiliare pentru a finaliza această tranzacție, și în cazul cererilor în comun. Termenul „bunuri imobile rezidențiale” include terenurile de construcție, indiferent dacă lucrările de construcție au loc imediat după cumpărare sau după mai mulți ani. Măsura se aplică, de asemenea, în cazul în care un împrumut este acordat unui debitor pentru achiziționarea unei proprietăți cu un contract de închiriere pe termen lung. Proprietatea imobiliară poate fi destinată ocupării de către proprietar sau cumpărării în vederea închirierii.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 5.

                                 Statelor membre ale căror instituții de credit, societăți de asigurare și profesioniști care desfășoară activități de creditare (creditori ipotecari) au expuneri semnificative relevante la credite acordate în Luxemburg prin credite transfrontaliere directe li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsura luxemburgheză în jurisdicția lor. În cazul în care aceeași măsură nu este disponibilă în jurisdicția lor pentru toate expunerile transfrontaliere relevante, autoritățile relevante ar trebui să aplice măsurile disponibile care au efectul cel mai apropiat de cel al măsurii de politică macroprudențială activate.

                                 6.

                                 Statele membre ar trebui să notifice CERS faptul că au aplicat prin reciprocitate măsura luxemburgheză sau că au utilizat excepțiile de minimis în conformitate cu Recomandarea D din Recomandarea ESRB/2015/2. Notificarea ar trebui transmisă în termen de cel mult o lună de la adoptarea măsurii de reciprocitate, utilizând modelul relevant publicat pe website-ul CERS. CERS va publica notificările pe website-ul CERS, comunicând astfel publicului deciziile naționale de punere în aplicare prin reciprocitate. Această publicare va include orice derogări acordate de statele membre de aplicare prin reciprocitate și angajamentul acestora de a monitoriza pierderile și de a acționa dacă este necesar.

                                 7.

                                 Statelor membre li se recomandă să aplice prin reciprocitate o măsură în termen de trei luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsura este completată de două praguri de semnificație pentru a orienta eventuala aplicare a principiului de minimis de către statele membre de aplicare prin reciprocitate: un prag specific per instituție și un prag de semnificație specific fiecărei țări. Pragul de semnificație specific fiecărei țări pentru totalul împrumuturilor ipotecare transfrontaliere acordate Luxemburgului este de 350 milioane EUR, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 1 % din totalul pieței interne a creditelor ipotecare rezidențiale în decembrie 2020. Pragul de semnificație per instituție pentru totalul împrumuturilor ipotecare transfrontaliere acordate Luxemburgului este de 35 milioane EUR, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 0,1% din totalul pieței interne a creditelor ipotecare rezidențiale din Luxemburg în decembrie 2020. Aplicarea prin reciprocitate este solicitată numai atunci când sunt depășite atât pragul specific fiecărei țări, cât și pragul specific per instituție.

                        Suedia

                           Un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura suedeză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-un nivel minim de 25% specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia.

                                 2.

                                 Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente expunerilor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 3.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura suedeză sucursalelor situate în Suedia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura suedeză instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice aceeași măsură ca cea care a fost pusă în aplicare în Suedia de autoritatea de activare, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 5.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităţilor relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 6.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație specific instituției de 5 miliarde SEK pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 7.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, sub pragul de semnificație de 5 miliarde SEK. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura suedeză instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel intern care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este depășit.

                                 8.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Suedia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de tip retail de 5 miliarde SEK sau mai mult garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura suedeză, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura suedeză atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 5 miliarde SEK.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

               (*1)  Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind Sistemul european de conturi naționale și regionale din Uniunea Europeană (JO L 174, 26.6.2013, p. 1).

               (*2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei din 16 aprilie 2014 de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere a instituțiilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 191, 28.6.2014, p. 1).”

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à use Résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.


title: Recomandarea (UE) 2021/2150 a Consiliului din 2 decembrie 2021 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții

text:
                  6.12.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 434/8

         RECOMANDAREA (UE) 2021/2150 A CONSILIULUI
         din 2 decembrie 2021
         de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (e) și articolul 292 prima și a doua teză,
         întrucât:

                     (1)

                     La 30 iunie 2020, Consiliul a adoptat o recomandare privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (1) (denumită în continuare „recomandarea Consiliului”).

                     (2)

                     De atunci, Consiliul a adoptat Recomandările (UE) 2020/1052 (2), (UE) 2020/1144 (3), (UE) 2020/1186 (4), (UE) 2020/1551 (5), (UE) 2020/2169 (6), (UE) 2021/89 (7), (UE) 2021/132 (8), (UE) 2021/767 (9), (UE) 2021/892 (10), (UE) 2021/992 (11), (UE) 2021/1085 (12), (UE) 2021/1170 (13), (UE) 2021/1346 (14), (UE) 2021/1459 (15), (UE) 2021/1712 (16), (UE) 2021/1782 (17), (UE) 2021/1896 (18), (UE) 2021/1945 (19) și (UE) 2021/2022 (20) de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 a Consiliului privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții.

                     (3)

                     La 20 mai 2021, Consiliul a adoptat Recomandarea (UE) 2021/816 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 a Consiliului privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (21), în scopul actualizării criteriilor utilizate pentru a evalua dacă călătoriile neesențiale din țări terțe sunt sigure și ar trebui să fie permise.

                     (4)

                     Recomandarea Consiliului prevede că statele membre ar trebui să elimine treptat restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE începând cu 1 iulie 2020, într-un mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe enumerate în anexa I la recomandarea Consiliului. O dată la două săptămâni, după o strânsă consultare cu Comisia, precum și cu agențiile și serviciile relevante din cadrul UE, Consiliul ar trebui să revizuiască și, dacă este cazul, să actualizeze lista țărilor terțe care figurează în anexa I, în urma unei evaluări globale bazate pe metodologia, criteriile și informațiile menționate în recomandarea Consiliului.

                     (5)

                     De atunci, în cadrul Consiliului au avut loc discuții, în strânsă consultare cu Comisia, precum și cu agențiile și serviciile relevante din cadrul UE, cu privire la revizuirea listei țărilor terțe care figurează în anexa I la recomandarea Consiliului și cu aplicarea criteriilor și a metodologiei prevăzute în recomandarea Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Recomandarea (UE) 2021/816. Ca urmare a acestor discuții, lista țărilor terțe care figurează în anexa I ar trebui modificată. În mod concret, Iordania și Namibia ar trebui eliminate de pe listă.

                     (6)

                     Controlul la frontiere există în interesul nu doar al statului membru la ale cărui frontiere externe se aplică, ci al tuturor statelor membre care au eliminat controlul la frontierele lor interne. Prin urmare, statele membre ar trebui să se asigure că măsurile luate la frontierele externe sunt coordonate, pentru a garanta o bună funcționare a spațiului Schengen. În acest scop, începând cu 2 decembrie 2021, statele membre ar trebui să continue eliminarea restricției temporare asupra călătoriilor neesențiale către UE, în mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe, ai regiunilor administrative speciale și ai altor entități și autorități teritoriale enumerate în anexa I la recomandarea Consiliului, astfel cum este modificată prin prezenta recomandare.

                     (7)

                     În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică. Deoarece prezenta recomandare constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezenta recomandare, dacă o va pune în aplicare.

                     (8)

                     Prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (22); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

                     (9)

                     În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (23).

                     (10)

                     În ceea ce privește Elveția, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (24), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (25).

                     (11)

                     În ceea ce privește Liechtensteinul, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (26), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (27),

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
         Recomandarea (UE) 2020/912 a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Recomandările (UE) 2020/1052, (UE) 2020/1144, (UE) 2020/1186, (UE) 2020/1551, (UE) 2020/2169, (UE) 2021/89, (UE) 2021/132, (UE) 2021/767, (UE) 2021/816, (UE) 2021/892, (UE) 2021/992, (UE) 2021/1085, (UE) 2021/1170, (UE) 2021/1346, (UE) 2021/1459, (UE) 2021/1712, (UE) 2021/1782, (UE) 2021/1896, (UE) 2021/1945 și (UE) 2021/2022, privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții se modifică după cum urmează:

                     1.

                     Punctul 1 primul paragraf din recomandarea Consiliului se înlocuiește cu următorul text:

                                 „1.

                                 Începând cu 2 decembrie 2021, statele membre ar trebui să elimine treptat restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE, în mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe enumerate în anexa I.”

                     2.

                     Anexa I la recomandare se înlocuiește cu următorul text:

                           „ANEXA I
                           Țările terțe, regiunile administrative speciale și alte entități și autorități teritoriale ai căror rezidenți nu ar trebui să fie afectați de restricția temporară de la frontierele externe asupra călătoriilor neesențiale către UE:
                           I.   STATE

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRALIA

                                       3.

                                       BAHRAIN

                                       4.

                                       CANADA

                                       5.

                                       CHILE

                                       6.

                                       COLUMBIA

                                       7.

                                       INDONEZIA

                                       8.

                                       KUWEIT

                                       9.

                                       NOUA ZEELANDĂ

                                       10.

                                       PERU

                                       11.

                                       QATAR

                                       12.

                                       RWANDA

                                       13.

                                       ARABIA SAUDITĂ

                                       14.

                                       COREEA DE SUD

                                       15.

                                       EMIRATELE ARABE UNITE

                                       16.

                                       URUGUAY

                                       17.

                                       CHINA (*)

                                 II.   REGIUNI ADMINISTRATIVE SPECIALE ALE REPUBLICII POPULARE CHINEZE

                           RAS Hong Kong
                           RAS Macao
                           III.   ENTITĂȚI ȘI AUTORITĂȚI TERITORIALE NERECUNOSCUTE CA STATE DE CEL PUȚIN UN STAT MEMBRU

                           Taiwan

                        (*)  Sub rezerva confirmării reciprocității."

            Adoptată la Bruxelles, 2 decembrie 2021.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. VRTOVEC

            (1)  JO L 208 I, 1.7.2020, p. 1.

            (2)  JO L 230, 17.7.2020, p. 26.

            (3)  JO L 248, 31.7.2020, p. 26.

            (4)  JO L 261, 11.8.2020, p. 83.

            (5)  JO L 354, 26.10.2020, p. 19.

            (6)  JO L 431, 21.12.2020, p. 75.

            (7)  JO L 33, 29.1.2021, p. 1.

            (8)  JO L 41, 4.2.2021, p. 1.

            (9)  JO L 165 I, 11.5.2021, p. 66.

            (10)  JO L 198, 4.6.2021, p. 1.

            (11)  JO L 221, 21.6.2021, p. 12.

            (12)  JO L 235, 2.7.2021, p. 27.

            (13)  JO L 255, 16.7.2021, p. 3.

            (14)  JO L 306, 31.8.2021, p. 4.

            (15)  JO L 320, 10.9.2021, p. 1.

            (16)  JO L 341, 24.9.2021, p. 1.

            (17)  JO L 360, 11.10.2021, p. 128.

            (18)  JO L 388, 3.11.2021, p. 1.

            (19)  JO L 397, 10.11.2021, p. 28.

            (20)  JO L 413, 19.11.2021, p. 37.

            (21)  JO L 182, 21.5.2021, p. 1.

            (22)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

            (23)  JO L 176, 10.7.1999, p. 31.

            (24)  JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

            (25)  Decizia 2008/146/CE a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 1).

            (26)  JO L 160, 18.6.2011, p. 21.

            (27)  Decizia 2011/350/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația persoanelor (JO L 160, 18.6.2011, p. 19).


title: Recomandarea (UE) 2022/210 a Comisiei din 8 februarie 2022 privind un set comun de instrumente la nivelul Uniunii pentru a aborda penuria de semiconductori și un mecanism al UE de monitorizare a ecosistemului semiconductorilor

text:
               17.2.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 35/17

      RECOMANDAREA (UE) 2022/210 A COMISIEI
      din 8 februarie 2022
      privind un set comun de instrumente la nivelul Uniunii pentru a aborda penuria de semiconductori și un mecanism al UE de monitorizare a ecosistemului semiconductorilor
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Semiconductorii sunt esențiali pentru funcționarea economiei și a societății noastre moderne. În ultimul an, Uniunea s-a confruntat cu perturbări fără precedent ale aprovizionării cu semiconductori, care au provocat întârzieri grave și efecte negative asupra unor sectoare economice importante și au condus la întârzieri în repararea și întreținerea produselor esențiale pentru sectoare critice, cum ar fi echipamentele medicale și de diagnosticare.

                  (2)

                  Prin urmare, actuala criză a penuriei de semiconductori și efectele sale de domino fac ca sectoare critice precum sănătatea, transporturile, energia, apărarea, securitatea și spațiul să fie susceptibile de a fi afectate. Tranziția verde și cea digitală ale Uniunii se confruntă cu un risc de întârziere.

                  (3)

                  În acest context, Propunerea Comisiei de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de instituire a unui cadru de măsuri pentru consolidarea ecosistemului semiconductorilor din Europa (Actul privind cipurile) (1) urmărește să îmbunătățească reziliența Uniunii la perturbările lanțului de aprovizionare cu semiconductori, să promoveze dezvoltarea capacităților în materie de tehnologie avansată de producție, de proiectare și de integrare a sistemelor, precum și în materie de producție industrială de vârf în Uniune, să abordeze lipsa acută de personal calificat, sporind numărul lucrătorilor calificați, și să contribuie la crearea unui ecosistem rezilient și dinamic al semiconductorilor în Uniune. Uniunea s-a angajat să își atingă obiectivul strategic potrivit căruia producția de semiconductori de ultimă generație, inovatori și durabili din Europa va reprezenta, până în 2030, cel puțin 20 % din producția mondială ca valoare, astfel cum se prevede în programul de politică „Deceniul digital” (2).

                  (4)

                  Prezenta recomandare însoțește propunerea de regulament ca instrument cu efect imediat, care permite un răspuns rapid și coordonat al Uniunii la penuria actuală de semiconductori. În acest scop, Comisia propune instituirea unui mecanism de coordonare pentru a discuta și a decide cu privire la măsurile oportune și proporționale de răspuns la situațiile de criză.

                  (5)

                  Având în vedere deficiențele structurale ale lanțului de aprovizionare cu semiconductori, Comisia recomandă, în plus, măsuri care să permită monitorizarea coordonată a lanțului valoric al semiconductorilor, punând accentul pe riscurile care pot perturba, compromite sau afecta negativ aprovizionarea cu semiconductori. Aceste măsuri ar trebui să pregătească și să permită monitorizarea de către mecanismul permanent propus în temeiul regulamentului a lanțului de aprovizionare cu semiconductori.

                  (6)

                  În scopul punerii în aplicare a prezentei recomandări, Comisia a instituit Grupul european de experți în domeniul semiconductorilor. Grupul european de experți în domeniul semiconductorilor va servi drept platformă de coordonare între statele membre și va oferi consiliere și asistență Comisiei în ceea ce privește punerea în aplicare a viitorului regulament. Sarcinile Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor vor fi preluate de Comitetul european pentru semiconductori, care urmează să fie instituit în temeiul regulamentului.

                  (7)

                  Grupul european de experți în domeniul semiconductorilor ar trebui să faciliteze schimbul de informații rapid și eficace dintre statele membre și Comisie cu privire la evoluțiile pieței care prezintă riscuri concrete pentru aprovizionarea Uniunii și să promoveze un răspuns uniform și coordonat la situațiile de criză.

                  (8)

                  Ca primă măsură, statelor membre li se recomandă să solicite informații din partea organizațiilor reprezentative ale întreprinderilor sau, dacă este necesar, din partea producătorilor individuali de semiconductori și de echipamente. Acest lucru ar spori capacitatea Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor de a identifica și a adapta eventualele măsuri de răspuns la situațiile de criză. Datele colectate ar trebui să vizeze capacitatea de producție și perturbările și blocajele importante actuale. Orice colectare sau schimb de informații ar trebui să fie în conformitate cu normele aplicabile privind schimbul de date și confidențialitatea informațiilor și a datelor.

                  (9)

                  Prezenta recomandare include sugestii de măsuri de răspuns la situațiile de criză; statele membre sunt invitate să discute cu privire la aceste măsuri și să aibă în vedere punerea lor în aplicare, atunci când acestea sunt relevante și proporționale.

                  (10)

                  În cazul în care evaluarea crizei în cauză impune acest lucru, statele membre ar putea avea în vedere inițierea unui dialog prin care să solicite producătorilor de semiconductori stabiliți în Uniune să acorde prioritate contractelor cu întreprinderile care furnizează produse sectoarelor critice, pentru a se asigura că aceste sectoare continuă să funcționeze.

                  (11)

                  În plus, dacă, potrivit evaluării crizei în cauză, acest lucru este relevant și adecvat, statele membre pot lua în considerare acordarea unui mandat Comisiei, care să îi permită să achiziționeze anumite produse în numele lor, pentru a crea un efect de pârghie prin puterea sa de cumpărare și pentru a asigura aprovizionarea sectoarelor critice de interes public.

                  (12)

                  În cele din urmă, statele membre sunt încurajate să evalueze dacă Uniunea ar trebui să efectueze o supraveghere a anumitor exporturi pentru a asigura aprovizionarea pieței interne. În cazul în care consideră că astfel de măsuri de protecție sunt adecvate, necesare și proporționale, statele membre ar putea discuta și solicita Comisiei să evalueze dacă sunt îndeplinite condițiile aplicabile măsurilor de protecție în ceea ce privește exporturile în temeiul Regulamentului (UE) 2015/479 al Parlamentului European și al Consiliului (3).

                  (13)

                  Acțiunea de monitorizare care face obiectul recomandării ar trebui să respecte principiile anticipării, coordonării și pregătirii în vederea instituirii unui sistem de alertă timpurie, în scopul de a preveni crizele semiconductorilor și de a consolida ecosistemul semiconductorilor din Uniune. În acest scop, statele membre sunt invitate să discute în cadrul Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor cu privire la indicatorii de avertizare timpurie adecvați, pentru a anticipa viitoarele deficite ale lanțului de aprovizionare cu semiconductori.

                  (14)

                  Este necesar să se efectueze o evaluare aprofundată suplimentară în ceea ce privește riscurile care pot perturba, compromite sau afecta în mod negativ lanțul valoric, inclusiv în ceea ce privește originea și sursele de aprovizionare din afara Uniunii. Prin urmare, statelor membre li se recomandă să colecteze informații relevante și să coopereze pentru a permite Comisiei să pregătească o evaluare comună a riscurilor care amenință lanțul valoric al semiconductorilor din Uniune. Ar trebui indicați factorii care trebuie luați în considerare la pregătirea evaluărilor riscurilor.

                  (15)

                  În propunerea de regulament menționată, Comisia stabilește un mecanism permanent și obligatoriu pentru o monitorizare și un răspuns coordonat la situațiile de criză, care se bazează pe măsurile sugerate în prezenta recomandare. După intrarea în vigoare a regulamentului, prezenta recomandare poate fi abrogată,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      1.   OBIECTIVUL RECOMANDĂRII

                  1.

                  Scopul prezentei recomandări este de a permite un răspuns rapid, eficace și coordonat al Uniunii la actuala penurie de semiconductori și la cazurile similare viitoare.

                  2.

                  Prin urmare, prezenta recomandare va permite un mecanism de monitorizare menit să abordeze deficiențele structurale ale aprovizionării cu semiconductori și riscul predominant al apariției unor penurii viitoare sau a altor șocuri semnificative ale pieței.

                  3.

                  În acest scop, se recomandă ca statele membre să colaboreze cu Comisia prin intermediul Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor, care va coordona măsurile imediate de răspuns la situațiile de criză și va funcționa ca platformă pentru monitorizarea lanțului valoric al semiconductorilor, concentrându-se asupra riscurilor care ar putea perturba, compromite sau afecta negativ aprovizionarea cu semiconductori.

            2.   DEFINIȚII

                  4.

                  În sensul prezentei recomandări, se aplică definițiile stabilite în propunerea de regulament.

            3.   GRUPUL EUROPEAN DE EXPERȚI ÎN DOMENIUL SEMICONDUCTORILOR

                  5.

                  Se recomandă ca statele membre să pună în aplicare prezenta recomandare prin intermediul Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor. Se aplică normele generale de procedură ale grupului de experți menționat.

            4.   UN RĂSPUNS IMEDIAT LA SITUAȚIILE DE CRIZĂ

                  6.

                  Statele membre ar trebui să se reunească în regim de urgență în cadrul Grupului european de experți în domeniul semiconductorilor, pentru a face schimb de informații cu privire la situația actuală a crizei semiconductorilor pe piețele lor naționale. În special, acestea ar trebui să evalueze produsele și piețele concrete afectate de penurie și să discute toate măsurile de contingență care au fost puse în aplicare la nivel național.

                  7.

                  Statele membre ar trebui să solicite organizațiilor reprezentative ale întreprinderilor sau, dacă este necesar, producătorilor individuali de semiconductori și echipamente, informații cu privire la capacitățile de aprovizionare, cum ar fi informații privind capacitatea de producție și principalele perturbări actuale, în vederea identificării și adaptării eventualelor măsuri de răspuns la situațiile de criză. Orice colectare sau schimb de informații ar trebui să fie în conformitate cu normele aplicabile privind schimbul de date și confidențialitatea informațiilor și a datelor.

                  8.

                  Pe baza acestor informații, statele membre sunt invitate să evalueze adoptarea, la nivel național și la nivelul Uniunii, a unor măsuri adecvate, eficace și proporționale de răspuns la situațiile de criză (setul de instrumente pentru situații de criză). Aceste măsuri pot include una sau mai multe dintre următoarele:

                              (a)

                              inițierea unui dialog cu producătorii și solicitarea ca aceștia să acorde prioritate producției de produse necesare în situații de criză pentru a se asigura că sectoarele critice continuă să funcționeze;

                              (b)

                              luarea în considerare, după caz, a acordării unui mandat Comisiei, care să-i permită acesteia să acționeze în calitate de organism central de achiziție în numele a două sau mai multe state membre, pentru achizițiile publice de produse necesare în situații de criză pentru anumite sectoare critice;

                              (c)

                              evaluarea oportunității unei supravegheri, care să fie realizată de Uniune, a exporturilor de produse necesare în situații de criză și adresarea unei cereri Comisiei, prin care să i se solicite să evalueze dacă sunt îndeplinite condițiile aplicabile măsurilor de protecție în ceea ce privește exporturile în temeiul Regulamentului (UE) 2015/479;

                              (d)

                              inițierea unor consultări sau a unei cooperări coordonate cu țările terțe relevante în vederea găsirii unor soluții de cooperare care să abordeze perturbările lanțului de aprovizionare, în conformitate cu obligațiile internaționale. Acest lucru poate implica, după caz, coordonarea în cadrul forurilor internaționale relevante.

                  9.

                  Pentru a asigura o abordare coordonată, statele membre ar trebui să informeze în timp util Comisia referitor la toate măsurile naționale luate cu privire la lanțul de aprovizionare cu semiconductori.

            5.   MONITORIZARE

                  10.

                  Statele membre ar trebui să efectueze o monitorizare periodică a lanțului valoric al semiconductorilor, concentrându-se asupra riscurilor care pot perturba, compromite sau afecta negativ aprovizionarea cu semiconductori.

                  11.

                  În acest scop, statele membre ar trebui să identifice indicatori de avertizare timpurie adecvați, pentru a anticipa viitoarele perturbări ale lanțului de aprovizionare cu semiconductori.

                  12.

                  Statele membre ar trebui să furnizeze Comisiei informații în scopul cartografierii factorilor, tendințelor și evenimentelor care ar putea conduce la perturbări semnificative ale lanțului valoric global al semiconductorilor, cu repercusiuni în Uniune (evaluarea riscurilor la nivelul Uniunii). Factorii relevanți care trebuie luați în considerare ar putea include:

                              (a)

                              disponibilitatea și integritatea serviciilor sau bunurilor întreprinderilor din sectorul semiconductorilor din Uniune a căror funcționare este esențială pentru lanțul de aprovizionare cu semiconductori;

                              (b)

                              măsura în care cererea fluctuează pentru diferite tipuri de semiconductori, inclusiv în raport cu capacitățile de producție disponibile;

                              (c)

                              lacunele și blocajele în ceea ce privește producția, ambalarea și logistica, inclusiv penuria de materii prime și lipsa de lucrători calificați disponibili;

                              (d)

                              accidentele, atacurile, dezastrele naturale sau alte evenimente grave care pot afecta lanțul de aprovizionare cu semiconductori;

                              (e)

                              modificările tehnice, de reglementare sau de mediu care reduc randamentul producției;

                              (f)

                              concentrarea ofertei în ceea ce privește zonele geografice și întreprinderile, luând în considerare efectele de rețea și de blocare;

                              (g)

                              impactul politicilor comerciale, al tarifelor, al barierelor comerciale și al altor măsuri legate de comerț;

                              (h)

                              autenticitatea și integritatea semiconductorilor, precum și posibilul impact al semiconductorilor contrafăcuți;

                              (i)

                              încălcarea dreptului de proprietate intelectuală, furtul de proprietate intelectuală sau secretele comerciale.

                  13.

                  Statele membre ar trebui să identifice principalele categorii de utilizatori de semiconductori, în special utilizatorii din sectoarele critice. Acestea ar trebui să invite organizațiile părților interesate relevante, inclusiv asociațiile industriale și reprezentanții principalelor categorii de utilizatori, să furnizeze informații cu privire la creșterile atipice ale cererii și la perturbările cunoscute ale lanțului lor de aprovizionare, inclusiv cu privire la indisponibilitatea semiconductorilor sau a materiilor prime critice, cu privire la termene de execuție mai lungi decât termenele medii, la întârzieri în livrare și la creșteri excepționale ale prețurilor.

                  14.

                  Statele membre ar trebui să alerteze imediat Comisia în cazul în care constată o posibilă perturbare a aprovizionării cu semiconductori ori o creștere atipică a cererii sau dacă dispun de informații concrete și fiabile cu privire la orice alt factor de risc sau eveniment care se materializează.

            6.   REVIZUIRE

                  15.

                  Recomandarea poate fi abrogată după intrarea în vigoare a regulamentului propus.

         Adoptată la Bruxelles, 8 februarie 2022.

               Pentru Comisie

            Thierry BRETON

               Membru al Comisiei

         (1)  COM(2022) 46 final din 8 februarie 2022.

         (2)  Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – „Busola pentru dimensiunea digitală 2030: modelul european pentru deceniul digital”, 9.3.2021 [COM(2021) 118 final].

         (3)  Regulamentul (UE) 2015/479 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2015 privind instituirea unui regim comun aplicabil exporturilor (JO L 83, 27.3.2015, p. 34).


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 16 iulie 2021 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banka Slovenije (BCE/2021/28) 2021/C 299/01

text:
               27.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/1

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 16 iulie 2021
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banka Slovenije
      (BCE/2021/28)
      (2021/C 299/01)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  Mandatul auditorilor externi actuali ai Banka Slovenije, Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o., a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2020. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2021.

                  (3)

                  Banka Slovenije a selectat PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o. drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2021-2023,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d. o. o. drept auditori externi ai Banka Slovenije pentru exercițiile financiare 2021-2023.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 16 iulie 2021.

               Președinta BCE

            Christine LAGARDE


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 16 iulie 2021 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banco de España (BCE/2021/29) 2021/C 299/02

text:
               27.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/2

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 16 iulie 2021
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banco de España
      (BCE/2021/29)
      (2021/C 299/02)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  În 2018, Banco de España a selectat Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2018-2020, cu opțiunea de a extinde acest mandat la exercițiile financiare 2021-2022, iar Consiliul guvernatorilor BCE a recomandat desemnarea acestora ca opțiune pentru extinderea mandatului pentru exercițiile financiare 2021-2022 (1).

                  (3)

                  Mandatul auditorilor externi actuali ai Banco de España, Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A., a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2020. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi pentru exercițiile financiare 2021-2022.

                  (4)

                  Banco de España intenționează să extindă mandatul Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. pentru exercițiile financiare 2021 și 2022, astfel cum este menționat în Recomandarea BCE/2018/22 și considerentele Deciziei (UE) 2018/1518 a Consiliului (2). Aceasta extindere este posibilă în concordanță cu aranjamentele contractuale dintre Banco de España și Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A.,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea asociației temporare de întreprinderi Mazars Auditores, S.L.P. - Mazars, S.A. drept auditori externi ai Banco de España pentru exercițiile financiare 2021 și 2022.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 16 iulie 2021.

               Președinta BCE

            Christine LAGARDE

         (1)  Recomandarea BCE/2018/22 a Băncii Centrale Europene din 6 septembrie 2018 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banco de España (JO C 325, 14.9.2018, p. 1).

         (2)  Decizia (UE) 2018/1518 a Consiliului din 9 octombrie 2018 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Banco de España (JO L 256, 12.10.2018, p. 63).