title: Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2014_x000b__x000b_și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru 2014_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Ungariei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență
al Ungariei pentru 2014

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special
articolul 6 alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a
politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere
durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările
generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de
orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a
forței de muncă aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau
de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Ungariei pentru
2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență
al Ungariei pentru perioada 2013-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat analiza anuală a creșterii[5],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor
economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[6],
în care a identificat Ungaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European
a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar
să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și
favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat
rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Ungaria[7], în temeiul articolului
5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din
analiza Comisiei este că Ungaria se confruntă în continuare cu
dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și măsuri
ferme de politică. În mod concret, trebuie să se acorde în continuare
o foarte mare atenție ajustării în curs a poziției internaționale
nete pronunțat negative, nivelului ridicat al datoriei publice și
private, în contextul unui sector financiar fragil, și deteriorării
rezultatelor la export, în vederea reducerii riscurilor importante de apariție
a unor efecte negative asupra funcționării economiei.
(8)
La 30 aprilie 2014, Ungaria și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de
convergență pentru 2014. Pentru a se ține seama de
legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în
același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de convergență este reducerea deficitului global de la 2,9%
din PIB, în 2014, la 1,9%, până la sfârșitul perioadei programului.
Acesta trebuie să fie realizat printr-o traiectorie de consolidare care
concentrează puternic eforturile spre sfârșitul perioadei vizate, în
contextul în care țintele de deficit au fost revizuite semnificativ în
sens ascendent, comparativ cu programul precedent. Programul confirmă
obiectivul pe termen mediu de -1,7 % din PIB, care reflectă
obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea,
pe baza soldului structural recalculat, se preconizează că obiectivul
pe termen mediu nu va fi îndeplinit până la sfârșitul perioadei programului.
Se preconizează că în 2014 soldul structural (recalculat) se va
deteriora cu 1,5 puncte procentuale deviind astfel în mod semnificativ de la
obiectivul pe termen mediu și că se va stabiliza în 2015, ceea ce
implică o diferență de 0,5% din PIB față de
ameliorarea necesară în direcția atingerii obiectivului pe termen
mediu. Criteriul de referință în materie de cheltuieli evidențiază
o abatere semnificativă, atât în 2014, cât și în 2015. Se
preconizează că soldul structural (recalculat) va continua să se
deterioreze, atât în 2016, cât și în 2017. În general, se
preconizează, începând cu 2014, o abatere semnificativă de la
traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului pe termen
mediu. Programul pornește de la premisa unei scăderi treptate, dar
continue, a datoriei publice, de la 79 % din PIB, în 2013, la aproximativ
75 % din PIB, în 2017. Scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare din program este, în linii mari, plauzibil pentru
perioada 2014-2016, estimându-se că PIB-ul va crește cu 2,3 %,
în acest an și, respectiv, cu 2,5 %, în anul viitor, comparativ cu
2,3 % și, respectiv, 2,1 %, conform previziunilor Comisiei din
primăvara anului 2014. Cu toate acestea, programul este prea optimist în
ceea ce privește anul 2017. Riscurile care amenință țintele
bugetare sunt, în mare parte, echilibrate în 2014, dar există riscuri din
ce în ce mai mari ca, începând cu anul 2015, deficitul să fie mai mare
decât cel vizat. Riscuri importante sunt generate de faptul că reducerea
planificată a ratei cheltuielilor este prevăzută a fi
realizată prin înghețări nominale generalizate sau prin
limitarea creșterilor la un nivel inferior ratei inflației în cazul
majorității liniilor bugetare de cheltuieli discreționare.
Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014, se
preconizează că în 2014 și în 2015 deficitul global va respecta țintele
stabilite în program. În contextul în care se estimează că deficitul
structural va fi de 2,2 % din PIB în 2014 și de 2,3 % în 2015,
previziunile Comisiei confirmă faptul că, începând cu 2014,
există un risc de abatere semnificativă de la obiectivul pe termen
mediu. Mai mult, previziunile Comisiei indică, de asemenea, nerespectarea
criteriului de referință privind reducerea datoriei în 2014 și
în 2015. În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, pe baza
evaluării Programului de convergență pentru 2014 și pe baza
previziunilor Comisiei, Consiliul consideră că sunt necesare eforturi
suplimentare de consolidare structurală, date fiind riscurile de abatere
semnificativă de la obiectivul pe termen mediu, precum și riscul de
nerespectare, începând cu 2014, a regulii privind gradul de îndatorare.
(10)
Cadrul bugetar pe termen mediu a fost consolidat
prin extinderea orizontului de planificare dincolo de exercițiul bugetar
în curs. Cu toate acestea, eficacitatea și caracterul obligatoriu al
acestuia nu sunt încă asigurate. Au fost introduse norme bugetare numerice
noi, însă nu au fost corectate deficiențele de concepție, legate
în principal de lipsa unei monitorizări ex post sistematice, a unui
nivel maxim de abatere admis și a unor mecanisme de corecție solide.
Lista restrânsă a sarcinilor obligatorii ale Consiliului bugetar, precum și
capacitatea analitică a acestuia nu sunt încă proporționale cu
dreptul său de veto în domeniul bugetar. Consolidarea în continuare a
cadrului bugetar pe termen mediu și extinderea mandatului obligatoriu al
Consiliului bugetar ar contribui la îmbunătățirea
credibilității, a transparenței și a eficacității
cadrului bugetar general.
(11)
Chiar dacă Banca Centrală a acordat
subvenții în cadrul schemei „Finanțare pentru creștere”,
destinată întreprinderilor mici și mijlocii, activitățile
normale de creditare a economiei nu au fost reluate în mod durabil. Sarcina de
reglementare suportată de sectorul financiar a crescut și mai mult,
limitând astfel capacitatea de acumulare de capital. Măsuri cum ar fi cea
privind majorarea taxei pe tranzacțiile financiare au contribuit la o creștere
a utilizării de fonduri în numerar în cadrul economiei. Portofoliul
creditelor acordate gospodăriilor a continuat să se deterioreze și
ponderea mare de credite neperformante reprezintă în prezent una dintre
cele mai mari provocări pentru sectorul financiar. Curățarea
portofoliului este limitată de gradul redus de eficacitate al procedurilor
de rezoluție Nu au fost adoptate măsuri importante noi menite să
elimine activele toxice din bilanțul băncilor. Nivelul ridicat al
sarcinii de reglementare, combinat cu un procent mare de credite neperformante,
a condus la o reducere a creditelor disponibile. Guvernul și-a anunțat,
în repetate rânduri, intenția de introduce o nouă schemă de
reducere a datoriilor pentru a-i sprijini pe debitorii care au contractat
împrumuturi în valută; în cele mai multe cazuri, aceste măsuri nu au
vizat debitorii aflați în dificultate și au un impact negativ asupra
atitudinii gospodăriilor cu privire la plata creditelor, din cauza
faptului că acestea așteaptă să beneficieze de sprijin
suplimentar din partea guvernului. Reglementarea și supravegherea în
sectorul financiar au fost consolidate prin integrarea Autorității de
Supraveghere Financiară în cadrul structurii băncii centrale și
prin însărcinarea acesteia din urmă cu supravegherea macroprudențială.
Au început activitățile de pregătire privind instituirea unui
regim de rezoluție bancară.
(12)
Cu toate că s-a redus frecvența
modificărilor în sectorul fiscal în comparație cu anul precedent, nu
s-au înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește echilibrarea
în mai mare măsură a sistemului de impozitare a societăților.
Unele taxe sectoriale existente au fost chiar majorate. Aplicarea unor impozite
diferite în funcție de sectoare reprezintă un obstacol în calea
alocării eficace a resurselor, având, prin urmare, un impact negativ
asupra creșterii economice Pentru ca sistemul de impozitare să
stimuleze în mai mare măsură ocuparea forței de muncă,
Ungaria a extins condițiile de eligibilitate privind creditele fiscale
pentru impozitul pe venit, acordate familiilor, ceea ce poate constitui o un
ajutor pentru persoanele cu venituri salariale mici. Sarcina
fiscală suportată de persoanele celibatare cu venituri salariale mici
este una din cele mai ridicate din UE. Criteriile de
eligibilitate stabilite prin Legea pentru protecția locurilor de
muncă au rămas, în esență, neschimbate, chiar dacă o
mare parte a angajaților cu venituri salariale mici nu se încadrează
în domeniul de aplicare al acestei măsuri. Va fi important ca această
schemă să fie evaluată din punctul de vedere al impactului și
al raportului cost-eficacitate și, dacă este cazul, să fie
modificată, pentru a contribui la ocuparea forței de muncă. S-au
înregistrat unele progrese în ceea ce privește trecerea de la impozitarea
veniturilor salariale la taxele de mediu, însă sunt necesare măsuri
suplimentare. Conectarea prin internet a caselor de marcat cu administrația
fiscală se efectuează treptat, după ce în trecut a înregistrat
întârzieri repetate. Cu toate acestea, Ungaria continuă să se
confrunte cu un grad ridicat de nerespectare a obligațiilor fiscale, cu un
nivel constant de muncă nedeclarată și cu lacune în ceea ce
privește respectarea legislației în materie de TVA. Măsurile de
control ar trebui să fie înăsprite, în vederea îmbunătățirii
eficacității măsurilor de combatere a fraudei.
(13)
Rata șomajului în rândul tinerilor s-a redus
în 2013, în timp ce proporția tinerilor care nu sunt încadrați
profesional și nu urmează niciun program educațional sau de
formare a crescut. O coordonare eficace între agențiile locale ale
serviciului public de ocupare a forței de muncă, instituțiile de
învățământ și părțile interesate de la nivel
local ar putea spori impactul acestor măsuri. A început procesul de
consolidare a capacităților serviciului public de ocupare a forței
de muncă, inclusiv elaborarea unui sistem de stabilire a profilurilor
clienților, însă ar trebui să se evalueze eficiența și
eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de
muncă care sunt menite să contribuie la o piață
deschisă a muncii și, dacă este necesar, să fie modificate,
în scopul îmbunătățirii accesului unor grupuri defavorizate la
piața forței de muncă. Este necesar să se consolideze
elementul de activare în cadrul diferitelor măsuri în domeniul pieței
forței de muncă și în domeniul social (Programul de lucrări
publice, indemnizații de șomaj și asistență
socială). Programul de lucrări publice beneficiază de cea mai
mare parte a resurselor bugetare disponibile pentru măsuri în domeniul
ocupării forței de muncă, însă, în 2013, mai puțin de
10 % din participanți au putut reveni pe piața deschisă a
forței de muncă după ce și-au încheiat activitatea în
cadrul acestui program Se pune astfel întrebarea dacă acest program nu ar
trebui să fie adaptat, de exemplu, prin asigurarea unui grad mai ridicat
de corelare cu măsurile de activare, formare și acordare de asistență
în căutarea unui loc de muncă, pentru a garanta obținerea unui
impact cu o durată mai îndelungată asupra ocupării forței
de muncă. Participarea femeilor la piața muncii a fost
încurajată printr-un grad sporit de flexibilitate a sistemului de concediu
parental și prin punerea la dispoziție a unor capacități de
îngrijire a copiilor, însă sunt necesare eforturi suplimentare, având în
vedere că rata de ocupare în rândul femeilor rămâne sub 60 %.
Durata perioadei în care șomerii pot beneficia de indemnizația de șomaj
este mai scurtă decât durata medie a intervalului de timp de care aceștia
au nevoie pentru a-și găsi un loc de muncă. Numărul
persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială
din Ungaria crește în mod constant, acestea reprezentând în prezent
aproximativ o treime din populația acestei țări.
Sărăcia continuă să afecteze în mod disproporționat
grupurile defavorizate, în special copiii și populația romă. Cu
toate că există o strategie națională de incluziune
socială, măsurile de politică din majoritatea domeniilor nu
promovează în mod sistematic obiectivele definite în strategie. Pentru a reduce în mod eficace sărăcia sunt necesare
măsuri de politică integrate și simplificate.
(14)
Mediul de afaceri din Ungaria
se caracterizează prin modificări frecvente ale cadrului de
reglementare și printr-o concurență limitată într-un
număr tot mai mare de sectoare. În sectorul serviciilor au fost introduse
noi bariere, cele existente nefiind eliminate b (de exemplu, în ceea ce privește
farmaciile, gestionarea deșeurilor, plățile prin intermediul
dispozitivelor mobile, comercializarea cu amănuntul a tutunului și
manualele). Volumul global al investițiilor a scăzut semnificativ,
mai ales în sectoarele în care, în ultimii ani, au fost impuse suprataxe
sectoriale specifice. În perioada cuprinsă între 2010 și 2013,
volumul investițiilor nominale a scăzut cu 44 % în sectorul
energiei, cu 28 % în sectorul finanțelor și cu 18 % în
sectorul comunicațiilor, în timp ce volumul global al acestora a crescut
cu 3,4 %. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește
îmbunătățirea concurenței în domeniul achizițiilor
publice, însă sunt necesare eforturi suplimentare. De exemplu, utilizarea
într-o măsură mai mare a sistemelor electronice de achiziții
publice ar putea conduce la economii de costuri importante, la o
îmbunătățire a gradului de transparență a achizițiilor
publice și la o creștere a concurenței. S-au întreprins
măsuri în vederea punerii în aplicare a unor strategii de integritate și
a promovării unor standarde mai ridicate în materie de transparență
în cadrul administrației publice, însă sunt necesare eforturi
suplimentare pentru combaterea cu eficacitate a corupției.
(15)
Proporția elevilor care au părăsit
timpuriu școala este în creștere și adoptarea unei strategii de prevenire
a părăsirii timpurii a școlii a fost amânată în repetate
rânduri. Sunt necesare eforturi suplimentare care să le permită
elevilor dobândirea unor cunoștințe, competențe și
calificări de bază, relevante pentru piața muncii. Asigurarea
unui acces egal la un învățământ general de calitate rămâne
în continuare o problemă majoră pentru copiii defavorizați, în
special pentru copiii romi. A fost promulgată o
nouă lege cu privire la formarea profesională, care introduce,
printre altele, un „model dublu” nou, pentru a facilita
tranziția, în continuare dificilă, de la școală la viața
profesională, fiind necesar ca efectele acesteia să fie monitorizate
îndeaproape.
(16)
În 2013 și 2014, Ungaria a continuat să
reducă prețurile la energie electrică și la gaze pentru
consumatorii finali. Aceste reduceri ale prețurilor, coroborate cu o
sarcină fiscală suplimentară asupra întreprinderilor din
sectorul energetic, au avut un impact negativ asupra capacității
furnizorilor de energie de a-și recupera costurile, precum și asupra
investițiilor în domeniul energetic și a întreținerii rețelelor.
În prezent, nivelul intensității energetice a gospodăriilor este
printre cele mai ridicate din UE și eficiența energetică ar
putea fi îmbunătățită îndeosebi în sectorul locuințelor.
Lipsa de independență a autorității de reglementare în
domeniul energiei în ceea ce privește stabilirea condițiilor privind
accesul la rețea și a tarifelor de rețea continuă să
genereze motive de îngrijorare. Au fost întreprinse unele demersuri în vederea
raționalizării organizării întreprinderilor de transport în
comun, însă sustenabilitatea acestora ar putea fi îmbunătățită
în continuare prin reducerea cheltuielilor de funcționare și
modificarea sistemului de tarife.
(17)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Ungariei și
a evaluat Programul de convergență și Programul național de
reformă prezentate de această țară. Comisia a ținut
seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Ungaria, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările Comisiei formulate în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1 - 7 de mai jos.
(18)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de convergență al Ungariei, iar avizul[8] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(19)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de convergență. Recomandările
sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011,
se reflectată în recomandările 1, 2, 3 și 5 de mai jos.
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Ungaria să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să
consolideze măsurile bugetare pentru 2014, ținând cont de apariția
decalajului de 0,9 % din PIB, comparativ cu cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere, mai precis regula privind reducerea
gradului de îndatorare, pe baza previziunilor Comisiei din primăvara
anului 2014. În 2015 și în perioada următoare, să consolideze
semnificativ strategia bugetară pentru a asigura îndeplinirea obiectivului
pe termen mediu și respectarea cerințelor privind reducerea gradului
de îndatorare, astfel încât rata datoriei publice să se mențină
pe o traiectorie descendentă durabilă. Să consolideze în
continuare caracterul obligatoriu al cadrului bugetar pe termen mediu printr-o
monitorizare ex post sistematică a respectării normelor
bugetare numerice și prin utilizarea mecanismelor de corecție.
Să îmbunătățească gradul de transparență a
finanțelor publice, inclusiv prin extinderea sarcinilor obligatorii care
îi revin Consiliului bugetar, solicitând elaborarea, la intervale de timp
regulate, a unor prognoze macrobugetare și a unor evaluări ale
impactului bugetar în cazul principalelor propuneri de politică.
2.           Să contribuie la restabilirea
fluxului normal de creditare a economiei, printre altele prin
îmbunătățirea modului în care este conceput sistemul de impozite
și prin reducerea sarcinii fiscale suportate de instituțiile
financiare. Să adapteze taxa pe tranzacțiile financiare pentru a
evita redirecționarea fondurilor de economii din sectorul bancar și
să consolideze stimulentele pentru utilizarea plăților
electronice. Să analizeze și să elimine obstacolele din calea
curățării portofoliului, printre altele, prin înăsprirea
regulilor privind constituirea de provizioane pentru creditele restructurate,
prin eliminarea obstacolelor în ceea ce privește executarea silită a
garanțiilor reale, precum și prin accelerarea și
îmbunătățirea eficienței procedurilor de insolvență.
În acest sens, să consulte îndeaproape părțile implicate cu
privire la noile inițiative în materie de politică și să se
asigure că aceste inițiative sunt bine orientate și că nu
duc la o creștere a hazardului moral în rândul debitorilor. Să
consolideze în continuare reglementarea și supravegherea financiară.
3.           Să asigure instituirea
unui sistem de impozitare a societăților stabil, mai echilibrat și
raționalizat, inclusiv prin eliminarea taxelor sectoriale specifice cu
efect distorsionant. Să reducă sarcina fiscală suportată de
lucrătorii cu venituri reduse, printre altele, prin îmbunătățirea
eficienței taxelor de mediu. Să accelereze măsurile de
îmbunătățire a respectării obligațiilor fiscale - în
special pentru a reduce frauda în domeniul TVA - și să reducă
costurile globale ale acesteia.
4.           Să consolideze
măsurile bine orientate din cadrul politicilor active în domeniul pieței
forței de muncă, printre altele, prin accelerarea introducerii
sistemului de stabilire a profilurilor clienților al serviciului public de
ocupare a forței de muncă. Să creeze rețeaua
planificată de îndrumare a tineretului și să asigure coordonarea
acesteia cu instituțiile de învățământ și părțile
interesate de la nivel local, pentru a contribui la o creștere a
impactului măsurilor în domeniu. Să revizuiască programul de
lucrări publice pentru a analiza eficacitatea acestuia în ceea ce privește
sprijinirea participanților să își găsească ulterior
un loc de muncă și să consolideze, în continuare, elementele de
activare din cadrul programului. Să analizeze posibilitatea de a prelungi
durata perioadei în care șomerii pot beneficia de indemnizația de șomaj,
luând în considerare intervalul de timp mediu necesar pentru găsirea unui
nou loc de muncă, și corelarea cu măsuri de activare. Să
amelioreze caracterul adecvat și nivelul de acoperire al asistenței
sociale, corelând-o într-o măsură mai mare cu măsurile de
activare. Să pună în aplicare măsuri de politică raționalizate
și integrate pentru a reduce sărăcia, îndeosebi în rândul
copiilor și al populației roma.
5.           Să asigure stabilitatea
cadrului de reglementare și să stimuleze concurența pe piață,
printre altele, prin eliminarea barierelor în sectorul serviciilor. Să
adopte măsuri mai ambițioase, menite să contribuie la o creștere
a concurenței și a gradului de transparență al procedurilor
de achiziții publice, care să includă introducerea unor sisteme
electronice de achiziții publice, și să reducă în
continuarea corupția și sarcina administrativă globală.
6.           Să pună în aplicare
o strategie națională de prevenire a părăsirii timpurii a școlii,
care să acorde o atenție deosebită elevilor care și-au
abandonat studiile în cadrul învățământului profesional și
tehnic. Să introducă o abordare sistematică în vederea reducerii
segregării educaționale și să promoveze un învățământ
general incluziv pentru grupurile defavorizate, în special pentru romi. Să
sprijine trecerea de la un ciclu de învățământ la altul și
tranziția către piața muncii și să supravegheze
îndeaproape punerea în aplicare a reformei privind formarea profesionale.
Să pună în aplicare o reformă a învățământului
superior care să permită un nivel mai ridicat de absolvire în
învățământul superior, în special în rândul studenților
dezavantajați.
7.           Să revizuiască
impactul pe care reglementarea prețurilor la energie îl are asupra
stimulentelor pentru a investi și asupra concurenței pe piața
energiei electrice și pe piața gazelor. Să adopte măsuri
suplimentare pentru a asigura autonomia autorității de reglementare
în ceea ce privește stabilirea tarifelor de rețea și a condițiilor
privind accesul la rețea. Să întreprindă măsuri de creștere
a eficienței energetice, în special în sectorul locuințelor. Să
sporească în continuare sustenabilitatea sistemului de transport, printre
altele, prin reducerea cheltuielilor de funcționare și prin
revizuirea sistemului de tarife aplicate de întreprinderile de stat din
sectorul transporturilor.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 85 final.
[8]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Comisiei din 30 mai 2008 privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele cromat de sodiu, dicromat de sodiu și 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenol (tetrabrom bifenol A) [notificată cu numărul C(2008) 2256] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               18.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 158/62

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 30 mai 2008
   privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele cromat de sodiu, dicromat de sodiu și 2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenol (tetrabrom bifenol A)
   [notificată cu numărul C(2008) 2256]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/454/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente (1), în special articolul 11 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul Regulamentului (CEE) nr. 793/93, următoarele substanțe au fost identificate ca fiind substanțe prioritare pentru evaluare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 143/97 al Comisiei (2) și cu Regulamentul (CE) nr. 2364/2000 al Comisiei (3) privind a treia și respectiv a patra listă de substanțe prioritare în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului:

                           —

                           cromat de sodiu;

                           —

                           dicromat de sodiu;

                           —

                           2,2′,6,6′-tetrabrom-4,4′-izopropilidendifenol (tetrabrom bifenol A).

               (2)

               Statul membru desemnat ca raportor în temeiul Regulamentelor (CEE) nr. 793/93 și (CE) nr. 143/97 a finalizat activitățile de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu în cazul substanțelor menționate, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei din 28 iunie 1994 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu prezentate de anumite substanțe existente în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (4) și a propus o strategie de reducere a riscurilor.

               (3)

               Au fost consultate Comitetul științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu (SCTEE) și Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (SCHER), care au emis avize privind evaluările riscurilor realizate de raportor. Aceste avize au fost publicate pe site-ul web al comitetelor științifice în cauză.

               (4)

               Rezultatele evaluării riscurilor și rezultatele ulterioare ale strategiilor de reducere a riscurilor sunt prezentate în Comunicarea corespunzătoare a Comisiei (5).

               (5)

               Pe baza acestei evaluări, este oportun să se recomande luarea unor măsuri de reducere a riscurilor prezentate de anumite substanțe.

               (6)

               Măsurile de reducere a riscurilor recomandate pentru lucrători trebuie examinate în contextul legislației privind protecția lucrătorilor, care se consideră că oferă un cadru adecvat pentru reducerea riscurilor prezentate de substanțele în cauză, în măsura în care acest lucru este necesar.

               (7)

               Măsurile de reducere a riscurilor prevăzute în prezenta recomandare sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 793/93,

         RECOMANDĂ:
   SECȚIUNEA 1
   CROMAT DE SODIU

         (Nr. CAS 7775-11-3; nr. Einecs 231-889-5)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru lucrători (1) și mediu (2, 3, 4, 5, 6)

               1.

               Angajatorii care folosesc compuși de crom (VI) pentru fabricarea pigmenților și a coloranților, prepararea produselor de tratare a metalelor, electrometalizare și ca preparate pentru mordansare pentru vopsirea lânii ar trebui să ia notă de orice orientare sectorială specifică elaborată la nivel național pe baza orientărilor practice neobligatorii, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din Directiva 98/24/CE a Consiliului (6).

               2.

               Autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile eliberate în conformitate cu Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind cromul (VI), pentru exploatarea instalațiilor în conformitate cu cele mai bune tehnici disponibile (denumite în continuare „BAT”), luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               3.

               Statele membre ar trebui să monitorizeze cu atenție punerea în aplicare a BAT în ceea ce privește cromul (VI) și să raporteze Comisiei orice evoluție importantă în cadrul schimbului de informații privind BAT.

               4.

               Pentru a facilita procedura de autorizare și de control prevăzută de Directiva 2008/1/CE, cromul (VI) ar trebui inclus în cadrul activităților în curs de desfășurare pentru elaborarea unor orientări privind BAT.

               5.

               Emisiile locale în mediu ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor de mediu.

               6.

               În ceea ce privește masele de apă pentru care emisiile de crom (VI) pot genera riscuri, este necesar ca statul sau statele membre în cauză să stabilească standarde de calitate a mediului (denumite în continuare „SCM”) și să ia măsuri naționale de reducere a poluării în vederea atingerii respectivelor SCM în 2015, în conformitate cu Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8).

         SECȚIUNEA 2
   DICROMAT DE SODIU

         (Nr. CAS 10588-01-9; nr. Einecs 234-190-3)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru lucrători (7) și mediu (8, 9, 10, 11, 12)

               7.

               Angajatorii care folosesc compuși de crom (VI) pentru fabricarea pigmenților și a coloranților, prepararea produselor de tratare a metalelor, electrometalizare și ca preparate pentru mordansare pentru vopsirea lânii ar trebui să ia notă de orice orientare sectorială specifică elaborată la nivel național pe baza orientărilor practice neobligatorii, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din Directiva 98/24/CE.

               8.

               Autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile eliberate în conformitate cu Directiva 2008/1/CE, condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind cromul (VI), pentru exploatarea instalațiilor în conformitate cu BAT, luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               9.

               Statele membre ar trebui să monitorizeze cu atenție punerea în aplicare a BAT în ceea ce privește cromul (VI) și să raporteze Comisiei orice evoluție importantă în cadrul schimbului de informații privind BAT.

               10.

               Pentru a facilita procedura de autorizare și de control prevăzută de Directiva 2008/1/CE, cromul (VI) ar trebui inclus în cadrul activităților în curs de desfășurare pentru elaborarea unor orientări privind BAT.

               11.

               Emisiile locale în mediu ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor de mediu.

               12.

               În ceea ce privește masele de apă pentru care emisiile de crom (VI) pot genera riscuri, este necesar ca statul sau statele membre în cauză să stabilească SCM și să ia măsuri naționale de reducere a poluării în vederea atingerii respectivelor SCM în 2015, în conformitate cu Directiva 2000/60/CE.

         SECȚIUNEA 3
   2,2′,6,6′-TETRABROM-4,4′-IZOPROPILIDENDIFENOL (TETRABROM BIFENOL A)

         (Nr. CAS 79-94-7; nr. Einecs 201-236-9)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru mediu (13, 14)

               13.

               Autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile eliberate în conformitate cu Directiva 2008/1/CE, condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind TBBPA, pentru exploatarea instalațiilor în conformitate cu BAT, luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               14.

               Emisiile locale de TBBPA în mediu ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor pentru mediu.

         SECȚIUNEA 4
   DESTINATARI

               15.

               Prezenta recomandare se adresează tuturor sectoarelor de activitate care importă, produc, transportă, depozitează, încorporează într-un preparat sau prelucrează în alt mod, utilizează, elimină sau recuperează substanțele în cauză, precum și statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 mai 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 84, 5.4.1993, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

      (2)  JO L 25, 28.1.1997, p. 13.

      (3)  JO L 273, 26.10.2000, p. 5.

      (4)  JO L 161, 29.6.1994, p. 3.

      (5)  JO C 152, 18.6.2008, p. 11.

      (6)  JO L 131, 5.5.1998, p. 11. Directivă modificată prin Directiva 2007/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 165, 27.6.2007, p. 21).

      (7)  JO L 24, 29.1.2008, p. 8.

      (8)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/32/CE (JO L 81, 20.3.2008, p. 60).


				|

		52013DC0354

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0354 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Danemarcei pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de
convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2016
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011
privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010,
Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă
strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de
muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită
a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010,
pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o
decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012,
șefii de stat și de guvern au convenit asupra unui Pact pentru
creștere economică și locuri de muncă, prin care se
oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și
la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile,
instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă al Danemarcei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de convergență al Danemarcei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012,
Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii[6], marcând începutul semestrului
european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012,
Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011,
Raportul privind mecanismul de alertă[7],
în care a identificat Danemarca ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării finanțelor publice și a
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a
evidențiat că este necesar să se continue consolidarea
finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil
creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a
economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea,
să se combată șomajul și consecințele sociale ale
crizei și să se modernizeze administrația publică.
(7)       La 10 aprilie 2013,
Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat[8] pentru Danemarca, în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice. Concluzia care se
desprinde din analiza Comisiei este că Danemarca se confruntă cu dezechilibre
macroeconomice, deși acestea nu sunt excesive.
(8)       La 30 aprilie 2013,
Danemarca a prezentat Programul de convergență pentru 2013, care
vizează perioada 2012-2016, și Programul național de
reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre
cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(9)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului
de convergență pentru 2013, Consiliul consideră că
scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din
program este plauzibil. Scenariul, care preconizează o creștere a
PIB-ului de 0,7 % în 2013 și 1,6 % în 2014, este, în linii mari,
în concordanță cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2013
și anume o creștere de 0,7 % și, respectiv, de 1,7 %.
Programul definește o strategie bugetară care are drept obiectiv
corectarea deficitului excesiv și îndeplinirea, până în 2013, a
obiectivului pe termen mediu (OTM), care constă într-un deficit structural
de maximum 0,5 % din PIB, reflectând astfel obiectivele Pactului.
Programul vizează obținerea unui deficit public de 1,7 % din PIB
în 2013 și de 1,8 % în 2014, ceea ce este în conformitate cu termenul
propus de Comisie în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Efortul
bugetar anual mediu pentru perioada 2011-2013, care reiese din calcularea
soldului bugetar structural, este în conformitate cu recomandarea Consiliului
din cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Se estimează
că în 2013 creșterea cheltuielilor publice reale (inclusiv
măsurile discreționare în materie de venituri) va fi nulă, iar
în 2014 aceasta va fi de 0,4 %, criteriul de referință în
materie de cheltuieli fiind astfel îndeplinit în ambii ani. Finanțele
publice daneze sunt în general solide și Danemarca și-a atins deja
obiectivul pe termen mediul. Cu toate acestea, având în vedere, de asemenea,
faptul că populația țării este în curs de îmbătrânire
și că politicile sale de protecție socială sunt ambițioase,
este crucial ca Danemarca să asigure în continuare un cadru solid și
viabil pentru politicile fiscale și să mențină deficitul
sub valoarea de referință de 3 % din PIB stabilită în
tratat.
(10)     În 2012, Danemarca a încheiat
reforma sistemului de pensii de invaliditate și a sistemului de locuri de
muncă flexibile (flex-job), acestea intrând în vigoare la 1 ianuarie 2013.
Aceste reforme reprezintă măsuri importante care vizează
creșterea ofertei de forță de muncă în Danemarca. Cu toate
acestea, o provocare rămâne îmbunătățirea
capacității de inserție profesională a persoanelor care
întâmpină cele mai mari dificultăți în găsirea unui loc de
muncă, inclusiv a persoanelor care provin din familii de migranți, a
șomerilor de lungă durată și a lucrătorilor slab
calificați. Deși se recunoaște programul ambițios de
reformă al guvernului danez, este important, în același timp, să
se asigure că reputatul model danez de „flexicuritate” continuă
să faciliteze o tranziție lină de la șomaj la încadrarea în
muncă, limitând, în același timp, marginalizarea și excluziunea
socială. Rolul educației, al formării și al
perfecționării competențelor este important în această
privință.
(11)     Pentru Danemarca,
educația reprezintă, pe bună dreptate, o prioritate clară.
Totuși, sunt necesare eforturi constante în vederea
îmbunătățirii calității sistemelor de
învățământ și de formare, precum și a raportului
cost-eficacitate din cadrul acestora, inclusiv prin ducerea la bun sfârșit
a reformelor inițiate. Propunerea de reformă a sistemului de
învățământ primar și secundar inferior se îndreaptă în
direcția cea bună și se preconizează că aceasta va
avea un impact pozitiv atât asupra raportului cost-eficacitate din cadrul
sistemului de învățământ, cât și asupra calității
educației, inclusiv asupra nivelului de studii atins de elevi. În ceea ce
privește formarea profesională, guvernul danez a luat măsuri
pentru a consolida calitatea formării profesionale a tinerilor și
pentru a asigura stagiile de ucenicie necesare în mediul privat. A fost
instituit un comitet din care fac parte reprezentați ai
autorităților centrale, ai autorităților locale și
regionale și ai partenerilor sociali, în vederea găsirii unei
soluții permanente pentru a asigura necesarul de stagii de ucenicie
și pentru a spori calitatea sistemului de învățământ
profesional și tehnic și de formare profesională.
Într-adevăr, găsirea de soluții durabile și ambițioase
în ceea ce privește atât lipsa de stagii de ucenicie, cât și ratele
ridicate de abandon școlar din cadrul sistemului de
învățământ profesional și tehnic pentru tineri ar
pregăti mai bine Danemarca pentru viitoarele cerințe în materie de
competențe de pe piața muncii și ar îmbunătăți
rezultatele în materie de productivitate.
(12)     Danemarca ar putea genera o
creștere economică mai mare prin eliminarea obstacolelor din calea
concurenței în domeniul serviciilor locale și al serviciilor cu
amănuntul, dată fiind importanța acestui sector în economia
daneză. În 2012, guvernul danez a prezentat o nouă lege a
concurenței, care reprezintă un pas important în direcția cea bună.
Revizuirea legislației din domeniul concurenței a introdus mecanisme
mai eficace de punere în aplicare a reglementărilor privind
concurența, ceea ce răspunde pe deplin părții
corespunzătoare a recomandării din 2012. Cu toate acestea, se pot
depune eforturi suplimentare pentru a se asigura eficacitatea măsurilor
adoptate în domeniile serviciilor sectoriale și publice, în scopul
consolidării concurenței și a funcționării
pieței. O serie întreagă de inițiative de politică în acest
sector se află încă într-un stadiu incipient și sunt necesare
eforturi permanente pentru a asigura punerea în aplicare eficace a acestora.
(13)     În ultimul an au fost
efectuate analize semnificative cu privire la gradul de îndatorare a
gospodăriilor la nivel național și la nivelul UE, pentru a se
evalua amenințările care planează asupra stabilității
financiare și economice. Deocamdată, riscurile la adresa
stabilității financiare par a fi controlate, însă necesită
o monitorizare permanentă. Autoritățile daneze au adoptat o
serie de măsuri în scopul sporirii solidității sistemului de
credite ipotecare. Printre acestea se numără un sistem de marcaj al
riscurilor în cazul împrumuturilor ipotecare pentru achiziționare de
locuințe și o serie de restricții în ceea ce privește
împrumuturile cu rată variabilă a dobânzii și/sau cu amortizare
amânată. Instituțiile de credit ipotecar au luat, din proprie
inițiativă, măsuri pentru a asigura furnizarea de garanții
suplimentare. Toate aceste măsuri se îndreaptă în direcția cea
bună, însă va fi necesară o monitorizare atentă pentru a
stabili dacă acestea au impactul dorit. Comisia va examina rapoartele
periodice elaborate de Danemarca cu privire la impactul măsurilor adoptate
în acest context. În timp, ar trebui să fie revizuită impozitarea
proprietăților în Danemarca, pentru a se reduce distorsiunile din
cadrul acesteia și pentru a se consolida caracteristicile sale
anticiclice.
(14)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Danemarcei. Comisia a evaluat Programul de convergență
și Programul național de reformă și a prezentat un
bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța
acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică
sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele
și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida
guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea
unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările Comisiei formulate în cadrul semestrului european sunt
reflectate în recomandările 1-3 de mai jos.
(15)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al
Danemarcei și avizul său[9]
este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(16)     Având în vedere rezultatele
bilanțului aprofundat realizat de Comisie și această evaluare,
Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul
de convergență prezentate de Danemarca. Recomandările sale emise
în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice sunt
reflectate în recomandarea 3 de mai jos.
RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014,
Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să pună în aplicare
în 2013 strategia bugetară, astfel cum a fost prevăzută, pentru
a asigura corectarea deficitului excesiv până la sfârșitul anului 2013.
Mai mult, să pună în aplicare strategia bugetară pentru 2014
și pentru perioada ulterioară, în vederea asigurării unui efort
bugetar adecvat pentru a în continuare obiectivul pe termen mediu.
2.           Să ia măsuri
suplimentare în vederea îmbunătățirii capacității de
inserție profesională a persoanelor aflate la periferia pieței
forței de muncă, inclusiv a persoanelor care provin din familii de
migranți, a șomerilor de lungă durată și a
lucrătorilor slab calificați. Să aducă
îmbunătățiri calității formării profesionale
pentru a reduce ratele de abandon școlar și pentru a crește
numărul de stagii de ucenicie. Să pună în aplicare măsurile
de reformare a învățământului primar și secundar inferior
pentru a ridica nivelul de studii atins și pentru a
îmbunătăți raportul cost-eficacitate din cadrul sistemului de
învățământ.
3.           Să continue eforturile
în vederea eliminării obstacolelor din calea concurenței în sectorul
serviciilor, inclusiv în sectorul comerțului cu amănuntul și în
cel al construcțiilor, precum și să consolideze eficacitatea în
furnizarea de servicii publice.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2013) 354 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[5]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului
din 22 aprilie 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 115 final.
[9]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/114

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2017
   (2017/C 261/25)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Finlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru al cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Finlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară privind Finlanda pentru 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Finlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Finlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. Raportul include și un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate, de asemenea, la 22 februarie 2017. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Finlanda nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice.

               (4)

               La 28 aprilie 2017, Finlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Finlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În cadrul programului său de stabilitate pentru 2017, Guvernul preconizează o deteriorare a deficitului global, de la -1,9 % din PIB în 2016 la -2,3 % în 2017, urmată de o îmbunătățire constantă, urmând ca deficitul să ajungă la -0,2 % din PIB în 2020. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,5 % din PIB, va fi atins începând cu anul 2019. Cu toate acestea, pe baza soldului structural recalculat (5), obiectivul bugetar pe termen mediu va fi atins doar începând cu anul 2020. Conform Programului de stabilitate pentru 2017, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge nivelul maxim de 64,7 % în 2017, urmând să scadă la 62,7 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare pare să fie favorabil, în special în ceea ce privește 2018 și 2019. Acest scenariu se bazează pe estimarea că ocuparea forței de muncă va crește cu aproape 2 % pe an în perioada 2018-2019, valoare care este considerabil mai mare decât creșterea medie anuală din ultimii 10 ani (și anume +0,2 %).

               (7)

               La 22 mai 2017, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, deoarece datoria publică a Finlandei a depășit valoarea de referință de 60 % din PIB. În urma evaluării tuturor factorilor relevanți, concluzia raportului a fost că criteriul privind datoria ar trebui considerat ca fiind respectat.

               (8)

               Din Programul de stabilitate pentru 2017 reiese că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați este semnificativ, prezentându-se dovezi convingătoare privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Conform Programului de stabilitate pentru 2017, costurile au fost de 0,34 % din PIB în 2016. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile s-au ridicat, în 2016, la 0,17 % din PIB. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 permit luarea în calcul a acestor cheltuieli suplimentare, întrucât afluxul de refugiați este un eveniment neobișnuit, impactul acestuia asupra finanțelor publice ale Finlandei este semnificativ, iar sustenabilitatea nu ar fi compromisă prin permiterea unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2016 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2017, costurile legate de afluxul excepțional de refugiați sunt estimate să scadă cu 0,15 % din PIB în 2017. Comisia va face o evaluare finală cu privire la 2017, inclusiv cu privire la sumele eligibile, în primăvara anului 2018, pe baza datelor observate, astfel cum au fost comunicate de autoritățile finlandeze.

               (9)

               În proiectul său de plan bugetar pentru 2017, Finlanda a solicitat să beneficieze de flexibilitate în cadrul componentei preventive, în temeiul „Poziției de consens privind flexibilitatea în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere” aprobate de Consiliul Ecofin în februarie 2016, având în vedere punerea în aplicare prevăzută a unor reforme structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice (solicitarea de flexibilitate corespunzând unui procent de 0,5 % din PIB) și cheltuielile naționale cu proiectele cofinanțate de Uniune în cadrul fondurilor ESI (solicitarea de flexibilitate corespunzând unui procent de 0,1 % din PIB).

               (10)

               Solicitarea de flexibilitate pentru reformele structurale se referă la reformele pieței forței de muncă, mai precis pactul privind competitivitatea și reforma sistemului de pensii. Pentru mai mult de 90 % din angajați, acest pact prevede o înghețare a salariilor timp de 12 luni și o creștere cu caracter permanent, cu 24 de ore, a timpului anual de lucru, fără nicio compensație. În plus, angajații vor plăti o proporție mai mare din contribuțiile la asigurările sociale, aceasta fiind o măsură cu caracter permanent. Pentru a compensa înghețarea salariilor și creșterea costurilor suportate de angajați, Guvernul a introdus, începând cu 2017, o reducere cu caracter permanent a impozitului pe veniturile salariale. Prin reforma sistemului de pensii, cea mai scăzută vârstă legală de pensionare va trece de la 63 la 65 de ani până în 2027; ulterior, vârsta de pensionare va fi corelată cu speranța de viață. Ambele reforme au intrat în vigoare în 2017. Ca urmare a pactului pentru competitivitate, îmbunătățirea competitivității prin costuri ar putea duce la creșterea ocupării forței de muncă și la o majorare a PIB-ului real cu aproximativ 1,5 %-2 %, astfel cum s-a precizat în proiectul de plan bugetar pentru 2017. Având în vedere natura măsurii, există anumite incertitudini în ceea ce privește estimările referitoare la ocuparea forței de muncă sau la PIB, însă aceste estimări par să fie, în linii mari, plauzibile. Prin urmare, reformele menționate vor avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice. În plus, din rezultatele evaluării detaliate referitoare la estimarea deviației PIB-ului pentru 2017, care a fost realizată pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, se poate deduce că Finlanda respectă valoarea de referință minimă în 2017. Ca o garanție suplimentară a respectării valorii de referință de 3 % din PIB fixată pentru deficit, Guvernul s-a angajat public să adopte măsuri suplimentare în 2017, dacă este necesar, astfel încât să asigure respectarea regulilor politicii fiscal-bugetare, inclusiv respectarea valorii de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Pe această bază, se poate considera în prezent că Finlanda îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în 2017, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, lucru care va fi monitorizat în cadrul semestrului european.

               (11)

               În ceea ce privește solicitarea de flexibilitate pentru realizarea unor investiții suplimentare, pe baza informațiilor furnizate în Programul de stabilitate pentru 2017, pare să se confirme faptul că abaterea temporară a Finlandei de la traiectoria de ajustare în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017 este utilizată efectiv pentru sporirea investițiilor. Prin urmare, și luând în considerare, de asemenea, elementele menționate anterior referitoare la valoarea minimă de referință, precum și faptul că evaluarea detaliată a estimării deviației PIB-ului confirmă faptul că Finlanda se confruntă cu o conjunctură economică nefavorabilă, se poate considera în prezent că Finlanda îndeplinește condițiile pentru a beneficia de o abatere temporară de 0,1 % din PIB în 2017, astfel încât să se țină seama de cheltuielile naționale consacrate investițiilor în proiecte cofinanțate de Uniune. Comisia va efectua o evaluare ex post pentru a verifica valoarea reală a cheltuielilor naționale în favoarea proiectelor cofinanțate de investiții și a abaterii aferente.

               (12)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Finlandei să realizeze o ajustare bugetară anuală de cel puțin 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 indică posibilitatea acordării unei abateri temporare suplimentare de 0,6 % din PIB în 2017, în temeiul clauzelor structurale și de investiții, asigurând în același timp respectarea în continuare a criteriului de referință minim (și anume un deficit structural de 1,1 % din PIB). Pe această bază, ar fi permisă o deteriorare a soldului structural cu 0,5 % din PIB în 2017. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, Finlanda respectă cerințele din cadrul componentei preventive. În cazul în care ar fi luată în considerare estimarea actualizată curentă referitoare la diminuarea, în 2017, a impactului bugetar al afluxului excepțional de refugiați, concluzia evaluării globale nu s-ar modifica. Pentru 2018, Finlanda ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de posibilitatea de abatere legată de evenimente neobișnuite (acordată pentru 2016), precum și de posibilitățile de abatere legate de punerea în aplicare a reformelor structurale și de investiții (acordate pentru 2017) (6). Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, această situație este coerentă cu o rată de creștere nominală maximă a cheltuielilor publice primare nete (7) de 1,6 %, care corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,1 % din PIB. În condițiile în care politicile rămân neschimbate, Finlanda ar reuși să respecte cerințele din cadrul componentei preventive în 2018. În cazul în care ar fi luată în considerare estimarea actualizată curentă referitoare la diminuarea, în 2017, a impactului bugetar al afluxului excepțional de refugiați, concluzia evaluării globale nu s-ar modifica. În același timp, se preconizează, la prima vedere, că Finlanda nu va respecta criteriul de referință privind reducerea datoriei nici în 2017, nici în 2018. În linii mari, Consiliul este de părere că Finlanda trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura respectarea cerințelor.

               (13)

               Din cauza îmbătrânirii populației și reducerii forței de muncă, se așteaptă o creștere a cheltuielilor cu pensiile, sănătatea și îngrijirea pe termen lung, de la 23 % din PIB în 2013 la 27 % până în 2030. În ianuarie 2017, a intrat în vigoare o reformă a sistemului de pensii prin care se va majora cea mai scăzută vârstă legală de pensionare de la 63 la 65 de ani până în 2027 și se va corela vârsta legală de pensionare cu evoluția speranței de viață. Costurile aferente serviciilor sociale și de sănătate, care sunt în prezent în responsabilitatea administrațiilor locale, se ridică la 10 % din PIB. În absența unei reforme a sistemului, se preconizează că, în următorii ani, aceste cheltuieli vor crește cu 4,4 % pe an, în termeni nominali, mărindu-și astfel ponderea în PIB. Printre principalele obiective ale reformelor se numără reducerea decalajului de sustenabilitate pe termen lung a finanțelor publice, printr-un control mai bun al costurilor. Acest obiectiv se va realiza prin integrarea serviciilor, prin furnizarea serviciilor de către entități de mai mari dimensiuni și prin digitalizare. Primul set de propuneri legislative de reformare a serviciilor sociale și de sănătate a fost prezentat Parlamentului în martie 2017. Aceste acte legislative stabilesc cadrul juridic pentru cele 18 noi comitate care, începând cu 2019, vor prelua de la autoritățile locale responsabilitatea pentru serviciile sociale și de sănătate. Propunerile legislative privind cele mai controversate aspecte ale reformei, în special privind libertatea pacienților de a-și alege liber furnizorul de servicii, au fost trimise Parlamentului la începutul lunii mai 2017 și vor trebui să fie adoptate pentru a fi puse în aplicare începând din 2019, astfel cum este prevăzut.

               (14)

               Creșterile salariale au fost moderate în ultimii ani. În medie, creșterea de la an la an a salariilor negociate a fost de 0,7 % în perioada 2014-2016. Din cauza creșterii slabe a productivității muncii, competitivitatea prin costuri nu s-a îmbunătățit decât treptat. În 2016, partenerii sociali au semnat pactul pentru competitivitate, care vizează îmbunătățirea treptată a competitivității prin costuri în Finlanda în 2017. Pentru mai mult de 90 % din angajați, pactul pentru competitivitate înseamnă o înghețare a salariilor timp de 12 luni și o creștere cu caracter permanent, cu 24 de ore, a timpului anual de lucru, fără nicio compensație suplimentară. În plus, angajații vor plăti o proporție mai mare din contribuțiile la asigurările sociale, aceasta fiind o măsură cu caracter permanent. Se preconizează că aceste măsuri vor sprijini dezvoltarea exporturilor și ocuparea forței de muncă în anii următori. Următoarea rundă de negocieri salariale, care va avea loc în a doua jumătate a anului 2017, va fi esențială pentru a garanta aceste efecte pozitive preconizate, având în vedere faptul că pactul pentru competitivitate nu a permis acoperirea integrală a decalajului în materie de competitivitate prin costuri față de economiile analoage.

               (15)

               Situația de pe piața muncii a început să se îmbunătățească treptat în 2016, însă există în continuare o serie de provocări. Ocuparea forței de muncă în industria prelucrătoare a scăzut cu 21 % în perioada 2008-2015. În alte sectoare, de exemplu în sectorul imobiliar, în cel al construcțiilor și în cel al serviciilor de sănătate, apar semne care indică un deficit al forței de muncă. Această situație subliniază faptul că este nevoie atât de politici active, bine orientate, în domeniul pieței forței de muncă, cât și de continuarea investițiilor în programe de învățare și formare profesională pentru adulți, pentru a permite mobilitatea profesională. Raportul dintre posturile vacante și încadrarea în muncă a fost în 2016 aproape la fel de mare ca în 2007, în timp ce rata șomajului a fost cu două puncte procentuale mai ridicată. Acest lucru poate reflecta o serie de neconcordanțe între cererea și oferta de locuri de muncă, atractivitatea scăzută a anumitor locuri de muncă vacante sau numărul limitat de stimulente pentru ocuparea unui loc de muncă. Sunt necesare eforturi susținute pentru a asigura rezultate mai bune privind încadrarea pe piața forței de muncă a persoanelor inactive, în special a persoanelor din grupa de vârstă 25-39 de ani, a șomerilor pe termen lung și a migranților. Va fi necesar, de asemenea, să se continue investițiile în educația persoanelor provenite dintr-un context de migrație, pentru a le asigura o situație mai bună pe plan social și pe piața forței de muncă.

               (16)

               În ceea ce privește activarea, sistemul complex de securitate socială, cu diversele sale tipuri de indemnizații și alocații, poate conduce la niveluri semnificative ale inactivității și la capcane ale salariului mic, precum și la probleme de birocrație legate de reinstituirea prestațiilor sociale. Ar fi esențial ca aceste capcane să fie abordate. În scopul de a stimula într-o mai mare măsură acceptarea ofertelor de muncă, au devenit mai stricte regulile legate de obligația ca șomerii să accepte o ofertă de angajare și de obligația de a participa la programele de activare. În plus, a fost redusă durata indemnizațiilor de șomaj care depind de veniturile salariale. Au fost introduse și stimulente pozitive, cum ar fi posibilitatea de a utiliza indemnizațiile de șomaj de bază în scopul mobilității și subvenții salariale pentru a activa persoanele în căutarea unui loc de muncă. Măsurile suplimentare de stimulare a acceptării locurilor de muncă oferite ar putea fi completate cu eliminarea actualelor dificultăți birocratice întâmpinate în ceea ce privește ocuparea unui loc de muncă sau înființarea unei întreprinderi.

               (17)

               Competitivitatea care nu se bazează pe costuri acționează ca o frână pentru realizarea de rezultate la export și poate limita atractivitatea Finlandei pentru investitorii străini. Schimbările structurale sunt în desfășurare, dar ritmul acestora a încetinit în ultima vreme. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește deschiderea către concurență a sectoarelor de servicii, cum ar fi comerțul cu amănuntul și transporturile, și s-au înaintat propuneri pentru creșterea concurenței în alte sectoare de servicii din Finlanda. Deși în clasamentele internaționale Finlanda se numără printre primele țări din lume în ceea ce privește mediul de afaceri și atractivitatea pentru investitori, stocul existent de investiții străine în Finlanda se situează sub media Uniunii în comparație cu dimensiunea economiei acestei țări.

               (18)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Finlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Finlandei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe și a măsurilor luate ca urmare a recomandărilor pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare.

               (19)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să își continue politica bugetară în conformitate cu cerințele impuse de componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, ceea ce presupune atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în 2018, ținând seama de posibilitățile legate de evenimente neobișnuite, de punerea în aplicare a reformelor structurale și de investiții, pentru care se acordă o abatere temporară. Să asigure adoptarea și punerea în aplicare în timp util a reformei administrative, în vederea ameliorării raportului cost-eficacitate al serviciilor sociale și al serviciilor de sănătate.

               2.

               Să promoveze continuarea procesului de aliniere a salariilor cu evoluția productivității, respectând, în același timp, pe deplin rolul partenerilor sociali. Să ia măsuri active de politică, bine orientate, în domeniul pieței forței de muncă, în scopul de a găsi soluții la provocările legate de ocuparea forței de muncă și la dificultățile de ordin social, de a oferi stimulente pentru acceptarea locurilor de muncă și de a promova antreprenoriatul.

               3.

               Să îmbunătățească în continuare cadrul de reglementare și să reducă sarcina administrativă, astfel încât să se intensifice concurența în domeniul serviciilor și să fie încurajate investițiile.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Sold ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și alte măsuri temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

      (6)  Finlanda este autorizată să se abată de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2018, deoarece abaterile temporare sunt menținute pentru o perioadă de trei ani.

      (7)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 28 octombrie 2016 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland (BCE/2016/29)

text:
               10.11.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 413/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 28 octombrie 2016
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland
   (BCE/2016/29)
   (2016/C 413/01)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul actualului auditor extern al Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland, Grant Thornton, a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2015. Prin urmare, este necesară desemnarea unui auditor extern începând cu exercițiul financiar 2016.

               (3)

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland a selectat Mazars drept auditor extern pentru exercițiile financiare 2016-2020,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă desemnarea Mazars drept auditor extern al Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland pentru exercițiile financiare 2016-2020.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 28 octombrie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI