               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Statul Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale.

               De la intrarea în vigoare la 1 mai 2017 a Regulamentului 2016/794
                  1
                și în temeiul tratatului, Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea acordurilor internaționale cu țările terțe privind schimbul de date cu caracter personal cu Europol. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  2
               , în concluziile Consiliului
                  3
                și în Strategia globală
                  4
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, Comisia consideră că este necesar să se înceapă în termen scurt negocieri cu opt țări menționate în Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  5
               .

               În evaluarea sa privind țările prioritare, Comisia a ținut seama de necesitățile operaționale ale Europol. Strategia Europol pentru perioada 2016-2020 identifică regiunea mediteraneeană ca prioritară pentru încheierea de parteneriate consolidate
                  6
               . Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020 subliniază, de asemenea, necesitatea unei cooperări mai strânse între Europol și țările din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) din cauza amenințării teroriste și a provocărilor actuale legate de migrație
                  7
               .

               Nu există acorduri în vigoare între Europol și țările din această regiune.

               Prezenta recomandare se referă în mod specific la negocierile cu Israelul, deși cooperarea cu oricare țară MENA trebuie privită în contextul întregii regiuni.

               Contextul politic

               UE și Israelul au dezvoltat relații solide, bazate pe acordul de asociere din 1995 (care este în vigoare din 2000). Atât UE, cât și Israelul au ca obiectiv major combaterea amenințărilor la adresa securității, și anume combaterea amenințărilor teroriste. Israelul este interesat în mare măsură de intensificarea cooperării cu UE în ceea ce privește combaterea terorismului. Primul dialog dintre UE și Israel privind combaterea terorismului și securitatea a avut loc la Bruxelles în martie 2015, iar cel de al doilea în Israel în septembrie 2016. Ambele părți au fost de acord să coopereze în domenii precum combaterea extremismului violent, a finanțării terorismului și a terorismului neconvențional, securitatea aeriană și a transporturilor, precum și criminalitatea informatică. S-a exprimat interesul pentru intensificarea cooperării cu agențiile UE din domeniul justiției și afacerilor interne, în special Europol.

               Consiliul a autorizat deja desfășurarea de negocieri între Europol și Israel privind un acord de cooperare operațională
                  8
               . Negocierile au fost inițiate în 2010, însă nu au putut fi încheiate în temeiul cadrului juridic anterior al Europol. În acest context, au avut deja loc o serie de reuniuni tehnice între Europol și autoritățile israeliene.

               Nevoile operaționale

               Pe baza informațiilor prezentate în SOCTA 2017
                  9
                și TE-SAT 2017
                  10
               , a discuțiilor menționate mai sus, precum și, printre altele, a cunoștințelor de specialitate interne ale Europol, cooperarea cu Israelul este necesară în special pentru combaterea următoarelor fenomenele infracționale:

               Terorismul: atât UE, cât și Israelul se confruntă cu o amenințare gravă din partea grupurilor teroriste care operează în regiune și la nivel mondial. O cooperare mai strânsă, inclusiv schimbul de date cu caracter personal, va avea ca obiectiv combaterea amenințării reprezentate de teroriști (inclusiv de luptătorii teroriști străini) în scopul detectării, prevenirii și urmăririi penale a deplasărilor în scopuri teroriste, a finanțării terorismului, precum și a utilizării abuzive a internetului de către teroriști.

               Criminalitatea informatică: ar trebui stabilită o cooperare cu Israelul având în vedere în special experiența și cunoștințele extinse ale autorităților israeliene în ceea ce privește investigarea/abordarea criminalității informatice care utilizează tehnologii de vârf. Intensificarea schimbului de informații ar fi benefică pentru abordarea unei serii de infracțiuni informatice sau infracțiuni facilitate de calculator la nivel transnațional, printre care se numără atacurile DDoS (Distributed Denial of Service), spălarea criptomonedelor, fraudele legate de comerțul electronic, compromiterea adreselor de e-mail profesionale și exploatarea sexuală online a copiilor.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi.

               Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol.

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia este desemnată ca negociator din partea Uniunii al acordului dintre Uniunea Europeană și Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Statul Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  11
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Regulamentul menționat, în special articolul 25, stabilește normele pentru transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale. Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care prevede garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui astfel de acord între Uniunea Europeană și Statul Israel.

               (4)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la viață privată și de familie, recunoscut la articolul 7 din cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Statul Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (4)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Strategia Europol pentru perioada 2016-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 1 decembrie 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (7)

                        Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 13 decembrie 2016, EDOC#865852v3.

                     (8)

                        Decizia 2009/371 a Consiliului.

                     (9)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (10)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf
                  .

                     (11)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Statul Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               Directive de negociere pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Statul Israel privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile israeliene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului trebuie să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Israel, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea în temeiul acordului trebuie să se refere numai la infracțiuni și infracțiuni conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv combaterea terorismului și prevenirea radicalizării, anihilarea criminalității organizate și combaterea criminalității informatice.

               (3)Acordul trebuie să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, drepturile și libertățile fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Israel.

               În special:

               (a)Scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului trebuie să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (b)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul trebuie să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul trebuie să prevadă posibilitatea ca Europol să indice, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea sau distrugerea datelor. Datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date trebuie să fie corecte și actualizate. Datele nu trebuie să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate.

               (c)Trebuie să se interzică transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (d)Acordul trebuie să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, rectificare și ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul trebuie să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând măsuri reparatorii efective.

               (e)Acordul trebuie să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (f)Acordul trebuie să precizeze criteriile pe baza cărora sunt indicate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (g)Acordul trebuie să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul trebuie să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (h)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Israel către alte autorități din această țară trebuie să fie permise numai în scopurile acordului și să se realizeze sub rezerva condițiilor și a garanțiilor corespunzătoare.

               (i)Condițiile menționate la litera (h) trebuie să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Israel către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (j)Acordul trebuie să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Israel care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente trebuie să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal trebuie să fie responsabile pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul trebuie să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa pentru a garanta faptul că părțile respectă regulile convenite.

               (5)Acordul trebuie să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție conform căreia acesta poate fi denunțat sau suspendat de oricare dintre părți.

               (6)Conform politicii UE, acordul nu trebuie să se aplice zonelor geografice care au intrat sub administrația Statului Israel după 5 iunie 1967. Această poziție nu trebuie să fie interpretată ca aducând atingere poziției de principiu a Israelului cu privire la acest aspect. În consecință, părțile sunt de acord că aplicarea acordului nu aduce atingere statutului zonelor respective.

               (7)Acordul poate include dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (8)În contextul acestor negocieri, Comisia trebuie să promoveze aderarea Israelului la Convenția Consiliului Europei pentru protejarea persoanelor față de prelucrarea automatizată a datelor cu caracter personal („Convenția 108”).

               (9)Acordul trebuie să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de completare a Deciziei Consiliului din 22 mai 2017 de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea încheierii unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.
                     CONTEXT

               •Temeiurile și obiectivele propunerii

                  Articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană prevede că orice stat membru poate hotărî, în conformitate cu normele sale constituționale, să se retragă din Uniune și, în cazul în care hotărăște astfel, trebuie să notifice intenția sa Consiliului European. În baza orientărilor Consiliului European, Uniunea negociază și încheie cu acest stat un acord care stabilește condițiile de retragere, ținând seama de cadrul viitoarelor sale relații cu Uniunea.

                  La 29 martie 2017, Regatul Unit a notificat Consiliului European intenția sa de a se retrage din Uniune și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice.

                  La 29 aprilie 2017, Consiliul European a adoptat orientări care definesc cadrul negocierilor în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană și a stabilit principiile generale pe care Uniunea le va urmări pe întreaga durată a negocierilor.

                  La 5 aprilie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la negocierile cu Regatul Unit ca urmare a notificării intenției sale de a se retrage din Uniunea Europeană.

                  La 22 mai 2017, Consiliul a autorizat deschiderea negocierilor cu Regatul Unit în vederea încheierii unui acord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană și a adoptat directivele de negociere în vederea încheierii unui acord („Decizia Consiliului din 22 mai 2017”).

                  Deschiderea negocierilor a avut loc la 19 iunie 2017. În conformitate cu orientările Consiliului European și cu directivele de negociere ale Consiliului, prima etapă a negocierilor s-a axat pe drepturile cetățenilor, pe înțelegerea financiară, pe aspectele legate de insula Irlanda, pe alte aspecte legate de separare și pe guvernanța acordului de retragere.

                  La 3 octombrie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la stadiul actual al negocierilor cu Regatul Unit.

                  Luând act de progresele înregistrate până în prezent, la 20 octombrie 2017, Consiliul European a solicitat continuarea lucrărilor în vederea consolidării convergenței la care s-a ajuns și a continuării negocierilor, pentru a se putea trece la a doua etapă a negocierilor cât mai curând posibil. Prin urmare, Consiliul European a invitat Consiliul și Comisia, în calitate de negociator al Uniunii, să lanseze discuții interne pregătitoare, inclusiv privind un posibil regim tranzitoriu.

                  La 13 decembrie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la stadiul actual al negocierilor cu Regatul Unit.

               Pe baza:

               –recomandării formulate în Comunicarea Comisiei privind stadiul progreselor înregistrate în cadrul negocierilor cu Regatul Unit în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, din 8 decembrie 2017
                  1
               , și a

               –Raportului comun al negociatorilor Uniunii Europene și ai Guvernului Regatului Unit privind progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor purtate în temeiul articolului 50 din TUE privind retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniunea Europeană, din 8 decembrie 2017, pe care se bazează recomandarea Comisiei,

               la 15 decembrie 2017, Consiliul European a salutat progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor și a decis că acestea erau suficiente pentru a se trece la a doua etapă, referitoare la tranziție și la cadrul viitoarei relații. Consiliul European a solicitat Comisiei, în calitate de negociator al Uniunii, și Regatului Unit să încheie lucrările legate de toate chestiunile referitoare la retragere, inclusiv cele nesoluționate încă în prima etapă, în conformitate cu orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017, să consolideze rezultatele obținute și să înceapă redactarea părților relevante din acordul de retragere. Consiliul European a subliniat, de asemenea, că negocierile din a doua etapă ar putea înainta numai atât timp cât toate angajamentele asumate în prima etapă sunt respectate pe deplin și transpuse fidel în termeni juridici cât mai curând posibil.

                  În a doua etapă a negocierilor, având în vedere natura specifică a aspectelor legate de insula Irlanda, lucrările privind măsurile detaliate necesare pentru a pune în aplicare principiile și angajamentele prevăzute în raportul comun ar trebui să continue în cadrul unei componente distincte, unele dintre aceste măsuri urmând să fie transpuse în acordul de retragere, iar altele în cadrul viitoarei relații.

               •Drepturile fundamentale

                  În conformitate cu articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Uniunea recunoaște drepturile, libertățile și principiile prevăzute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, care are aceeași valoare juridică cu cea a tratatelor. În plus, drepturile fundamentale, astfel cum sunt garantate prin Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și astfel cum rezultă din tradițiile constituționale comune statelor membre, constituie principii generale ale dreptului Uniunii.

                  Aceste drepturi, libertăți și principii vor continua să fie menținute și protejate pe deplin în Uniune, atât pe durata procesului de negociere cu Regatul Unit în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, inclusiv a oricărui regim tranzitoriu, cât și după retragerea Regatului Unit din Uniune.

               2.TEMEIUL JURIDIC

               •Temeiul juridic

               Regatul Unit și-a notificat intenția de a se retrage din Uniunea Europeană. În consecință, articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană constituie temeiul juridic pentru negocierea și încheierea unui acord de retragere. Regimul tranzitoriu poate fi stabilit numai în acordul de retragere.

               Se reamintește faptul că, în conformitate cu articolul 106a din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană se aplică și Comunității Europene a Energiei Atomice.

               În conformitate cu articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, la care face trimitere articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia prezintă recomandări Consiliului, care adoptă o decizie de autorizare a începerii negocierilor și desemnează negociatorul Uniunii. Decizia Consiliului de completare a Deciziei Consiliului din 22 mai 2017 trebuie adoptată în conformitate cu aceeași procedură.

               •Alegerea instrumentului

                  În conformitate cu articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, trebuie să se negocieze cu Regatul Unit un acord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană. În conformitate cu articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia trebuie să prezinte recomandări Consiliului, care adoptă o decizie de desemnare a negociatorului Uniunii și de autorizare a începerii negocierilor. O decizie a Consiliului este instrumentul adecvat pentru completarea Deciziei Consiliului din 22 mai 2017.

               3.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Nu se preconizează ca prezenta recomandare să aibă implicații bugetare imediate în ceea ce privește procesul de negociere. Se reamintește faptul că implicațiile bugetare ale acordului în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană vor fi prezentate atunci când se vor înainta propunerile relevante privind semnarea și încheierea acordului de retragere.

               4.ELEMENTE DIVERSE

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Articolul 1 din Recomandarea de decizie a Consiliului completează Decizia Consiliului din 22 mai 2017 pentru a autoriza Comisia să negocieze, în cadrul negocierilor cu Regatul Unit în vederea încheierii unui acord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană, orice aspect rămas nesoluționat referitor la retragerea ordonată a Regatului Unit și orice regim tranzitoriu necesar.

               •Publicarea deciziei și a directivelor de negociere prevăzute în anexă

                  Ca și în cazul directivelor de negociere anterioare, Comisia propune Consiliului să publice Decizia de completare a Deciziei Consiliului din 22 mai 2017 de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri în vederea încheierii unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană, precum și directivele de negociere suplimentare prevăzute în anexa la aceasta.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de completare a Deciziei Consiliului din 22 mai 2017 de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea încheierii unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere tratatele, în special articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, coroborat cu articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere orientările Consiliului European,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)La 29 aprilie 2017, Consiliul European a adoptat orientări care definesc cadrul negocierilor în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană și a stabilit principiile generale pe care Uniunea le va urmări pe întreaga durată a negocierilor.

               (2)La 22 mai 2017, Consiliul a autorizat deschiderea negocierilor cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord în vederea încheierii unui acord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană și a adoptat directivele de negociere a unui astfel de acord.

               (3)Deschiderea negocierilor a avut loc la 19 iunie 2017.

               (4)La 3 octombrie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la stadiul actual al negocierilor cu Regatul Unit.

               (5)Luând act de progresele înregistrate până în prezent, la 20 octombrie 2017, Consiliul European a solicitat continuarea lucrărilor în vederea consolidării convergenței la care s-a ajuns și a continuării negocierilor, pentru a se putea trece la a doua etapă a negocierilor cât mai curând posibil. Prin urmare, Consiliul European a invitat Consiliul și Comisia, în calitate de negociator al Uniunii, să lanseze discuții interne pregătitoare, inclusiv privind un posibil regim tranzitoriu.

               (6)La 8 decembrie 2017, în Comunicarea sa privind stadiul progreselor înregistrate în cadrul negocierilor cu Regatul Unit în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, Comisia a recomandat Consiliului European să concluzioneze că s-au înregistrat progrese suficiente în prima etapă a negocierilor privind retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniunea Europeană pentru ca negocierile să poată trece în a doua etapă. Comisia a declarat, de asemenea, că este pregătită să înceapă imediat lucrările privind regimul tranzitoriu, în cazul în care Consiliul European decide astfel.

               (7)Recomandarea Comisiei s-a bazat pe Raportul comun al negociatorilor Uniunii Europene și ai Guvernului Regatului Unit privind progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor purtate în temeiul articolului 50 din TUE privind retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniunea Europeană, din 8 decembrie 2017.

               (8)La 13 decembrie 2017, Parlamentul European a adoptat o rezoluție referitoare la stadiul actual al negocierilor cu Regatul Unit.

               (9)În orientările sale din 15 decembrie 2017, Consiliul European a salutat progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor și a decis că acestea erau suficiente pentru a se trece la a doua etapă, referitoare la tranziție și la cadrul viitoarei relații. Consiliul European a solicitat Comisiei, în calitate de negociator al Uniunii, și Regatului Unit să încheie lucrările legate de toate chestiunile referitoare la retragere, inclusiv cele nesoluționate încă în prima etapă, în conformitate cu orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017, și să consolideze rezultatele obținute, în special prin redactarea părților relevante din acordul de retragere. Consiliul European a solicitat Comisiei să propună recomandări corespunzătoare în acest sens, iar Consiliului să adopte directive de negociere suplimentare privind regimul tranzitoriu.

               (10)Prin urmare, este necesar să se completeze directivele de negociere prevăzute în anexa la Decizia Consiliului din 22 mai 2017.

               (11)În conformitate cu articolul 106a din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, articolul 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană se aplică și Comunității Europene a Energiei Atomice,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia poartă negocierile, în numele Uniunii, în vederea încheierii unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană și din Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, ținând seama de cadrul viitoarelor sale relații cu Uniunea, în lumina orientărilor adoptate de Consiliul European și în conformitate cu directivele de negociere prevăzute în anexa la Decizia Consiliului din 22 mai 2017, astfel cum au fost completate de directivele de negociere prevăzute în anexa la prezenta decizie.

                  Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea deDECIZIE A CONSILIULUI
            de completare a Deciziei Consiliului din 22 mai 2017 de autorizare a deschiderii negocierilor în vederea încheierii unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană

               ANEXĂ

                  Directive de negociere suplimentare privind negocierea unui acord cu Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de stabilire a condițiilor de retragere a acestui stat din Uniunea Europeană

               1.În conformitate cu orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017 și cu directivele de negociere ale Consiliului din 22 mai 2017, prima etapă a negocierilor s-a axat pe drepturile cetățenilor, pe înțelegerea financiară, pe aspectele legate de insula Irlanda, pe alte aspecte legate de separare și pe guvernanța acordului de retragere.

               2.Luând act de progresele înregistrate până în prezent, la 20 octombrie 2017, Consiliul European a solicitat continuarea lucrărilor în vederea consolidării convergenței la care s-a ajuns și a continuării negocierilor, pentru a se putea trece la a doua etapă a negocierilor cât mai curând posibil. Prin urmare, Consiliul European a invitat Consiliul și Comisia, în calitate de negociator al Uniunii, să lanseze discuții interne pregătitoare, inclusiv privind un posibil regim tranzitoriu.

               3.Pe baza:

               –recomandării formulate în Comunicarea Comisiei privind stadiul progreselor înregistrate în cadrul negocierilor cu Regatul Unit în temeiul articolului 50 din Tratatul privind Uniunea Europeană, din 8 decembrie 2017
                  1
               , și a

               –Raportului comun al negociatorilor Uniunii Europene și ai Guvernului Regatului Unit privind progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor purtate în temeiul articolului 50 din TUE privind retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniunea Europeană, din 8 decembrie 2017, pe care se bazează recomandarea Comisiei,

               la 15 decembrie 2017, Consiliul European a salutat progresele înregistrate în timpul primei etape a negocierilor și a decis că acestea erau suficiente pentru a se trece la a doua etapă, referitoare la tranziție și la cadrul viitoarei relații.

               4.Consiliul European a precizat în mod clar și faptul că negocierile din a doua etapă ar putea înainta numai atât timp cât toate angajamentele asumate în prima etapă sunt respectate pe deplin și transpuse fidel în termeni juridici cât mai curând posibil. În a doua etapă a negocierilor ar trebui, de asemenea, să se ajungă la o înțelegere de ansamblu privind cadrul viitoarei relații a Uniunii cu Regatul Unit. Acest lucru va necesita orientări suplimentare din partea Consiliului European.

               5.Prezentul set de directive de negociere vizează cea de a doua etapă a negocierilor; prin urmare, acesta completează primul set de directive de negociere, adoptat la 22 mai 2017. Orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017, precum și principiile generale și dispozițiile procedurale referitoare la desfășurarea negocierilor stabilite în directivele de negociere ale Consiliului din 22 mai 2017 continuă să se aplice în întregime în această etapă a negocierilor, inclusiv în ceea ce privește domeniul de aplicare teritorial al acordului de retragere, cuprinzând dispozițiile sale referitoare la regimul tranzitoriu, și al viitorului cadru; prin urmare, prezentele directive de negociere ar trebui, ca și primul set de directive de negociere, să respecte pe deplin punctele 4 și 24 din orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017, în special în ceea ce privește Gibraltarul.

               6.În a doua etapă a negocierilor, având în vedere natura specifică a aspectelor legate de insula Irlanda, lucrările privind măsurile detaliate necesare pentru a pune în aplicare principiile și angajamentele prevăzute în raportul comun ar trebui să continue în cadrul unei componente distincte, unele dintre aceste măsuri urmând să fie transpuse în acordul de retragere, iar altele în cadrul viitoarei relații.

               I.Aspecte legate de retragerea ordonată a Regatului Unit din Uniunea Europeană

               7.În conformitate cu orientările Consiliului European din 15 decembrie 2017 și cu directivele de negociere anexate la Decizia Consiliului din 22 mai 2017, astfel cum au fost completate de prezentele directive de negociere, este necesar să se încheie lucrările legate de toate chestiunile referitoare la retragere, inclusiv cele nesoluționate încă în prima etapă.

               8.De asemenea, ar fi necesar ca negocierile din a doua etapă să transpună în termeni juridici rezultatele negocierilor, inclusiv cele obținute în prima etapă, care ar trebui, după caz, să fie adaptate având în vedere existența regimului tranzitoriu menționat mai jos. Astfel cum se precizează în primul set de directive de negociere, acordul de retragere ar trebui să prevadă că, de la data retragerii, dreptul Uniunii încetează să se aplice țărilor și teritoriilor de peste mări care au relații speciale cu Regatul Unit
                  2
                și teritoriilor europene ale căror relații externe se află sub incidența responsabilității Regatului Unit, cărora li se aplică dispozițiile tratatelor în temeiul articolului 355 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               II.Regimul tranzitoriu

               9.Orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017 stabilesc principiile fundamentale generale care se aplică oricărui acord cu Regatul Unit, precum și oricărui regim tranzitoriu:

               –orice acord va trebui să se bazeze pe un echilibru între drepturi și obligații și să asigure condiții de concurență echitabile;

               –păstrarea integrității pieței unice exclude participarea bazată pe o abordare sectorială;

               –un stat care nu este membru al Uniunii, care nu se supune acelorași obligații ca un membru, nu poate avea aceleași drepturi și nu se poate bucura de aceleași beneficii ca un membru;

               –cele patru libertăți ale pieței unice sunt indivizibile și nu se pot alege doar elementele convenabile;

               –Uniunea își va păstra autonomia în ceea ce privește procesul său decizional, precum și rolul Curții de Justiție a Uniunii Europene. Conform orientărilor Consiliului European din 15 decembrie 2017, acest fapt se referă în special la competența Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               10.În plus față de aceste principii fundamentale, orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017 stabilesc condiții specifice aplicabile oricărui posibil regim tranzitoriu. În măsura necesară și juridic posibilă, negocierile pot, de asemenea, să vizeze stabilirea unui regim tranzitoriu care este în interesul Uniunii și, după caz, să ofere pasaje către cadrul previzibil al viitoarei relații din perspectiva progreselor înregistrate. Orice astfel de regim tranzitoriu trebuie să fie clar definit, limitat cu precizie în timp și să facă obiectul unor mecanisme eficace de asigurare a aplicării dispozițiilor.

               11.Prezentele directive de negociere suplimentare se bazează pe principiile și condițiile stabilite în orientările Consiliului European din 15 decembrie 2017 și dezvoltă în continuare aceste principii și condiții.

               12.În conformitate cu aceste orientări, orice regim tranzitoriu prevăzut în acordul de retragere ar trebui să acopere întreg acquis-ul Uniunii, inclusiv aspectele legate de Euratom. Fără a aduce atingere punctului 17 din prezentele directive de negociere, acquis-ul Uniunii ar trebui să se aplice Regatului Unit și în Regatul Unit ca și când ar fi un stat membru. Orice modificări aduse acquis-ului ar trebui să se aplice în mod automat Regatului Unit și în Regatul Unit în timpul perioadei de tranziție. Pentru actele adoptate în temeiul părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene referitoare la spațiul de libertate, securitate și justiție care aveau caracter obligatoriu pentru Regatul Unit înainte de retragerea sa, articolul 4a din Protocolul (nr. 21) anexat la tratate ar trebui să continue să se aplice în timpul perioadei de tranziție. Cu toate acestea, Regatul Unit ar trebui să nu mai fie autorizat să își exercite dreptul prevăzut de Protocolul (nr. 21) de a participa la alte măsuri decât cele menționate la articolul 4a din respectivul protocol.

               13.În timpul perioadei de tranziție, dreptul Uniunii care face obiectul acestui regim tranzitoriu ar trebui să producă în Regatul Unit aceleași efecte juridice ca cele pe care le produce pe teritoriul Uniunii.

               14.În conformitate cu orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017, se reamintește, de asemenea, faptul că, de la data retragerii sale din Uniune, Regatul Unit nu va mai fi acoperit de acordurile încheiate de Uniune sau de statele membre acționând în numele Uniunii sau de Uniune și statele sale membre acționând în comun. În cazul în care este în interesul Uniunii, Uniunea poate analiza dacă și cum pot fi convenite modalități care ar menține efectele acordurilor în ceea ce privește Regatul Unit în timpul perioadei de tranziție; cu toate acestea, Regatul Unit nu ar trebui să mai participe la vreun organism instituit de acordurile respective.

               15.În conformitate cu orientările Consiliului European din 15 decembrie 2017, orice regim tranzitoriu impune participarea în continuare a Regatului Unit la uniunea vamală și la piața unică (cu toate cele patru libertăți) pe parcursul tranziției. Regatul Unit ar trebui să ia toate măsurile necesare pentru a păstra integritatea pieței unice și a uniunii vamale. Regatul Unit ar trebui să continue să respecte politica comercială a Uniunii. De asemenea, ar trebui, în special, să se asigure că autoritățile sale vamale continuă să acționeze în conformitate cu misiunea autorităților vamale din UE, inclusiv prin colectarea de taxe prevăzute de Tariful vamal comun și prin efectuarea tuturor verificărilor necesare în temeiul dreptului Uniunii la frontieră în raport cu alte țări terțe.

               16.În conformitate cu orientările Consiliului European din 29 aprilie 2017 și cu primul set de directive de negociere din 22 mai 2017, orice prelungire limitată în timp a acquis-ului Uniunii necesită aplicarea instrumentelor și a structurilor existente ale Uniunii referitoare la reglementare, buget, supraveghere, chestiuni judiciare și asigurarea aplicării dispozițiilor, inclusiv competența Curții de Justiție a Uniunii Europene.

               17.În ceea ce privește aplicarea acquis-ului Uniunii în cazul Regatului Unit, acordul de retragere ar trebui, prin urmare, ca, în timpul perioadei de tranziție, să mențină competențele instituțiilor (în special competența deplină a Curții de Justiție a Uniunii Europene), organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii în relația cu Regatul Unit și în ceea ce privește persoanele fizice sau juridice din Regatul Unit. Cu toate acestea, în conformitate cu orientările Consiliului European din 15 decembrie 2017, Regatul Unit ar trebui să nu mai participe la instituțiile UE, să nu mai numească ori să aleagă membri ai acestora și să nu mai participe la procesul decizional sau la guvernanța organelor, oficiilor și agențiilor Uniunii.

               18.Fără a aduce atingere punctului 17, în timpul perioadei de tranziție, Regatul Unit ar putea fi invitat să participe, fără drept de vot, la reuniunile comisiilor permanente sau ale grupurilor de experți ale Comisiei și ale altor entități similare ori ale agențiilor, oficiilor sau organelor în care sunt reprezentate statele membre și:

               –în cazul în care discuția se referă la acte individuale care trebuie să se adreseze Regatului Unit sau persoanelor fizice ori juridice din Regatul Unit; sau

               –în cazul în care prezența Regatului Unit este necesară din perspectiva Uniunii pentru punerea în aplicare eficace a acquis-ului în timpul perioadei de tranziție.

               19.Acordul de retragere ar trebui să prevadă condițiile precise și cadrul clar în care această prezență excepțională ar trebui să fie permisă.

               20.Dispoziții procedurale specifice care sunt conforme cu punctele 17 și 18 ar trebui, de asemenea, să fie prevăzute pentru stabilirea și repartizarea posibilităților de pescuit (capturi totale admisibile) în timpul perioadei de tranziție.

               21.Regimul tranzitoriu ar trebui să se aplice de la data intrării în vigoare a acordului de retragere și data-limită a acestui regim ar trebui să fie 31 decembrie 2020.

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

                     (2)

                        Enumerate la ultimele douăsprezece liniuțe din anexa II la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.