title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/36

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2015
   (2015/C 272/10)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o Recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o Recomandare (3) privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2014 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de convergență al Danemarcei pentru 2014.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care Danemarca nu a fost identificată drept unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Danemarca pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Danemarca în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014.

               (7)

               La 27 martie 2015, Danemarca și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, precum și Programul de convergență pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Danemarca face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul de convergență pentru 2015, guvernul prevede o creștere a deficitului global de la 1,6 % din PIB în 2015 – când acesta a fost susținut de venituri excepționale – la 2,6 % din PIB în 2016. Guvernul își propune de asemenea să reducă ulterior deficitul, astfel încât în 2020 să se ajungă la un buget echilibrat. Potrivit Programului de convergență, guvernul își propune să atingă obiectivul pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – începând cu 2016. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei din PIB va scădea treptat de la 39,8 % în 2015 la 36,7 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, se estimează că în 2015 soldul structural va corespunde obiectivului pe termen mediu. Potrivit acelorași previziuni există însă riscul unei anumite abateri de la obiectivul pe termen mediu în 2016, când cheltuielile nete ar putea depăși criteriul de referință cu 0,3 % din PIB. Deși se estimează că această abatere va fi temporară, întrucât creșterea cheltuielilor nete în 2016 este influențată de eliminarea treptată a măsurilor cu caracter excepțional legate de impozitarea economiilor pentru pensie, până în 2016 ar putea fi necesare măsuri suplimentare. Pe baza evaluării Programului de convergență și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că Danemarca va respecta probabil, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)

               Creșterea durabilă din Danemarca este condiționată de existența pe termen lung a unei oferte de forță de muncă adecvat calificată. Prin reforma politicii active în domeniul pieței forței de muncă din 2014, Danemarca a înregistrat progrese în ceea ce privește îmbunătățirea capacității de inserție profesională a persoanelor aflate la periferia pieței forței de muncă. Reforma se află într-un stadiu incipient și este necesar ca rezultatele acesteia să fie monitorizate. Continuă să fie necesare măsuri suplimentare pentru persoanele cu cele mai reduse posibilități de participare la piața forței de muncă, după cum reiese din recomandările grupului de experți Carsten-Koch II. Nivelul scăzut de instruire, experiența limitată pe piața forței de muncă, vârsta scăzută și proveniența din familii de migranți par a constitui factori esențiali în această privință. Potențialul de integrare pe piața forței de muncă a persoanelor care provin din familii de migranți continuă, în general, să nu fie valorificat pe deplin. În ciuda cheltuielilor ridicate din sectorul învățământului danez, rezultatele educaționale se situează la un nivel mediu, în special în cazul elevilor care provin din familii de migranți. Reforma sistemului școlar primar și secundar, precum și a sistemului de educație și formare profesională vizează depășirea acestei provocări. În vederea îmbunătățirii rezultatelor educaționale, este necesar ca aceste reforme să fie duse la bun sfârșit.

               (10)

               Îmbunătățirea competitivității este esențială pentru consolidarea redresării economice a Danemarcei. Creșterea productivității, un aspect vital în acest scop, a fost în general slabă în ultimele două decenii și a fost afectată de existența unor bariere la intrarea pe piață și a unor cerințe normative împovărătoare în sectoarele de servicii orientate spre piața internă. Conform Comisiei pentru productivitate, construcțiile și comerțul cu amănuntul sunt sectoare în care productivitatea ar putea fi îmbunătățită. Regulile aplicabile unităților de vânzare cu amănuntul sunt foarte stricte, iar pentru flexibilizarea lor nu s-a întreprins nicio măsură. Sectorul construcțiilor este caracterizat de reguli de construcție severe și de un număr ridicat de scheme de certificare. Guvernul a prezentat o strategie referitoare la construcții în noiembrie 2014. Strategia conține planuri bune de măsuri, cum ar fi simplificarea normelor, raționalizarea elementelor tehnice din cererile de autorizații de construire, introducerea unor standarde internaționale, armonizarea standardelor naționale și reducerea termenelor de eliberare a autorizațiilor de construire. Cu toate acestea, strategia nu a fost încă tradusă pe deplin în măsuri concrete. În domeniul autorizării și al certificării continuă să existe scheme care se suprapun și care, în unele cazuri, sunt valabile și pentru furnizarea temporară de servicii transfrontaliere. În plus, autorizațiile și certificatele emise în alte state membre nu sunt întotdeauna luate în considerare în cazul furnizorilor de servicii care doresc să își deschidă sedii în Danemarca.

               (11)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Danemarcei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-2 de mai jos.

               (12)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul (5) său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în 2015 și în 2016, Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să încerce să nu se abată de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016.

               2.

               Să mărească productivitatea, în special în sectoarele serviciilor orientate spre piața internă, cum ar fi comerțul cu amănuntul și construcțiile. Să reducă restricțiile valabile pentru unitățile de vânzare cu amănuntul și să ia măsuri suplimentare pentru îndepărtarea barierelor reprezentate de schemele de autorizare și de certificare, care persistă în sectorul construcțiilor.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (3)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 17).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52012DC0320

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Letoniei și care include avizul Consiliului privind Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0320 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Letoniei
și care include avizul Consiliului privind Programul de
convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010,
Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o
nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și
creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe
coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe
domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al
Europei.
(2)       La 13 iulie 2010,
Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014)
și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pe 2011 al Letoniei și a emis avizul cu privire la Programul
actualizat de convergență al Letoniei pentru perioada 2011-2014.
(4)       La 23 noiembrie 2011,
Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii,
marcând începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante
și integrată a politicilor, care se înscrie în Strategia Europa 2020.
La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE)
nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[5], în care nu a identificat
Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie
efectuată o analiză aprofundată.
(5)       Letonia a îndeplinit, în 2011,
majoritatea condițiilor prevăzute în programul de asistență
financiară. Comisia a finalizat, la 21 decembrie 2011, cea de a
cincea și ultima evaluare a programului Letoniei de sprijinire a
balanței de plăți, considerând că rezultatele obținute
de guvern în privința reformelor din domeniul bugetar, financiar și
structural au fost pozitive. Programul a expirat în ianuarie 2012. De la
expirarea programului, Letonia face obiectul unei supravegheri post-program.
Această supraveghere face parte integrantă din procedurile și
mecanismele de supraveghere existente și vizează monitorizarea
atentă a riscurilor care ar putea afecta stabilitatea macroeconomică
și, prin urmare, capacitatea de rambursare. Supravegherea postprogram va
continua până la rambursarea unei părți importante (aproximativ 70 %)
din împrumuturi.
(6)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării fiscale și a
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a
evidențiat că este necesar să se continue consolidarea
fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se
restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se
promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze
șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se
modernizeze administrația publică.
(7)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă
la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru
ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele lor naționale de reformă.
(8)       La 30 aprilie 2012,
Letonia și-a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015
și Programul național de reformă pe 2012. Pentru a se ține
seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp.
(9)       Pe baza evaluării
programului de convergență pentru 2012 în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul
consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare este precaut pentru 2012, pe baza celor mai recente
informații disponibile, și plauzibil pentru 2013. Previziunile macroeconomice pentru 2012 din
scenariul programului sunt foarte apropiate de previziunile Comisiei din
primăvara anului 2012 (cu o creștere estimată a PIB-ului de 2,0 %,
respectiv 2,2 %), însă datele economice recente indică faptul
că rezultatul bugetar ar putea fi mai mare. Obiectivul
strategiei bugetare conturate în program constă în corectarea deficitului
excesiv până în 2012 și în realizarea de progrese în direcția
îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu până la sfârșitul
perioadei acoperite de program. În programul de convergență pe 2012,
obiectivul pe termen mediu a fost modificat de la -1,0 % la -0,5 %
din PIB, noul obiectiv bugetar pe termen mediu reflectând în mod
corespunzător cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. Deficitul global planificat pentru 2012 respectă
termenul-limită pentru corectarea deficitului excesiv, stabilit în
recomandarea Consiliului din 7 iulie 2009. Pentru anul 2013,
programul prevede obiectivul unui deficit global de 1,4 % din PIB,
deși reducerea planificată a cheltuielilor nu este încă pe
deplin susținută prin măsuri. Pe baza soldului bugetar
structural (recalculat)[6],
Letonia se va apropia de obiectivul său bugetar pe termen mediu până
la sfârșitul perioadei acoperite de program, adică până în 2015.
Deși din datele recalculate reiese că progresele în direcția
îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu se situează sub 0,5 %
din PIB din punct de vedere structural în ultimii ani acoperiți de
program, se pare că prin limitarea planificată a cheltuielilor se
asigură concordanța dintre rata de creștere a cheltuielilor
publice, luându-se în considerare anumite măsuri discreționare pe
partea veniturilor, și criteriul de referință privind
cheltuielile, prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere.
În același timp, eventualele modificări fiscale începând din a doua
jumătate a anului 2012, care nu sunt încă luate în considerare în
scenariul programului, dar care sunt menționate în scrisoarea de
însoțire a programului de convergență pe 2012, constituie un
risc pentru realizarea obiectivelor în 2013 și ulterior. Nivelul datoriei
publice brute se situează sub 60 % din PIB, urmând să
crească de la 42,6 % din PIB în 2011 la 46,7 % din PIB în 2014,
ca urmare a faptului că autoritățile prefinanțează
importante rambursări aferente programului internațional de
asistență financiară și scadente în perioada 2014-2015,
și să scadă la 38,9 % în 2015, după ce aceste
rambursări vor fi efectuate.
(10)     Letonia ar trebui să
își continue strategia de trecere de la o fiscalitate a muncii la
impozitarea cu precădere a consumului, a proprietății și a
utilizării resurselor naturale și de alt tip, în paralel cu îmbunătățirea
soldului structural. Sarcina fiscală relativ mare pentru persoanele cu
venituri reduse și nivelul ridicat al muncii fără forme legale
indică faptul că este nevoie să se adopte politici adecvate în
domeniul pieței forței de muncă, să se revizuiască sistemul
de impozitare și de asigurări sociale și să se intensifice
eforturile de combatere a economiei subterane. Taxele de mediu sunt în
continuare puțin dezvoltate, fiind puternic dominate de taxele pe
carburanți, în timp ce taxele aferente utilizării altor surse de
energie, poluării și utilizării resurselor naturale se
situează sub media UE. Lărgirea bazei de impozitare pentru a include
și alte surse de taxe de mediu, în special aferente poluării, precum
și o impozitare mai extinsă a surselor de energie, ar putea contribui
la îndeplinirea obiectivelor de mediu și, în același timp, ar crea
condițiile pentru ușurarea fiscalității muncii.
(11)     În procesul de reformă a
guvernanței fiscale în curs, Letonia este invitată să asigure
adoptarea de către parlament a Legii privind disciplina fiscală
și să dezvolte un cadru bugetar pe termen mediu care să sprijine
sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. Adoptarea Legii
privind disciplina fiscală se înscrie în angajamentele asumate de guvernul
leton în cadrul programului de sprijinire a balanței de plăți;
prin proiectul de lege adoptat de guvern se vizează, de asemenea,
transpunerea în legislația letonă a acquis-ului în plină
evoluție al UE în domeniul guvernanței fiscale. Odată
adoptată și pusă în aplicare, noua lege ar consolida în mod
semnificativ cadrul fiscal din Letonia, care, în prezent, nu dispune de un
mecanism eficace de limitare a creșterii cheltuielilor în perioadele
economice favorabile.
(12)     Pentru a asigura continuitatea
reformei pensiilor, Letonia trebuie să majoreze contribuțiile
obligatorii la sistemul de pensii private de la 2 % din salariul brut, la
cât se ridică în prezent, înapoi la 6 % din salariul brut în 2013.
(13)     Letonia trebuie să
își consolideze și să își reformeze sistemul de asistență
socială și să întreprindă măsuri pentru combaterea
unui șomaj a cărui rată este una dintre cele mai ridicate din
UE. Devenit deosebit de pregnant în timpul crizei, șomajul în rândul
tinerilor reprezintă o provocare, scoțând la iveală și un
nivel ridicat de inadecvare a calificărilor. Au fost puse în aplicare
politici active în domeniul pieței forței de muncă, concepute
special pentru tineri; printre aceste măsuri se numără formarea
profesională, activitățile de voluntariat și
subvențiile salariale pentru tineri. Dată fiind însă amploarea
problemei, aceste activități limitate au un impact relativ
scăzut.
(14)     În 2011, sărăcia
amenință 40 % din populația Letoniei, ceea ce se
repercutează asupra capacității de inserție
profesională și asupra perspectivelor de creștere. Letonia a
adoptat o strategie de protecție socială de urgență.
Principalele obiective ale politicilor guvernamentale în materie de reducere a
sărăciei sunt reducerea inegalității veniturilor, reducerea
sarcinii fiscale pentru familiile care lucrează și
îmbunătățirea accesului la piața forței de muncă.
Cheltuielile Letoniei în domeniul protecției sociale sunt însă
relativ mici, iar transferurile sociale au un impact redus asupra reducerii
sărăciei, dat fiind că o mare parte din acestea este
redistribuită înapoi persoanelor cu venituri medii și ridicate.
Cheltuielile cu prestațiile acordate în urma unei evaluări a
mijloacelor de trai sunt reduse, în timp ce rolul dispozitivului de
protecție socială este parțial îndeplinit de locurile de
muncă temporare și slab remunerate din serviciul public. Structura
prestațiilor de asistență socială prezintă, de
asemenea, pentru beneficiari un risc de cădere în capcanele
sărăciei și ale șomajului, sistemul fiind supus abuzurilor.
Există mari inegalități în ceea ce privește accesul la
asistență socială prin intermediul administrațiilor locale,
iar procesul decizional pe baza unor date concrete este îngreunat de o
transparență insuficientă. Devenit deosebit de pregnant în
timpul crizei, șomajul de lungă durată și în rândul
tinerilor reprezintă o provocare. Majoritatea tinerilor șomeri nu
posedă calificări profesionale. Numărului tinerilor care nu sunt
încadrați profesional și nu urmează niciun program
educațional sau de formare este relativ ridicat. Ar trebui întreprinse
măsuri în concordanță cu rezultatele echipei de acțiune
comună Letonia – Comisia privind șomajul în rândul
tinerilor.
(15)     Letonia trebuie să
încurajeze în continuare eficiența energetică și să
promoveze concurența în cadrul rețelelor energetice majore,
îmbunătățind, în același timp, legăturile cu
rețelele energetice ale UE. Sistemul fiscal nu oferă suficiente
stimulente pentru reducerea costurilor energetice și nici pentru
orientarea consumului și a investițiilor către produsele eficiente
din punct de vedere energetic (vehicule de transport, izolarea termică a
clădirilor, sisteme de încălzire). Piețele energiei din Letonia
continuă să fie dominate de monopoluri. Din motive istorice,
piața gazelor naturale și piața energiei electrice sunt în mare
măsură izolate de alte state membre ale UE.
(16)     Lipsa de eficiență
din cadrul sistemului justiției civile are un impact negativ asupra
întreprinderilor și a mediului economic, favorizând creșterea
riscurilor și a costurilor specifice activităților comerciale.
La tribunalele de prima și de a doua instanță stagnează un
număr mare de dosare civile și comerciale, având ca obiect în special
obligații contractuale și cazuri de insolvență. Ar trebui
evaluate performanțele profesionale ale judecătorilor. Regimul
juridic al insolvenței necesită îmbunătățiri
suplimentare.
(17)     În ciuda unui grad relativ
mare de școlarizare, o parte importantă a forței de muncă
nu deține calificări profesionale și are un acces limitat la
învățământul superior. Universitățile se
caracterizează prin rezultate slabe în clasamentele mondiale, printr-un
nivel scăzut al competitivității la nivel internațional
și printr-o administrare nesatisfăcătoare. Cooperarea
redusă dintre universități, institutele de cercetare și
întreprinderi contribuie la nivelul foarte scăzut de performanță
în materie de inovare. Nu există o strategie sistematică și
eficace în domeniul cercetării și inovării. De asemenea, Letonia
se caracterizează prin cele mai mici cheltuieli ale întreprinderilor în
materie de cercetare și dezvoltare la nivelul UE.
(18)     Letonia și-a asumat o
serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste angajamente, precum
și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează
stimularea ocupării forței de muncă,
îmbunătățirea competitivității, consolidarea
sustenabilității finanțelor publice și întărirea
stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a
angajamentelor din cadrul Pactului euro plus. Rezultatele acestei evaluări
au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.
(19)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Letoniei și a evaluat programul de convergență
și programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu
numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și
socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale
viitoare. Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt
reflectate în recomandările (1) - (7) de mai jos.
(20)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al
Letoniei, iar avizul său[7]
este reflectat în special în recomandarea (1) de mai jos,
RECOMANDĂ ca Letonia să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1            Să asigure realizarea
progreselor prevăzute în direcția corectării la timp a deficitului
excesiv. În acest scop, să execute integral
bugetul pe 2012, astfel cum a fost prevăzut, și să facă efortul
fiscal inclus în recomandările Consiliului din cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive. Apoi, să pună în aplicare o
strategie bugetară susținută prin măsuri structurale
suficient de bine precizate pentru anul 2013 și ulterior, să
realizeze suficiente progrese în vederea îndeplinirii obiectivului bugetar pe
termen mediu și să respecte criteriul de referință privind
cheltuielile. Să utilizeze veniturile ciclice într-un mod mai eficient
decât cel preconizat, în vederea reducerii datoriei publice.
2            Să pună în aplicare
măsuri de deplasare a accentului de pe fiscalitatea muncii pe impozitarea
consumului, a proprietății și a utilizării resurselor
naturale și de alt tip, în paralel cu îmbunătățirea
soldului structural. Să asigure adoptarea Legii privind disciplina
fiscală și să dezvolte un cadru bugetar pe termen mediu care
să sprijine sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice.
Să majoreze contribuțiile obligatorii la sistemul de pensii private
înapoi la 6 % din salariul brut în 2013.
3            Să ia măsuri de
reducere a șomajului în rândul tinerilor și a șomajului pe
termen lung, prin combaterea părăsirii timpurii a școlii,
promovarea unor stagii mai eficiente de ucenicie și a educației
și formării profesionale, îmbunătățirea
calității, a gradului de acoperire și a eficacității
politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și a
componentei de formare din această politică, precum și prin
intermediul unui sistem eficient de subvenții salariale.
4            Să combată ratele ridicate ale sărăciei și ale
excluziunii sociale prin reformarea sistemului de asistență
socială, în scopul de a asigura o mai mare eficiență a acestuia
și, în același timp, protecția persoanelor sărace. Să
asigure o mai bună direcționare a măsurilor de stimulare a
încadrării în muncă, precum și intensificarea acestora.
5            Să încurajeze în
continuare eficiența energetică prin oferirea unor stimulente pentru
reducerea costurilor energetice și prin orientarea consumului către
produsele eficiente din punct de vedere energetic, printre care se
numără și vehiculele, clădirile și sistemele de
încălzire. Să promoveze
concurența în principalele rețele energetice (energie electrică,
gaze naturale, agent termic) și să îmbunătățească
legăturile cu rețelele energetice ale UE.
6            Să întreprindă
măsuri pentru îmbunătățirea administrării și a
eficienței sistemului judiciar, în special în vederea reducerii
numărului de dosare care stagnează în instanțe și a duratei
procedurilor. Să ia măsuri de
îmbunătățire a regimului juridic în materie de
insolvență și de mediere.
7            Să continue reformele în
învățământul superior, printre altele, prin punerea în aplicare
a unui nou model de finanțare care să recompenseze calitatea, să
consolideze legăturile cu nevoile pieței și cu institutele de
cercetare și să prevină fragmentarea resurselor bugetare. Să elaboreze și să pună în
aplicare o politică eficace în domeniul cercetării și
inovării, care să vizeze încurajarea spiritului inovator al
întreprinderilor, inclusiv prin intermediul stimulentelor fiscale, modernizarea
infrastructurii și raționalizarea institutelor de cercetare.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997,
p. 1.
[2]               COM(2012) 320 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 și
P7_TA(2012)0047.
[4]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului
din 26 aprilie 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile
cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către
serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind
metodologia stabilită de comun acord.
[7]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: 2013/473/UE: Recomandarea Comisiei din 24 septembrie 2013 privind auditurile și evaluările efectuate de organismele notificate în domeniul dispozitivelor medicale  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               25.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 253/27

      RECOMANDAREA COMISIEI
      din 24 septembrie 2013
      privind auditurile și evaluările efectuate de organismele notificate în domeniul dispozitivelor medicale
      (Text cu relevanță pentru SEE)
      (2013/473/UE)
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Buna funcționare a organismelor notificate este crucială pentru a asigura un nivel înalt de protecție a sănătății și a siguranței, libera circulație a dispozitivelor medicale în interiorul pieței interne, precum și încrederea cetățenilor în sistemul de reglementare.

                  (2)

                  Directiva 90/385/CEE a Consiliului din 20 iunie 1990 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la dispozitivele medicale active implantabile (1), Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (2) și Directiva 98/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 octombrie 1998 privind dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro (3) conțin anumite dispoziții cu privire la audituri, evaluări și la auditurile neanunțate efectuate de către organismele notificate în domeniul dispozitivelor medicale.

                  (3)

                  Interpretarea dispozițiilor respective și comportamentul organismele notificate desemnate în domeniul dispozitivelor medicale diferă. Prin urmare, prezenta recomandare ar trebui să stabilească repere pentru evaluări și auditurile neanunțate efectuate de către organismele notificate și să ofere răspuns la cele mai frecvente deficiențe ale practicilor actuale.

                  (4)

                  Recomandarea vizează să asigure faptul că organismul notificat efectuează o verificare adecvată a îndeplinirii cerințelor juridice de către producător.

                  (5)

                  Recurgând la proceduri de evaluare a conformității corespunzătoare, organismele notificate efectuează evaluări ale produselor sau evaluări ale sistemelor de calitate. În consecință, este important să se facă distincție între aceste două tipuri de evaluări. Pentru a verifica continuitatea respectării obligațiilor legale, organismele notificate ar trebui să efectueze audituri neanunțate, pe lângă evaluări ale produselor și evaluări ale sistemelor de calitate.

                  (6)

                  Pentru a îndeplini cerințele legale prevăzute în Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE, organismele notificate ar trebui să verifice, acolo unde este cazul, îndeplinirea cerințelor esențiale privind sănătatea și siguranța din Directiva 2006/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2006 privind echipamentele tehnice și de modificare a Directivei 95/16/CE (4), a cerințelor Regulamentului (UE) nr. 722/2012 al Comisiei din 8 august 2012 privind cerințe speciale în ceea ce privește cerințele prevăzute în Directivele 90/385/CEE și 93/42/CEE ale Consiliului cu privire la dispozitivele medicale implantabile active și la dispozitivele medicale fabricate utilizând țesuturi de origine animală (5) și a specificațiilor tehnice comune pentru dispozitivele medicale pentru diagnostic in vitro din Decizia 2002/364/CE a Comisiei din 7 mai 2002 privind specificațiile tehnice comune ale dispozitivelor medicale pentru diagnosticare in vitro (6).

                  (7)

                  Pentru a evita omisiunile și erorile în verificările efectuate de către organismele notificate cu privire la aspecte importante ale evaluării clinice sau, în cazul dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro, ale evaluării performanței, și cu privire la monitorizarea clinică ulterioară introducerii pe piață sau, în cazul dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro, la monitorizarea ulterioară introducerii pe piață, este important să se ofere recomandări specifice în ceea ce privește controlul respectării respectivelor cerințe.

                  (8)

                  Pentru a facilita verificarea de către organismele notificate a documentației tehnice, a sistemului producătorului de identificare a unui dispozitiv și a declarației de conformitate, este important să se ofere recomandări specifice în ceea ce privește controlul respectării respectivelor cerințe. Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE nu prevăd nicio excepție pentru producția externalizată în raport cu producția internă. În consecință, este necesar ca în procedurile de evaluare a conformității să se includă, în cazuri bine justificate, cei mai importanți subcontractanți și furnizori.

                  (9)

                  Subcontractanții sau furnizorii nu pot îndeplini în locul producătorilor obligațiile esențiale ale acestora, cum ar fi păstrarea la dispoziție a întregii documentații tehnice, deoarece aceasta ar anula conceptul de răspundere a producătorului în conformitate cu Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE. Prin urmare, organismele notificate ar trebui consiliate cu privire la ceea ce este necesar să verifice în cazul externalizării.

                  (10)

                  Deși sunt considerate două acțiuni independente, este necesar să se consolideze legătura dintre revizuirea sistemului de calitate și revizuirea documentației tehnice pe bază de eșantionare.

                  (11)

                  În absența unei practici consacrate pentru auditurile neanunțate este important să se stabilească detaliile practice pentru astfel de audituri, precum și să se ofere consultanță cu privire la procedurile de facilitare a acestor audituri,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      1.   SCOP
      Pentru a facilita aplicarea consecventă a dispozițiilor privind evaluarea conformității conținute în Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE, organismele notificate ar trebui să aplice dispozițiile din prezenta recomandare atunci când efectuează evaluări ale produselor, evaluări ale sistemului de calitate și audituri neanunțate.
      Prin furnizarea de orientări generale pentru astfel de evaluări și audituri neanunțate, prezenta recomandare ar trebui să faciliteze activitatea organismelor notificate, precum și evaluările efectuate de către statele membre. Prezenta recomandare nu creează noi drepturi și obligații. Cerințele juridice aplicabile tuturor tipurilor de dispozitive și de evaluare a conformității sunt stabilite în legislația Uniunii referitoare la dispozitivele medicale.
      2.   ORIENTĂRI GENERALE PENTRU AUDITURI ȘI EVALUĂRI
      Organismele notificate ar trebui să aplice următoarele:

                  (a)

                  În cazul în care producătorul a solicitat o examinare a dosarului proiectului sau o examinare a tipului (denumite în continuare împreună „evaluare de produs”), organismele notificate ar trebui să verifice conformitatea dispozitivului în ceea ce privește toate aspectele produsului menționate în Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE pentru a detecta orice neconformitate a dispozitivului și ar trebui să aplice dispozițiile din anexa I.

                  (b)

                  În cazul în care producătorul a solicitat o evaluare a sistemului său de calitate, organismele notificate ar trebui să verifice conformitatea sistemului de calitate cu cerințele privind sistemul de calitate menționate în Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE pentru a detecta neconformitățile sistemului de calitate și ar trebui să aplice dispozițiile din anexa II.

                  (c)

                  Pentru a verifica respectarea zi de zi a obligațiilor legale, organismele notificate ar trebui, pe lângă auditurile inițiale, de supraveghere sau de reînnoire, să viziteze producătorul sau, în cazul în care se asigură un control mai eficient, unul dintre subcontractanții acestuia care este responsabil de procese care sunt esențiale pentru a se asigura respectarea cerințelor legale („subcontractant critic”) sau un furnizor care furnizează componente esențiale sau întregul dispozitiv (ambii: „furnizor esențial”) fără anunț prealabil („audituri neanunțate”) în conformitate cu dispozițiile din anexa III.

            3.   ACȚIUNI ULTERIOARE
      Statele membre ar trebui să aducă prezenta recomandare la cunoștința organismelor notificate în domeniul dispozitivelor medicale și ar trebui să supravegheze practica organismelor notificate în raport cu prezenta recomandare. Ele ar trebui să evalueze disponibilitatea organismelor notificate de a aplica prezenta recomandare și, în particular, de a efectua audituri neanunțate atunci când decid cu privire la desemnările organismelor și la reînnoirea sau retragerea desemnărilor.
      4.   DESTINATARI
      Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

         Adoptată la Bruxelles, 24 septembrie 2013.

               Pentru Comisie

            Neven MIMICA

               Membru al Comisiei

         (1)  JO L 189, 20.7.1990, p. 17.

         (2)  JO L 169, 12.7.1993, p. 1.

         (3)  JO L 331, 7.12.1998, p. 1.

         (4)  JO L 157, 9.6.2006, p. 24.

         (5)  JO L 212, 9.8.2012, p. 3.

         (6)  JO L 131, 16.5.2002, p. 17.

         ANEXA I

            Evaluarea produselor

                     1.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă dispozitivul este corect calificat drept un dispozitiv medical și, în special, dacă producătorul a atribuit dispozitivului un scop medical. Mai mult, ele ar trebui să verifice clasificarea dispozitivului și dacă producătorul și-a îndeplinit obligațiile de evaluare a conformității aplicabile. Ele ar trebui să respecte obligațiile de consultare pentru anumite dispozitive care încorporează o substanță care, dacă ar fi utilizată separat, poate fi considerată a fi medicament, derivat din sânge uman sau țesut de origine animală (1).

                     2.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice conformitatea dispozitivului cu cerințele esențiale relevante prevăzute în anexa 1 la Directiva 90/385/CEE, anexa I la Directiva 93/42/CEE și anexa I la Directiva 98/79/CE și, dacă este cazul, cu cerințele de siguranță și sănătate esențiale (CSSE) stabilite în Directiva 2006/42/CE. De asemenea, în cazul dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro, acolo unde este cazul, ele ar trebui să verifice conformitatea dispozitivului cu specificațiile tehnice comune stabilite în Decizia 2002/364/CE sau, în cazuri bine justificate, cu alte soluții tehnice de nivel cel puțin echivalent. În cazul în care în cadrul unei examinări a dosarului de proiect apar îndoieli cu privire la conformitatea unui dispozitiv, organismele notificate ar trebui să efectueze sau să solicite să se efectueze teste relevante cu dispozitivul.

                     3.

                     Organismele notificate ar trebui să examineze respectarea cerințelor privind proiectul și construcția și a CSSE înainte de examinarea respectării cerințelor generale stabilite în partea I din anexa 1 la Directiva 90/385/CEE, în partea I din anexa I la Directiva 93/42/CEE și în partea A din anexa I la Directiva 98/79/CE. Ele ar trebui să acorde o atenție deosebită examinării tuturor următoarelor aspecte ale cerințelor esențiale:

                                 (a)

                                 proiectare, fabricare și ambalare;

                                 (b)

                                 etichetare pe dispozitiv, pe ambalajul fiecărei unități sau pe ambalajul în care se vinde și instrucțiunile de utilizare.

                     4.

                     Examinarea respectării cerințelor generale ar trebuie să certifice că, printre altele, au fost respectate următoarele cerințe:

                                 (a)

                                 toate pericolele au fost identificate;

                                 (b)

                                 toate riscurile asociate cu aceste pericole au fost evaluate și au devenit parte integrantă a evaluării globale a raportului riscuri/beneficii;

                                 (c)

                                 toate aceste riscuri au fost reduse în măsura posibilului;

                                 (d)

                                 toate riscurile restante au fost plasate sub incidența unor măsuri de protecție;

                                 (e)

                                 principiile de siguranță au fost aplicate într-un mod compatibil cu cele mai recente standarde.

                     5.

                     Pentru alte dispozitive medicale decât cele de diagnostic in vitro, organismele notificate ar trebui să revizuiască toate datele preclinice relevante, evaluarea clinică și monitorizarea clinică ulterioară introducerii pe piață, efectuate sau planificate de producător. Ele ar trebui să verifice dacă evaluarea clinică este actualizată. Ele ar trebui să evalueze necesitatea și oportunitatea unui plan de monitorizare clinică ulterioară introducerii pe piață (2). În cazul în care nu a fost efectuată nicio investigație clinică, ele ar trebui să verifice dacă tipul de dispozitiv în cauză, precum și toate diferitele tipuri de riscuri legate de concepția dispozitivului, de materialele din care este fabricat și de utilizările lui sunt evaluate în mod corespunzător prin intermediul unor publicații științifice sau al altor date clinice existente, astfel încât o investigație clinică nu este necesară; mai mult, ele ar trebui să examineze justificarea specială (3) necesară pentru dispozitivele implantabile și dispozitivele clasificate în clasa III în conformitate cu anexa IX la Directiva 93/42/CEE.

                     6.

                     În cazul dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro, organismele notificate ar trebui să revizuiască evaluarea performanțelor efectuată de către producător și monitorizarea ulterioară introducerii pe piață efectuată sau planificată de către producător.

                     7.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice toate documentele referitoare la evaluarea conformității dispozitivului. În acest scop, ele ar trebui să verifice dacă documentația tehnică este corectă, coerentă, relevantă, actualizată și completă (4) și dacă aceasta acoperă toate variantele și denumirile comerciale ale dispozitivului. Mai mult, ele ar trebui să verifice dacă sistemul producătorului de identificare a unui dispozitiv și practica sa de a defini care dispozitive fac parte din același tip asigură faptul că certificatele organismului notificat, declarațiile de conformitate ale producătorului și documentațiile tehnice ale producătorului pot fi atribuite indubitabil dispozitivului examinat. Ele ar trebui, în cele din urmă, să verifice faptul că proiectul de declarație de conformitate conține toate elementele necesare.

                     8.

                     Organismul notificat ar trebui să documenteze în mod clar concluziile evaluării sale și ar trebui să se indice în mod clar modul în care concluziile sunt luate în considerare în cadrul procesului de luare de decizii de către organismul notificat.

            (1)  A se vedea secțiunea 10 din anexa 1, secțiunea 4.3 din anexa 2 și secțiunea 5 din anexa 3 la Directiva 90/385/CEE, secțiunea 7.4 din anexa I, secțiunea 4.3 din anexa II și secțiunea 5 din anexa III la Directiva 93/42/CEE și Regulamentul (UE) nr. 722/2012.

            (2)  A se vedea secțiunea 1.4. din anexa 7 la Directiva 90/385/CEE și secțiunea 1.1c din anexa X la Directiva 93/42/CEE.

            (3)  A se vedea anexa 7 la Directiva 90/385/CEE și anexa X la Directiva 93/42/CEE.

            (4)  Pentru a fi considerată ca fiind completă, o documentație tehnică ar trebui să cuprindă, cu detalii adecvate, elementele enumerate în documentul Grupului operativ de armonizare globală intitulat „Rezumat al documentației tehnice pentru demonstrarea conformității cu principiile esențiale privind siguranța și performanțele dispozitivelor medicale (RDT)”, precum și elemente suplimentare solicitate de legislația europeană sau, în cazul dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro, elementele enumerate în documentul „Rezumat al documentației tehnice (RDT) pentru demonstrarea conformității cu principiile esențiale privind siguranța și performanțele dispozitivelor medicale pentru diagnostic in vitro”, precum și elementele suplimentare solicitate de legislația europeană. A se vedea pentru aceste documente http://www.imdrf.org/ghtf/ghtf-archives-sg1.asp.

         ANEXA II

            Evaluarea sistemului de calitate

                     1.

                     În cazul unui sistem complet de asigurare a calității, verificarea ar trebuie să certifice faptul că aplicarea sistemului de calitate asigură conformitatea dispozitivelor (1) cu cerințele legale stabilite în Directivele 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE. În cazul producției sau al asigurării calității produsului, verificarea ar trebuie să certifice faptul că aplicarea sistemului de calitate asigură conformitatea dispozitivelor cu tipul de dispozitiv (2).

                     2.

                     Evaluarea sistemului de calitate ar trebui să includă audituri la sediile producătorului și, dacă este necesar pentru a se asigura un control eficace, audituri ale subcontractanților critici sau ale furnizorilor esențiali. Organismele notificate ar trebui să stabilească o abordare bazată pe riscuri pentru a identifica astfel de subcontractanți și furnizori și ar trebui să documenteze în mod clar acest proces de decizie.

                     3.

                     Organismele notificate ar trebui să identifice produsele pe care producătorul le consideră incluse în cererea sa, dacă aceste produse intră sub incidența Directivelor 90/385/CEE, 93/42/CEE și 98/79/CE și dacă au existat modificări ale acestor produse sau ale sistemului de calitate de la ultimul audit sau de la data cererii. În plus, organismele notificate ar trebui să identifice informațiile ulterioare introducerii pe piață aflate la dispoziția lor sau a producătorului, care ar putea să fie necesar să fie luate în considerare la planificarea și efectuarea auditului.

                     4.

                     Pentru dispozitivele medicale din clasa IIa sau IIb, organismele notificate ar trebui să revizuiască documentația tehnică pe bază unor eșantioane reprezentative cu o frecvență și cu o minuțiozitate în acord cu cele mai bune practici consacrate, luând în considerare clasa, riscurile și noutatea dispozitivului. Eșantioanele alese și revizuirile efectuate ar trebuie documentate și justificate cu claritate. În cursul perioadei de certificare a unui sistem de calitate specific (și anume, pentru o perioadă maximă de cinci ani), planul de eșantionare ar trebui să fie suficient pentru a garanta faptul că fiecare categorie de dispozitive vizată de certificat a făcut obiectul unei eșantionări. În cazul în care apar îndoieli cu privire la conformitatea unui dispozitiv, inclusiv cu privire la documentația sa, organismele notificate ar trebuie să efectueze sau să solicite să se efectueze teste relevante cu dispozitivul. În cazul în care este descoperită orice fel de neconformitate a unui dispozitiv, ele ar trebui să investigheze dacă elementele sistemului de calitate sau aplicarea incorectă a acestuia au fost la originea neconformității. În cazul în care a fost efectuat un test, organismele notificate ar trebuie să furnizeze producătorului un raport privind testul, precum și un raport de audit care evidențiază în special legătura dintre deficiențele sistemului de calitate și neconformitățile descoperite ale dispozitivului.

                     5.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă obiectivele privind calitatea și manualul sau procedurile elaborate de către producător sunt adecvate pentru a asigura conformitatea dispozitivelor cuprinse în cererea producătorului.

                     6.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă organizarea producătorului este adecvată pentru a asigura conformitatea sistemului de calitate și a dispozitivelor medicale. În particular, următoarele aspecte ar trebui să fie examinate: structura organizatorică, calificarea personalului de conducere și autoritatea lor organizatorică, calificarea și nivelul de instruire al altor angajați, auditul intern, infrastructura și monitorizarea sistemului de calitate în uz, inclusiv în ceea ce privește părțile terțe implicate, cum ar fi furnizorii sau subcontractanții.

                     7.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice existența unui sistem de identificare inechivocă a produselor. Acest sistem ar trebui să asigure faptul că certificatele organismului notificat, declarațiile de conformitate ale producătorului și documentațiile tehnice ale producătorului pot, împreună cu sistemul respectiv, să fie atribuite inechivoc anumitor dispozitive și nu altora.

                     8.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice procedurile furnizate de producător cu privire la documentația produsului. Procedurile de utilizare din documentația produsului ar trebui să asigure faptul că toate produsele care urmează să fie introduse pe piață sau puse în funcțiune sunt însoțite de certificatele necesare emise sau care urmează să fie emise de organismul notificat. Procedurile cu privire la documentația produsului ar trebui, de asemenea, să asigure faptul că toate produsele care urmează să fie introduse pe piață sau puse în funcțiune, indiferent de denumirea lor comercială, sunt însoțite de declarațiile de conformitate ale producătorului și că acestea sunt cuprinse în documentația tehnică și sunt compatibile cu aceasta. Organismele notificate ar trebui să verifice aplicarea corectă a acestor proceduri prin eșantionarea documentației referitoare la produs în cazul unor dispozitive individuale.

                     9.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice faptul că procedurile furnizate de producător care vizează îndeplinirea cerințelor legale de procedură, în special în ceea ce privește determinarea clasei corespunzătoare și a procedurii corespunzătoare de evaluare a conformității, sunt actualizate, complete, coerente și corecte. Aceste proceduri ar trebui să țină cont de necesitatea de a furniza date pentru a permite organismelor notificate să respecte obligațiile lor de consultare pentru anumite dispozitive menționate în secțiunea 1 din anexa I.

                     10.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice faptul că procedurile furnizate de producător care vizează îndeplinirea cerințelor legale privind dispozitivul sunt actualizate, complete, coerente și corecte. Ele ar trebui să verifice faptul că procedurile de gestionare a riscurilor sunt în conformitate cu cerințele legale conținute în partea I (Cerințe generale) din anexa 1 la Directiva 90/385/CEE, în partea I din anexa I la Directiva 93/42/CEE și în partea A din anexa I la Directiva 98/79/CE, precum și că procedurile vizează, printre altele, aspectele enumerate în secțiunea 4 din anexa I la prezenta recomandare. Ele ar trebui să verifice aplicarea corectă a acestor proceduri prin eșantionarea documentației referitoare la produs în cazul unor dispozitive individuale.

                     11.

                     În cazul producătorilor de alte dispozitive medicale decât cele pentru diagnostic in vitro, organismele notificate ar trebui să verifice faptul că procedurile de utilizare furnizate de producător privind evaluările clinice și privind monitorizarea clinică ulterioară introducerii pe piață sunt complete și corecte și că acestea sunt puse în aplicare în mod corect. În acest scop, ele ar trebui să examineze evaluările clinice și monitorizarea clinică ulterioară introducerii pe piață pentru unele tipuri de dispozitive care fac obiectul cererii, aplicând principiile descrise în secțiunea 5 din anexa I la prezenta recomandare. Ele ar trebui să verifice aplicarea corectă a acestor proceduri prin eșantionarea documentației referitoare la produs în cazul unor dispozitive individuale.

                     12.

                     În cazul producătorilor de dispozitive medicale pentru diagnostic in vitro, organismele notificate ar trebui să verifice procedurile de lucru furnizate de producător privind evaluările performanței, identificarea materialelor de referință certificate sau procedurile de măsurare de referință, pentru a permite trasabilitatea metrologică. Ele ar trebui să verifice aplicarea corectă a acestor proceduri prin eșantionarea documentației referitoare la produs în cazul unor dispozitive individuale.

                     13.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă procedurile de utilizare în ceea ce privește concepția și dezvoltarea produsului, inclusiv orice procedură de control a modificărilor, sunt adecvate pentru a asigura conformitatea dispozitivelor.

                     14.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă producătorul controlează mediul și procesele de fabricație, astfel încât să se asigure conformitatea dispozitivelor cu cerințele legale. Organismele notificate ar trebui să acorde o atenție specială proceselor critice precum controlul proiectării, stabilirea specificațiilor materialelor, achiziționarea și controlul materiilor prime sau a componentelor, asamblarea, validarea programelor informatice, sterilizarea, eliberarea loturilor, ambalarea, precum și controlul calității produselor, indiferent dacă sunt efectuate de subcontractanți sau nu.

                     15.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice sistemul producătorului prin care se asigură trasabilitatea materialelor și componentelor, de la intrarea în sediile producătorului, furnizorilor sau subcontractanților până la livrarea produsului final. În particular, în cazul în care riscurile ar putea fi cauzate de schimbarea materiilor prime, organismele notificate ar trebui să verifice coerența între cantitatea de materii prime sau de componente esențiale produse sau achiziționate care sunt aprobate pentru proiectul și cantitatea de produse finite.

                     16.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă experiența acumulată după încheierea fazei de producție, în special reclamațiile utilizatorilor și datele privind vigilența, sunt colectate în mod sistematic și sunt evaluate pentru dispozitivele care fac obiectul cererii producătorului și dacă au fost inițiate îmbunătățirile necesare ale dispozitivelor sau ale producerii lor. Ele ar trebui, în special, să verifice dacă producătorul dispune de procese vizând pacienții, distribuitorii sau utilizatorii care să fie adecvate pentru furnizarea de informații care să indice necesitatea revizuirii proiectului dispozitivului, fabricația sa sau sistemul de calitate.

                     17.

                     Organismele notificate ar trebui să verifice dacă documentația și înregistrările cu privire la sistemul de calitate și modificările sale, la procedura de revizuire a managementului și la controlul documentației respective sunt actualizate, coerente, complete, corecte și bine structurate.

                     18.

                     Cu fiecare audit anual de supraveghere, organismele notificate ar trebui să verifice dacă producătorul aplică corect sistemul aprobat de management al calității și planul aprobat de supraveghere ulterioară introducerii pe piață.

                     19.

                     Organismul notificat ar trebui să documenteze în mod clar concluziile evaluării sale și ar trebui să se indice în mod clar modul în care concluziile sunt luate în considerare în cadrul procesului de luare de decizii de către organismul notificat.

            Recomandare cu caracter general în caz de externalizare a producției prin intermediul unor subcontractanți sau furnizori

         Subcontractanții critici sau furnizorii esențiali pot fi furnizori ai furnizorilor sau chiar furnizori situați în avalul lanțului de distribuție. Organismele notificate ar trebui să se abțină de la semnarea de acorduri cu producătorii, cu excepția cazului în care primesc acces la toți subcontractanții critici și la furnizorii esențiali și, prin urmare, în toate sediile în care sunt produse dispozitivele sau componentele sale esențiale, indiferent de lungimea lanțului contractual dintre producător și subcontractant sau furnizor.
         Organismele notificate ar trebui să remarce că producătorii:

                     (a)

                     trebuie să îndeplinească ei înșiși obligațiile care le revin, independent de orice externalizare parțială sau totală a producției la subcontractanți sau furnizori;

                     (b)

                     nu își îndeplinesc obligația de a avea la dispoziția lor întreaga documentație tehnică și/sau un sistem de calitate prin trimitere la documentația tehnică unui subcontractant sau furnizor și/sau la sistemul lor de calitate;

                     (c)

                     ar trebui să integreze sistemul de calitate al subcontractanților critici și al furnizorilor esențiali cu sistemul lor de calitate;

                     (d)

                     trebuie să controleze calitatea serviciilor prestate și a componentelor furnizate și calitatea producției acestora, indiferent de lungimea lanțului contractual dintre producător și subcontractant sau furnizor.

            (1)  A se vedea prima teză din secțiunea 3.2 a anexei 2 la Directiva 90/385/CEE, prima teză din secțiunea 3.2 a anexei II la Directiva 93/42/CEE și prima teză din secțiunea 3.2 a anexei IV la Directiva 98/79/CE.

            (2)  A se vedea prima teză din secțiunea 3.2 a anexei 5 la Directiva 90/385/CEE, prima teză din secțiunea 3.2 a anexei V și prima teză din secțiunea 3.2 a anexei VI la Directiva 93/42/CEE și prima teză din secțiunea 3.2 a anexei VII la Directiva 98/79/CE.

         ANEXA III

            Audituri neanunțate

                     1.

                     Organismele notificate ar trebui să efectueze audituri neanunțate cel puțin o dată la trei ani. Organismele notificate ar trebui să crească frecvența auditurilor neanunțate în cazul în care dispozitivele determină riscuri mari, în cazul în care dispozitivele de tipul în cauză sunt adesea neconforme sau în cazul în care informații specifice oferă motive de a suspecta neconformitatea dispozitivelor sau a producătorului lor. Ar trebui ca momentul auditurilor neanunțate să fie imprevizibil. Ca principiu general, un audit neanunțat nu ar trebui să dureze mai puțin de o zi și ar trebui să fie executat de cel puțin doi auditori.

                     2.

                     Organismele notificate, în loc de a vizita producătorul sau în plus față de aceasta, pot vizita și unul dintre sediile subcontractanților critici sau furnizorilor esențiali ai producătorului, în cazul în care astfel se asigură un control mai eficient. Aceasta se aplică în special în cazul în care principala parte a proiectării, producției, testării sau a altui proces esențial se desfășoară la subcontractant sau furnizor.

                     3.

                     În contextul unor astfel de audituri neanunțate, organismele notificate ar trebui să verifice un eșantion fabricat recent în mod corespunzător, de preferință un dispozitiv prelevat din procesul de producție aplicat la momentul respectiv, pentru evaluarea conformității lui cu documentația tehnică și cu cerințele legale. Verificarea conformității dispozitivului ar trebui să includă verificarea trasabilității tuturor componentelor și materialelor critice și a sistemului de trasabilitate al producătorului. Verificarea ar trebui să includă o revizuire a dosarului și, în cazul în care este necesar în vederea stabilirii conformității, un test al dispozitivului.
                     Pentru pregătirea testului, organismele notificate ar trebui să solicite producătorului toată documentația tehnică relevantă, inclusiv protocoalele de testare și rezultatele anterioare. Testarea ar trebui să fie efectuată în conformitate cu procedura de testare definită de producător în documentația tehnică, care trebuie să fie validată de către organismul notificat. Testul poate fi, de asemenea, efectuat de către producător, subcontractantul său critic sau furnizorul său esențial, sub observația organismului notificat.

                     4.

                     Organismele notificate responsabile de evaluarea produselor (1) ar trebui, în plus față de măsurile prevăzute în secțiunile 1, 2 și 3, să eșantioneze dispozitivele din cel puțin trei diferite tipuri de dispozitive și, în cazul în care producătorul fabrică mai mult de 99 de tipuri, dispozitive aparținând cel puțin fiecărei sute de tipuri, la sfârșitul lanțului de producție sau din depozitul producătorului, cu scopul de a testa conformitatea tipurilor de dispozitive. Variantele care conțin o diferență tehnică care ar putea afecta siguranța sau performanțele dispozitivului ar trebui să fie luate în considerare ca un alt tip de dispozitiv. Variantele care diferă prin dimensiuni nu ar trebui să fie considerate ca tipuri diferite, cu excepția cazului în care anumite riscuri sunt determinate de dimensiuni. Aceste eșantioane ar trebui să fie testate de organismele notificate sau de personal calificat sub observația lor, la sediile lor sau la sediile producătorului sau ale subcontractanților critici sau furnizorilor esențiali ai acestuia sau în laboratoare externe. Criteriile de eșantionare și procedurile de testare ar trebui să fie definite în prealabil. În particular, în cazul în care o eșantionare la sediile producătorului nu este posibilă, organismele notificate ar trebui să preleveze eșantioane de pe piață, dacă este cazul cu sprijinul autorităților competente, sau ar trebui să efectueze teste pe un dispozitiv instalat la un client. Pentru pregătirea testului, organismele notificate ar trebui să solicite producătorului documentația tehnică relevantă, inclusiv rapoartele privind testarea loturilor finale, protocoalele de testare și rezultatele anterioare.

                     5.

                     Organismele notificate responsabile de verificarea sistemul de calitate al producătorului (2), pe lângă măsurile prevăzute în secțiunile 1, 2 și 3, verifică dacă activitatea de producție în curs de desfășurare la momentul auditului neanunțat este în conformitate cu documentația producătorului relevantă pentru activitatea de producție și dacă ambele sunt în conformitate cu cerințele juridice. În plus, aceste organisme notificate ar trebui să verifice mai în detaliu cel puțin două procese critice, precum controlul proiectării, stabilirea specificațiilor materialelor, achiziționarea și controlul materiilor prime sau componentelor, asamblarea, sterilizarea, eliberarea loturilor, ambalarea sau controlul calității produsului. Dintre procesele critice adecvate, organismele notificate ar trebui să selecteze unul care are o probabilitate mare de neconformitate și unul care este deosebit de relevant pentru siguranță.

            Recomandare cu caracter general în ceea ce privește angajamentele contractuale între organismul notificat și producător pentru organizarea de audituri neanunțate

         Pentru a se asigura că organismele notificate sunt în măsură să efectueze audituri neanunțate, trebuie să fie luate în considerare unele proceduri, precum cele din exemplele următoare.
         Auditurile neanunțate la sediile producătorului sau ale subcontractanților săi critici sau ale furnizorilor săi esențiali ar trebui să fie prevăzute în angajamentele contractuale dintre organismele notificate și producători. În cazul în care este necesară o viză pentru a vizita țara în care este situat producătorul, angajamentele contractuale ar trebui să conțină, ca anexă, o invitație de a vizita producătorul în orice moment și o invitație în care data semnării și data vizitei sunt necompletate (se completează de către organismul notificat). Angajamentele contractuale ar trebui să conțină, de asemenea, ca anexă, invitații similare întocmite de subcontractanții critici sau de furnizorii esențiali.
         Angajamentele contractuale ar trebui să prevadă faptul că producătorii informează în permanență organismele notificate cu privire la perioadele în care nu vor fi fabricate dispozitivele care se încadrează în obiectul certificatelor organismelor notificate. Angajamentele contractuale ar trebui să autorizeze organismele notificate să termine contractul de îndată ce accesul lor neanunțat, permanent, în sediile producătorului sau ale subcontractanților săi critici sau ale furnizorilor săi esențiali nu mai este asigurat.
         Angajamentele contractuale ar trebui să cuprindă, în plus, măsurile de luat de către organismele notificate pentru a asigura securitatea auditorilor lor. Angajamentele contractuale ar trebui să prevadă o compensație financiară pentru auditurile neanunțate, inclusiv, dacă este cazul, achiziționarea dispozitivului, testarea sa și măsurile de securitate.

            (1)  În conformitate cu secțiunea 2 litera (a) și anexa I la prezenta recomandare.

            (2)  În conformitate cu secțiunea 2 litera (a) și anexa II la prezenta recomandare.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/92

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2014
   2014/C 247/18
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               4. La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă pentru 2013 al Austriei și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate al Austriei actualizat pentru perioada 2012-2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Austriei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. Tot la 13 noiembrie 2013, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Austria nu a fost identificată drept unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 8 aprilie 2014, Austria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, iar la 29 aprilie 2014, Programul de stabilitate pentru 2014. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Strategia bugetară descrisă în Programul de stabilitate pentru 2014 urmărește îndeplinirea obiectivului pe termen mediu de a avea un deficit structural de cel mult 0,45 % din PIB până în 2016, în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În 2013, deficitul public al Austriei a fost redus în mod durabil sub nivelul de 3 % din PIB. Soldul structural (recalculat) a fost prevăzut să rămână constant în 2014 și să crească cu 0,3 puncte procentuale din PIB în 2015, situându-se astfel considerabil sub efortul de ajustare necesar în ambii ani. Se prevede, de asemenea, o deviere semnificativă a ratei de creștere a cheltuielilor față de criteriul de referință în materie de cheltuieli stabilit pentru 2014-2015. La 12 mai 2014, Austria a anunțat o serie de măsuri suplimentare în materie de venituri și cheltuieli. În condițiile în care aceste măsuri sunt puse în aplicare cu strictețe și în timp util, strategia bugetară a Austriei nu mai antrenează o abatere semnificativă planificată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2014. Totodată, traiectoria de ajustare planificată în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu presupune în continuare riscuri în ceea ce privește conformitatea cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit Programului de stabilitate, datoria publică brută va crește considerabil de la aproape 74,5 % din PIB în 2013 la 79 % din PIB în 2014, ca urmare a impactului instituirii unei entități însărcinate cu lichidarea activelor Hypo Alpe Adria, iar nivelul datoriei va începe să descrească începând din 2015.
               Scenariul macroeconomic pe care se bazează proiecțiile bugetare din Programul de stabilitate este plauzibil și a fost elaborat de un organism independent, Institutul de Cercetare Economică din Austria (WIFO). Conform previziunilor de primăvară ale serviciilor Comisiei pentru anul 2014, deficitul se va menține sub nivelul de 3 % în 2014 și 2015, în timp ce soldul structural este probabil să se deterioreze în 2014 și să cunoască o îmbunătățire de numai 0,1 % din PIB în 2015. Consiliul consideră, pe baza evaluării Programului de stabilitate și pe baza previziunilor Comisiei, precum și pe baza evaluării măsurilor suplimentare anunțate la 12 mai, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, că Austria și-a corectat în mod durabil deficitul excesiv, însă că persistă un risc de abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu în 2014 și 2015.

               (9)

               În conformitate cu dispozițiile Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța, Austria și-a consolidat în 2012 cadrul bugetar printr-o reformă a Pactului intern de stabilitate al Austriei. Mandatul Consiliului Bugetar al Austriei a fost extins începând din noiembrie 2013 în lumina cerințelor pactului bugetar. Este însă, în continuare, necesar să se întreprindă o reformă aprofundată a relațiilor între diferitele niveluri ale administrației publice în vederea unei raționalizări mai eficiente a responsabilităților acestora, astfel cum se precizează în acordul de coaliție.

               (10)

               Cheltuielile pe termen mediu și lung aferente sistemului de pensii și de asistență medicală și, într-o măsură mai mică, cele legate de îngrijirea pe termen lung pot periclita sustenabilitatea finanțelor publice. În 2014 au intrat în vigoare unele măsuri care limitează accesul la regimurile de pensionare anticipată și sporesc stimulentele în favoarea prelungirii carierei profesionale. Cu toate acestea, vârsta efectivă de pensionare, de 58,4 ani în 2012, este cu mult sub media UE și continuă să fie considerabil mai mică decât vârsta legală de pensionare (cu 5,6 ani pentru bărbați și cu 2,6 ani pentru femei în 2012). Programul național de reformă cuprinde obiective pe termen scurt relativ ambițioase, de mărire a vârstei efective de pensionare cu 1,6 ani în perioada 2012-2018, a căror implementare va trebui monitorizată îndeaproape. Se așteaptă ca reformele întreprinse de curând în sistemul pensiilor să reducă într-o oarecare măsură riscurile la adresa sustenabilității, atâta vreme cât sunt însoțite de îmbunătățiri ale condițiilor de pe piața muncii care le permit lucrătorilor vârstnici să rămână încadrați în muncă mai mult timp. Nu sunt prevăzute însă planuri de introducere a unor măsuri cu un efect mai structural și pe termen lung, cum ar fi accelerarea armonizării vârstei legale de pensionare pentru femei și bărbați și alinierea vârstei de pensionare la evoluția speranței de viață, ceea ce ar contribui suplimentar la prelungirea carierei profesionale a lucrătorilor și la sustenabilitatea financiară a sistemului de pensii.

               (11)

               Alocarea eficientă a resurselor în cadrul sistemului de sănătate din Austria este subminată de o structură de guvernanță complexă și de importanța relativ mare acordată sectorului spitalicesc, care se caracterizează prin dimensiuni mari și costuri ridicate. Au fost întreprinse unele măsuri pentru punerea în aplicare a reformei în domeniul asistenței medicale și pentru sporirea eficacității‐ cheltuielilor publice. Cu toate acestea, este posibil ca măsurile respective să nu fie suficiente pentru a remedia deficiențele structurale din sector și este în continuare necesar să se stabilească obiective mai ambițioase pentru reducerea graduală a îngrijirilor spitalicești în favoarea tratamentelor ambulatorii și pentru consolidarea asistenței medicale preventive, pentru care nivelul cheltuielilor publice se situează sub media UE. Sunt considerate binevenite măsurile anunțate de consolidare a asistenței medicale primare și de dezvoltare a unor programe de asistență medicală integrată pentru bolile cronice. Fondul de îngrijire pe termen lung, care a fost prelungit până în 2016, cu un buget suplimentar de 650 de milioane EUR, și care se prevede să fie prelungit încă o dată până în 2018 cu alte 700 de milioane EUR, oferă o soluție intermediară pentru finanțarea serviciilor de îngrijire. Sustenabilitatea financiară a îngrijirii pe termen lung va trebui supravegheată și după această dată-limită.

               (12)

               Sistemul fiscal din Austria continuă să fie caracterizat de o sarcină fiscală ridicată asupra costului forței de muncă și de un nivel ridicat al contribuțiilor de asigurări sociale, în special pentru lucrătorii cu venituri reduse. Sarcina fiscală asupra costului forței de muncă este, la 24,7 % din PIB în 2012, printre cele mai ridicate din Uniune. Sarcina fiscală respectivă reprezintă aproape 50 % din costul forței de muncă. Este posibil ca valoarea ridicată a contribuțiilor de asigurări sociale și a impozitelor pe venitul la angajare să reducă stimulentele de a munci ale persoanelor cu potențial modest de câștig și ale celor care sunt a doua persoană care contribuie la venitul familiei.
               Pachetul de măsuri fiscale recent adoptat include măsuri limitate de reducere a sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă, dar nu exploatează potențialul reorientării către taxe și impozite mai puțin dăunătoare pentru creștere, cum ar fi impozitele recurente pe proprietățile imobiliare, în cazul cărora estimările privind valorile impozabile sunt perimate.

               (13)

               Piața muncii din Austria continuă să înregistreze rezultate bune, având cea mai scăzută rată a șomajului din Uniune (2013: 4,9 %). Cu toate acestea, provocările viitoare legate de îmbătrânirea populației și de o potențială penurie a forței de muncă fac necesară o utilizare mai eficace a potențialului de integrare pe piața forței de muncă a lucrătorilor vârstnici, a femeilor și a migranților, potențial care este în prezent insuficient valorificat. Rata de ocupare în rândul lucrătorilor vârstnici se menține, în continuare, sub media UE (44,9 % față de 50,3 %), deși rata respectivă a crescut substanțial din 2000, cu aproape 15 puncte procentuale, ajungând la 44,9 % în 2013. Măsurile de limitare a pensionărilor anticipate intră în vigoare în 2014 și sunt în pregătire măsuri suplimentare de consolidare a stimulentelor în favoarea unei retrageri mai târzii de pe piața muncii. În ciuda acestor măsuri, persistă dificultăți legate de menținerea pe piața muncii sau reintrarea pe această piață a lucrătorilor vârstnici. Migranții se confruntă, în continuare, cu diferite obstacole care îi împiedică să se integreze pe deplin pe piața muncii și cu rate semnificativ mai ridicate ale șomajului, datorate în parte barierelor rămase în calea recunoașterii calificărilor lor, în ciuda faptului că aceștia reprezintă un segment tot mai important din forța de muncă. Rata de ocupare în rândul femeilor este relativ ridicată în 2013, situându-se la 70,8 %, însă este mult mai puțin favorabilă în echivalent normă întreagă (55,6 % în 2012). Austria este una dintre țările cu cele mai ridicate procente de femei care lucrează cu fracțiune de normă și cu o concentrare puternică a femeilor în locuri de muncă slab remunerate. Prin urmare, în Austria, diferențele la nivelul salariilor și al pensiilor între femei și bărbați sunt printre cele mai mari din Uniune. Cu toate că au fost adoptate unele măsuri pentru a îmbunătăți serviciile de îngrijire a copiilor și serviciile de îngrijire pe termen lung, disponibilitatea acestora rămâne limitată.

               (14)

               Austria a avut rezultate mai bune în ceea ce privește nivelul de instruire la toate categoriile măsurate în cadrul studiului OCDE din 2012 privind competențele studenților, însă rezultatele la citire rămân, în continuare, sub media UE, iar contextul socioeconomic are, în continuare, un impact considerabil asupra nivelului de instruire. Cu toate că, în ansamblu, obiectivul urmărit în materie de părăsire timpurie a școlii a fost îndeplinit, rata de părăsire timpurie a școlii în rândul elevilor născuți în străinătate, al căror număr este în creștere, a fost de peste trei ori mai mare decât rata respectivă în rândul elevilor născuți în Austria (18,5 % față de 5,7 % în 2012). Se pune insuficient accentul asupra măsurilor de prevenire a părăsirii timpurii a școlii și nu a fost încă adoptată o abordare strategică la nivel național privind garantarea unei educații de înaltă calitate a copiilor preșcolari. Unele reforme legate de diferite aspecte ale sistemului de învățământ, în special implementarea programului Noua școală secundară, fie sunt în curs, fie abia au fost adoptate. Potențialul programului Noua școală secundară de a atenua efectele negative, pentru elevii aparținând grupurilor defavorizate social, ale orientării timpurii a elevilor în diferite tipuri de școli după patru ani de școală elementară („orientare precoce pe bază de competențe”, early tracking) și de a îmbunătăți nivelul de instruire trebuie monitorizat îndeaproape. În învățământul superior, numărul tot mai mare de studenți exercită o presiune asupra finanțării și organizării acestui tip de învățământ, în timp ce procentul studenților care își finalizează studiile este, în continuare, sunt media UE. Îmbunătățirea nivelului de instruire este, în continuare, un obiectiv extrem de important pentru a facilita trecerea de pe băncile școlii pe piața muncii.

               (15)

               Există în continuare bariere de reglementare importante, care împiedică întreprinderile și profesioniștii la nivel individual să își ofere serviciile în Austria. Legislația care reglementează anumite profesii limitează formele de societăți în care acestea se pot constitui și impune obligații privind structura acționariatului acestora, în timp ce accesul la anumite profesii este condiționat de deținerea unor calificări profesionale specifice, iar crearea de societăți care oferă servicii interdisciplinare rămâne dificilă. Cumulate, aceste cerințe creează bariere la intrarea pe piață și la exercitarea unor servicii profesionale, care au drept efect restrângerea concurenței. În ceea ce privește cerințele privind calificările profesionale, Austria participă la exercițiul de evaluare reciprocă derulat la nivelul UE și și-a actualizat baza de date cu profesiile/ocupațiile reglementate ca un prim pas în direcția evaluării justificării și a proporționalității cerințelor în materie de calificări profesionale.

               (16)

               Cerințele legate de informare prevăzute de legislația UE privind achizițiile vizează garantarea concurenței și a egalității de tratament printr-o mai bună informare cu privire la contractele disponibile, o condiție esențială pentru accesul pe piață. Un nivel mai ridicat de concurență între ofertanți conduce, în general, la oferte mai favorabile pentru entitățile contractante, inclusiv la reduceri substanțiale de preț. Cu toate acestea, valoarea procedurilor de ofertare publicate de autoritățile și entitățile austriece în conformitate cu legislația UE în materie de achiziții a fost, în 2012, de 1,5 % din PIB și de 6,6 % din cheltuielile publice totale pentru lucrări, bunuri și servicii, cu mult sub mediile UE de 3,4 % și, respectiv, 17,7 %. Această situație antrenează costuri considerabile pentru contribuabilul austriac și pentru întreprinderi, din punctul de vedere al oportunităților de afaceri nefructificate.

               (17)

               În ciuda majorării bugetului Autorității federale în domeniul concurenței din Austria, nivelul de acoperire a necesarului său de personal este semnificativ mai scăzut decât al autorităților altor state membre de dimensiuni similare sau mai mici. Ar trebui, conform recomandării Consiliului din 2013, să se depună eforturi mai susținute în sensul stimulării concurenței pe piețele transporturilor de călători și de marfă din Austria, cu efecte benefice asupra acestora.

               (18)

               Cu toate că, în ansamblu, capitalizarea sectorului bancar a continuat să se îmbunătățească în 2013, având în vedere profilul de risc al băncilor, par să fie necesare eforturi suplimentare în vederea consolidării rezervelor de capital. Consiliul a recomandat în 2013 ca Austria să accelereze procesul de restructurare a băncilor naționalizate și parțial naționalizate. În prezent, cadrul legislativ pentru lichidarea Hypo Alpe Adria urmează să fie prezentat spre adoptare parlamentului până în vară. Sunt în curs pregătirile organizatorice pentru înființarea respectivei societăți de administrare a activelor, care se speră că va deveni operațională în toamnă. Continuă restructurarea Österreichische Volksbanken AG și, respectiv, lichidarea băncii „rele” Kommunalkredit, KA Finanz, în conformitate cu deciziile UE în materie de ajutoare de stat. Va fi crucial să se adopte măsuri transparente și decisive pentru a duce la bun sfârșit restructurarea băncilor naționalizate, astfel încât să se protejeze stabilitatea financiară și să se reducă la minimum efectele negative asupra finanțelor publice.

               (19)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Austriei și a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Austria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (20)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (21)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). Fiind o țară a cărei monedă este euro, Austria ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca în perioada 2014-2015 Austria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               După corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare pentru 2014 având în vedere decalajul de 0,5 % din PIB estimat în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014 și după luarea în considerare a măsurilor de consolidare suplimentare anunțate de Austria, care indică un risc de abatere semnificativă de la cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În 2015, să consolideze semnificativ strategia bugetară, astfel încât să garanteze că obiectivul pe termen mediu este îndeplinit și, ulterior, menținut la nivelul respectiv și să asigure respectarea regulii privind gradul de îndatorare, astfel încât să mențină rata datoriei publice pe o curbă descendentă susținută. Să raționalizeze în continuare relațiile bugetare dintre diferitele niveluri ale administrației publice, de exemplu, prin simplificarea structurii organizatorice și prin alinierea responsabilităților în materie de cheltuieli publice și de finanțare ale acestora.

               2.

               Să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, în special prin propunerea armonizării vârstei legale de pensionare pentru femei și bărbați, prin creșterea vârstei efective de pensionare și prin alinierea vârstei de pensionare la evoluția speranței de viață. Să monitorizeze punerea în aplicare a reformelor recente care restrâng accesul la pensionarea anticipată. Să îmbunătățească în continuare eficacitatea costurilor și sustenabilitatea serviciilor de asistență medicală și a serviciilor de îngrijire pe termen lung.

               3.

               Să reducă nivelul ridicat al sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă pentru lucrătorii cu venituri reduse prin reorientarea fiscalității către surse de venituri susceptibile să aibă un impact mai puțin negativ asupra creșterii, cum ar fi impozitele recurente pe proprietățile imobiliare, inclusiv prin actualizarea bazei de impozitare. Să consolideze măsurile de îmbunătățire a perspectivelor pe piața muncii ale persoanelor provenite din familii de migranți, ale femeilor și ale lucrătorilor vârstnici. Printre aceste măsuri se numără îmbunătățirea în continuare a serviciilor de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung și recunoașterea calificărilor migranților. Să îmbunătățească nivelul de instruire, în special în cazul tinerilor dezavantajați, inclusiv în cazul celor proveniți din familii de migranți, inclusiv prin îmbunătățirea educației copiilor preșcolari și prin reducerea efectelor negative ale metodei de orientare timpurie a elevilor pe criterii de competențe. Să îmbunătățească în continuare planificarea strategică în învățământul superior și să intensifice măsurile de reducere a numărului de studenți care abandonează studiile.

               4.

               Să elimine barierele excesive pentru furnizorii de servicii, inclusiv în ceea ce privește forma juridică a societăților și cerințele privind structura acționariatului, precum și în ceea ce privește înființarea de societăți care oferă servicii interdisciplinare. Să verifice dacă restricțiile aplicate la admiterea într-o profesie reglementată și la exercitarea profesiei respective sunt proporționale și justificate de interesul general. Să identifice motivele pentru care contractele publice care fac obiectul procedurii de achiziții conform legislației UE au o valoare mică. Să consolideze în mod substanțial resursele Autorității federale în domeniul concurenței.

               5.

               Să continue să supravegheze îndeaproape și să impulsioneze în mod eficace restructurarea ordonată a băncilor naționalizate și parțial naționalizate.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Recomandarea (UE) 2016/211 a Consiliului din 12 februarie 2016 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2014

text:
               16.2.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 39/60

         RECOMANDAREA (UE) 2016/211 A CONSILIULUI
   din 12 februarie 2016
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2014
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului privind finanțarea și gestionarea ajutoarelor comunitare în cadrul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibilor și Pacific și Comunitatea Europeană și statele sale membre, semnat la Cotonou (Benin) la 23 iunie 2000, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de al nouălea Fond European de Dezvoltare (al nouălea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de al nouălea Fond European de Dezvoltare (4), în special articolele 96-103,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al nouălea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2014, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de al 8-lea, al 9-lea, al 10-lea și al 11-lea fond european de dezvoltare (FED) privind exercițiul financiar 2014, însoțit de răspunsurile Comisiei conținute în raportul anual menționat (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al nouălea FED se acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al nouălea FED în decursul exercițiului financiar 2014 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al nouălea FED pentru exercițiul financiar 2014.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 209, 11.8.2005, p. 27.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (4)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (5)  JO C 373, 10.11.2015, p. 289.