title: Recomandarea Consiliului din 15 martie 2018 privind un Cadru european pentru ucenicii de calitate și eficace

text:
               2.5.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 153/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 15 martie 2018
   privind un Cadru european pentru ucenicii de calitate și eficace
   (2018/C 153/01)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special Articolul 166 alineatul (4) și articolul 292, coroborate cu articolul 153 alineatul (2) și cu articolul 153 alineatul (1) litera (b),
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Existența unor scheme de ucenicie de calitate și eficiente, pe baza cărora să se obțină o combinație de competențe profesionale specifice, de experiență și învățare la locul de muncă, precum și de competențe-cheie, facilitează intrarea tinerilor pe piața muncii, precum și evoluția în carieră a adulților și tranziția către încadrarea în muncă. Acestea fac parte din sistemele oficiale de educație și formare profesională (EFP) și există în paralel cu alte parcursuri de învățare la locul de muncă și/sau parcursuri profesionale.

               (2)

               Schemele de ucenicie bine concepute aduc beneficii atât angajatorilor, cât și ucenicilor și consolidează legătura dintre sectorul ocupațional și cel al educației și formării. Aplicarea unor standarde înalte de calitate înlătură posibilitatea ca uceniciile să fie orientate spre locuri de muncă cu calificare scăzută și să ofere o pregătire insuficientă, care ar dăuna reputației lor. Pe lângă furnizarea unui parcurs către excelență, schemele de ucenicie de calitate pot contribui, de asemenea, la promovarea cetățeniei active și a incluziunii sociale prin integrarea persoanelor din diferite medii sociale și personale pe piața forței de muncă.

               (3)

               Schemele de ucenicie de calitate și eficiente sunt stabilite printr-un parteneriat structurat care implică toate părțile interesate relevante, în special partenerii sociali, întreprinderile, organismele intermediare precum camerele de industrie, comerț și meșteșuguri, organizațiile profesionale și sectoriale, instituțiile de educație și formare profesională, organizațiile tinerilor și ale părinților, precum și autoritățile locale, regionale și naționale. Începând din 2013, Comisia, în cooperare cu statele membre și cu părțile interesate relevante, promovează oferta, calitatea și imaginea uceniciilor prin Alianța europeană pentru ucenicii, care a asigurat până în prezent peste 700 000 de oferte de ucenicii, stagii și primele oferte de locuri de muncă. Diverse inițiative ale mediului de afaceri, precum Pactul european pentru tineret, au făcut posibile mai multe astfel de oferte și au contribuit la promovarea parteneriatelor între mediul de afaceri și instituțiile de învățământ în întreaga Uniune.

               (4)

               Partenerii sociali europeni la nivel interprofesional au strâns probe referitoare la schemele de ucenicie de calitate și rentabile prin activitățile lor paralele și prin declarația lor comună „Spre o viziune comună privind uceniciile” din iunie 2016, pe care s-a întemeiat avizul intitulat „O viziune comună pentru o învățare la locul de muncă și stagii de ucenicie de calitate și eficace” adoptat la 2 decembrie 2016 de Comitetul consultativ pentru formare profesională (CCFP).

               (5)

               Pentru a asigura o implicare și mai mare, pe scară și mai largă, a părților interesate, Comisia a organizat audieri în două rânduri, la 30 martie și 7 iunie 2017, la care au luat parte partenerii sociali europeni de la nivel interprofesional și sectorial, precum și camerele de comerț, industrie și meșteșuguri.

               (6)

               Cadrul european al calificărilor (CEC), instituit în 2008 și revizuit în 2017 (1), îmbunătățește transparența, comparabilitatea și transferabilitatea calificărilor cetățenilor, inclusiv ale ucenicilor.

               (7)

               Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2009 privind un Cadru european de referință pentru asigurarea calității în educație și formare profesională (EQAVET) (2) a instituit un instrument de referință pentru a susține statele membre în promovarea și monitorizarea îmbunătățirii continue a sistemelor lor de educație și formare profesională.

               (8)

               În Carta europeană a calității stagiilor și uceniciilor adoptată în 2012, Forumul European de Tineret a îndemnat țările și instituțiile europene, precum și partenerii sociali să creeze cadre juridice de calitate pentru ucenicii sau să le consolideze pe cele existente.

               (9)

               Prin Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret (3) se urmărește ca statele membre să le asigure tuturor tinerilor cu vârsta sub 25 de ani posibilitatea de a primi o ofertă de bună calitate de angajare, de continuare a educației, de intrare în ucenicie sau de efectuare a unui stagiu în termen de patru luni de la intrarea în șomaj sau de la momentul în care nu mai urmează o formă de învățământ formal.

               (10)

               Partenerii sociali europeni, Comisia Europeană și președinția lituaniană a Consiliului Uniunii Europene s-au angajat să contribuie la oferta, calitatea și atractivitatea uceniciilor printr-o declarație comună de instituire a Alianței europene pentru ucenicii, adoptată la 2 iulie 2013.

               (11)

               Declarația Consiliului referitoare la Alianța europeană pentru ucenicii din 15 octombrie 2013 a subliniat că eficacitatea și atractivitatea uceniciilor ar trebui încurajate prin conformitatea acestora cu câteva principii directoare comune.

               (12)

               Recomandarea Consiliului privind un cadru de calitate pentru stagii (4), adoptată la 10 martie 2014, a stabilit o serie de principii pentru îmbunătățirea calității stagiilor în afara sistemelor formale de educație și formare.

               (13)

               În cadrul procesului de la Copenhaga pentru cooperare europeană în domeniul educației și formării profesionale, al concluziilor de la Riga din 22 iunie 2015, aprobate de miniștrii responsabili cu educația și formarea profesională, învățarea la locul de muncă în toate formele sale, îndeosebi uceniciile, și dezvoltarea unor mecanisme de asigurare a calității au fost indicate ca fiind două dintre cele cinci priorități pentru perioada 2015-2020.

               (14)

               Grupul de lucru Educație și formare 2020 a elaborat, în cadrul mandatului său 2014-2015, un set de 20 de principii directoare pentru scheme de ucenicie și învățare la locul de muncă de înaltă performanță.

               (15)

               În raportul său referitor la Erasmus+ și alte instrumente de promovare a mobilității în educație și formare profesională – o abordare bazată pe învățarea pe toată durata vieții, din 4 martie 2016, Parlamentul European a solicitat adoptarea unor măsuri prin care să se asigure standarde de calitate pentru ucenicii.

               (16)

               Regulamentul (UE) 2016/589 al Parlamentului European și al Consiliului (5) prevede că, începând cu mai 2018, schemele de ucenicie bazate pe un contract de muncă pot fi publicate pe EURES – portalul mobilității europene pentru ocuparea forței de muncă.

               (17)

               În comunicarea sa din 10 iunie 2016 privind o Nouă agendă pentru competențe în Europa, Comisia a subliniat că îi va sprijini pe partenerii sociali să consolideze în continuare rezultatele proiectelor lor comune, de exemplu prin stabilirea unui cadru de calitate pentru ucenicii.

               (18)

               Comunicarea Comisiei privind investiția în tinerii Europei (6), prezentată la 7 decembrie 2016, a făcut apel la reînnoirea eforturilor de sprijinire a tinerilor în a beneficia de cel mai bun început posibil în viață, investind în cunoștințele, competențele și experiența lor, astfel încât să fie pregătiți sau să se pregătească pentru primul lor loc de muncă. Obiectivul era ajutarea tinerilor să valorifice oportunitățile, să se integreze bine în societate, să devină cetățeni activi și să urmeze o carieră profesională de succes, inclusiv prin intermediul unui cadru de calitate care să traseze principiile-cheie ale schemelor de ucenicie.

               (19)

               Declarația de la Roma, din 25 martie 2017, cuprinde angajamentul de a se realiza o Uniune în care tinerii să primească cea mai bună educație și formare și în care să poată studia și găsi locuri de muncă pe întregul continent.

               (20)

               Pilonul european al drepturilor sociale proclamat la 17 noiembrie 2017 stabilește o serie de principii pentru sprijinirea unor piețe ale muncii și a unor sisteme de protecție socială echitabile și funcționale, inclusiv dreptul la educație și formare profesională de calitate și favorabile incluziunii, în scopul de a asigura competențe relevante pentru piața muncii și pentru participarea la societate.

               (21)

               Propunerea Comisiei de recomandare a Consiliului privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților, adoptată la 30 mai 2017, vizează să îmbunătățească disponibilitatea informațiilor calitative și cantitative cu privire la parcursul profesional al absolvenților, inclusiv al ucenicilor, după finalizarea educației și formării lor profesionale.

               (22)

               Fondurile structurale și de investiții europene (2014-2020), și anume Fondul social european (FSE) și Fondul european de dezvoltare regională (FEDER), alături de programul Erasmus+, Programul UE pentru competitivitatea întreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (COSME), Programul Uniunii Europene pentru ocuparea forței de muncă și inovare socială (EaSI), precum și de inițiativa „Locuri de muncă pentru tineri” (YEI) oferă sprijin pentru schemele de ucenicie.

               (23)

               Recent, Parlamentul European și părțile interesate au făcut apel la Comisie să stimuleze mobilitatea pe termen lung a ucenicilor în UE, oferindu-le tinerilor posibilitatea de a-și dezvolta atât competențe profesionale specifice, cât și competențe-cheie. Comisia a dat curs acestei solicitări prin introducerea, în programul Erasmus+, a unei noi activități numite Erasmus Pro, care sprijină în mod specific mobilitățile de practică mai lungi în străinătate.

               (24)

               În rapoartele sale privind Garanția pentru tineret din 2015 și 2017, Curtea de Conturi Europeană recomandă Comisiei să elaboreze criterii de calitate pentru ucenicii și pentru alte oferte sprijinite de această inițiativă.

               (25)

               O înțelegere comună în rândul statelor membre asupra schemelor de ucenicie de calitate și eficiente ar sprijini eforturile lor de reformare și de modernizare a sistemelor de ucenicie, astfel încât acestea să ofere un traseu educațional și profesional la nivel de excelență. O înțelegere comună contribuie la sporirea încrederii reciproce și, prin urmare, facilitează mobilitatea transfrontalieră a ucenicilor.

               (26)

               Obiectivul general al prezentei recomandări este de a spori capacitatea de inserție profesională și dezvoltarea personală a ucenicilor și de a contribui la dezvoltarea unei forțe de muncă cu un nivel ridicat de competențe și calificări, adaptate la nevoile pieței muncii.

               (27)

               Obiectivul specific este de a furniza un cadru coerent pentru schemele de ucenicie, bazat pe o înțelegere comună a elementelor definitorii pentru calitate și eficacitate, ținând seama de diversitatea și de tradițiile sistemelor de educație și formare profesională și de prioritățile la nivel de politici din diferitele state membre.

               (28)

               Prezenta recomandare nu aduce atingere competențelor statelor membre de a menține sau de a institui, în ceea ce privește uceniciile, dispoziții mai avansate decât cele recomandate în textul de față și nici de a menține sau de a dezvolta alte forme de învățare la locul de muncă și/sau de educație și formare profesională în afara domeniului de aplicare al recomandării și de a le aplica, în ansamblu sau parțial, criteriile prevăzute mai jos,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Statele membre ar trebui, în conformitate cu legislația națională și în strânsă cooperare cu părțile interesate, să se asigure că schemele de ucenicie sunt adaptate la nevoile pieței muncii și că oferă beneficii atât ucenicilor, cât și angajatorilor, bazându-se pe criteriile pentru scheme de ucenicie de calitate și eficace enunțate în continuare.
   În sensul prezentei recomandări și fără a aduce atingere terminologiei de la nivel național, schemele de ucenicie înseamnă schemele formale de educație și formare profesională care

               (a)

               combină învățarea în cadrul instituțiilor de educație sau de formare cu învățare semnificativă la locul de muncă în întreprinderi și în alte locuri de muncă;

               (b)

               conduc la calificări recunoscute la nivel național;

               (c)

               se bazează pe un acord care stabilește drepturile și obligațiile ucenicului, ale angajatorului și, după caz, ale instituției de educație și formare profesională; și

               (d)

               presupun remunerarea sau compensarea în alt mod a ucenicului pentru componenta de muncă desfășurată la locul de muncă.

      Criterii referitoare la condițiile de învățare și de muncă

      Acordul scris

               1.

               Înainte de începerea uceniciei, ar trebui încheiat un acord scris pentru a stabili drepturile și obligațiile ucenicului, ale angajatorului și, după caz, ale instituției de educație și formare profesională, în ceea ce privește condițiile de învățare și de muncă.

      Rezultatele învățării

               2.

               Angajatorii și instituțiile de educație și formare profesională și, acolo unde este cazul, organizațiile sindicale ar trebui să convină asupra furnizării unui set cuprinzător de rezultate ale învățării, definit în conformitate cu legislația națională. Acest lucru ar trebui să asigure un echilibru între competențele specifice meseriei, cunoștințe și competențele-cheie pentru învățarea pe tot parcursul vieții, sprijinind atât dezvoltarea personală a ucenicilor, cât și a oportunitățile lor profesionale pe tot parcursul vieții, în scopul adaptării la traseele profesionale în schimbare.

      Sprijinul pedagogic

               3.

               Ar trebui desemnați formatori din interiorul întreprinderilor, care să fie însărcinați să coopereze îndeaproape cu instituțiile de educație și formare profesională și cu profesorii în vederea îndrumării ucenicilor și a asigurării unui feedback reciproc și regulat. Profesorii, formatorii și mentorii, în special în microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, ar trebui sprijiniți să își actualizeze aptitudinile, cunoștințele și competențele, astfel încât să-i pregătească pe ucenici pe baza celor mai recente metode de predare și de formare și în funcție de nevoile de pe piața forței de muncă.

      Practica la locul de muncă

               4.

               O parte semnificativă a uceniciei, însemnând cel puțin jumătate din durata acesteia, ar trebui să se desfășoare la locul de muncă, incluzând, atunci când este posibil, oportunitatea de a efectua o parte a experienței de la locul de muncă în străinătate. Ținând seama de diversitatea sistemelor naționale, se urmărește evoluarea treptată către situația în care acea porțiune a uceniciei să fie învățare la locul de muncă.

      Remunerarea și/sau compensarea

               5.

               Ucenicii ar trebui să fie remunerați sau compensați în alt mod, în conformitate cu cerințele naționale sau sectoriale sau cu contractele colective, dacă există, și ținând seama de mecanismele de partajare a costurilor între angajatori și autoritățile publice.

      Protecția socială

               6.

               Ucenicii ar trebui să aibă dreptul la protecție socială, inclusiv la asigurările necesare, în conformitate cu legislația națională.

      Condițiile de muncă, de securitate și sănătate

               7.

               Locul de muncă-gazdă ar trebui să respecte normele și reglementările aplicabile condițiilor de muncă, în special legislația privind sănătatea și siguranța.

      Criteriile referitoare la condițiile-cadru

      Cadrul de reglementare

               8.

               Ar trebui să existe un cadru de reglementare clar și coerent, bazat pe o abordare de parteneriat corect și echitabil, inclusiv pe un dialog structurat și transparent între toate părțile interesate relevante. Acesta poate include proceduri de acreditare pentru întreprinderile și unitățile economice care oferă scheme de ucenicie și/sau alte măsuri de asigurare a calității.

      Implicarea partenerilor sociali

               9.

               Partenerii sociali, inclusiv, după caz, cei de la nivel sectorial și/sau organismele intermediare, ar trebui implicați în proiectarea, guvernanța și punerea în aplicare a schemelor de ucenicie, în concordanță cu sistemele relațiilor de muncă și cu practicile din domeniul educației și formării profesionale existente pe plan național.

      Sprijinul pentru întreprinderi

               10.

               Ar trebui să se preconizeze sprijin financiar și/sau nefinanciar, în special pentru microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii, astfel încât uceniciile să fie rentabile pentru întreprinderi, luând în considerare, după caz, mecanisme de partajare a costurilor între angajatori și autoritățile publice.

      Parcursuri profesionale flexibile și mobilitate

               11.

               Pentru a facilita accesul, cerințele de admitere în scheme de ucenicie ar trebui să ia în considerare învățarea informală și nonformală și/sau, după caz, absolvirea unor scheme pregătitoare. Calificările dobândite prin ucenicii ar trebui incluse în cadrele de calificări recunoscute la nivel național, având ca punct de referință Cadrul european al calificărilor (7). Uceniciile ar trebui să permită accesul la alte posibilități de învățare, inclusiv la niveluri superioare de educație și formare, precum și la parcursuri profesionale și/sau, după caz, la acumularea de unități de rezultate ale învățării. Mobilitatea transnațională a ucenicilor, fie în cadrul locului de muncă, fie în instituțiile de educație și formare, ar trebui să fie promovată treptat drept o componentă a calificărilor de ucenicie.

      Orientarea profesională și conștientizarea

               12.

               Înaintea și în cadrul schemelor de ucenicie, ar trebui să se ofere orientare profesională, mentorat și sprijin pentru participanți, pentru a se asigura reușita și pentru a se preveni și reduce abandonul, precum și pentru a sprijini participanții care doresc să implice din nou în parcursuri relevante de educație și formare. Prin activități de conștientizare care vizează un public larg, programele de ucenicie ar trebui să fie promovate drept un parcurs de învățare atractiv.

      Transparență

               13.

               Transparența și accesul la oferte de ucenicii în și între statele membre ar trebui asigurate inclusiv cu sprijinul serviciilor publice și private de ocupare a forței de muncă, precum și cu cel al altor organisme competente, și, după caz, cu ajutorul instrumentelor Uniunii, precum EURES, astfel cum prevede Regulamentul EURES.

      Asigurarea calității și monitorizarea parcursului profesional al ucenicilor

               14.

               Ar trebui să existe metode de asigurare a calității care să ia în considerare Cadrul european de referință pentru asigurarea calității în educație și formare profesională (EQAVET) (8), inclusiv un proces care să permită o evaluare valabilă și fiabilă a rezultatelor învățării. Ar trebui să se urmărească monitorizarea angajărilor și a evoluției carierei ucenicilor, în conformitate cu legislația privind protecția datelor de la nivel național și european.

      Punerea în aplicare la nivel național

   În limitele domeniului de aplicare al prezentei recomandări, pentru punerea sa în aplicare, statele membre ar trebui:

               15.

               să promoveze participarea activă a partenerilor sociali în proiectarea, guvernanța și punerea în aplicare a schemelor de ucenicie, în concordanță cu sistemele relațiilor de muncă și cu practicile din domeniul educației și formării profesionale existente pe plan național;

               16.

               să asigure accesul egal, să promoveze echilibrul de gen și să ia măsuri în privința discriminării în cadrul schemelor de ucenicie;

               17.

               să includă în schemele naționale de reformă derulate în temeiul semestrului european măsurile relevante de punere în aplicare;

               18.

               să țină seama de prezentul cadru atunci când utilizează fondurile și instrumentele Uniunii Europene care sprijină schemele de ucenicie.

         Comisia ar trebui să ofere sprijinul necesar, inclusiv prin următoarele acțiuni:

      Servicii de asistență

               19.

               Dezvoltarea unui set de servicii de sprijin pentru schimbul de cunoștințe, crearea de rețele și învățarea reciprocă, pentru a sprijini statele membre și părțile interesate relevante să pună în aplicare schemele de ucenicie în conformitate cu prezentul cadru. Aceasta ar trebui să includă nevoile de formare suplimentare ale profesorilor și formatorilor EFP în ceea ce privește inovațiile digitale în schemele de ucenicie.

      Acțiuni de sensibilizare

               20.

               Promovarea excelenței și a atractivității schemelor de ucenicie, precum și a unei imagini pozitive în rândul tinerilor, al familiilor și al angajatorilor acestora, prin campanii de sensibilizare, cum ar fi Săptămâna europeană a competențelor profesionale.

      Finanțare

               21.

               Sprijinirea punerii în aplicare a prezentei recomandări prin finanțare relevantă din partea Uniunii, în conformitate cu cadrul juridic relevant.

      Acțiuni subsecvente

               22.

               Monitorizarea punerii în aplicare a prezentei recomandări, cu sprijinul Comitetului consultativ tripartit pentru formare profesională, valorificând instrumentele de monitorizare existente utilizate în cadrul semestrului european.

               23.

               Raportare adresată Consiliului cu privire la punerea în aplicare a cadrului în termen de trei ani de la data adoptării sale.

      (1)  JO C 189, 15.6.2017, p. 15.

      (2)  JO C 155, 8.7.2009, p. 1.

      (3)  JO C 120, 26.4.2013, p. 1.

      (4)  JO C 88, 27.3.2014, p. 1.

      (5)  JO L 107, 22.4.2016, p. 1.

      (6)  COM(2016) 940 versiune finală

      (7)  JO C 189, 15.6.2017, p. 15.

      (8)  JO C 155, 8.7.2009, p. 1.


               20.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 337/113

      P8_TA(2017)0354
      Modernizarea pilonului comercial al Acordului de asociere UE-Chile
      Recomandarea Parlamentului European din 14 septembrie 2017 adresată Consiliului, Comisiei și Serviciului European de Acțiune Externă privind negocierile legate de modernizarea pilonului comercial al Acordului de asociere UE-Chile (2017/2057(INI))
      (2018/C 337/17)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere Acordul de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica Chile, pe de altă parte, care a fost încheiat în 2002 și pilonul său comercial, care a intrat în vigoare la 1 februarie 2003 (1) (denumit în continuare AA),

                  —

                  având în vedere rezultatele celei de a șasea reuniuni a Consiliului de asociere UE-Chile, care a avut loc în aprilie 2015 (2),

                  —

                  având în vedere Declarația finală a Comitetului consultativ mixt din 5 octombrie 2016 (3),

                  —

                  având în vedere Comunicarea Comisiei din 14 octombrie 2015 intitulată „Comerț pentru toți – Către o politică comercială și de investiții mai responsabilă” (COM(2015)0497) și documentele de reflecție ale Comisiei din mai 2017 privind valorificarea oportunităților oferite de globalizare (4) și din aprilie 2017 privind dimensiunea socială a Europei (5),

                  —

                  având în vedere hotărârile și avizele Curții de Justiție a Uniunii Europene (C-350/12 P, 2/13, 1/09) și decizia Ombudsmanului European din 6 ianuarie 2015 prin care a închis ancheta din proprie inițiativă OI/10/2014/RA referitoare la informare și accesul la documente (6) și având în vedere avizul 2/15 al Curții de Justiție din 16 mai 2017,

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 3 februarie 2016 conținând recomandările Parlamentului European adresate Comisiei privind negocierile pe marginea Acordului privind comerțul cu servicii (TiSA) (7),

                  —

                  având în vedere amendamentele pe care le-a adoptat la 4 iulie 2017 (8) la propunerea de directivă privind comunicarea, de către anumite întreprinderi și sucursale, de informații privind impozitul pe profit,

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 5 iulie 2016 referitoare la punerea în aplicare a recomandărilor Parlamentului din 2010 privind standardele sociale și de mediu, drepturile omului și responsabilitatea întreprinderilor (9) și Rezoluția sa din 25 noiembrie 2010 referitoare la politica de comerț internațional în contextul imperativelor legate de schimbările climatice (10),

                  —

                  având în vedere studiul EPRS pe tema „Efectele clauzelor legate de drepturile omului în Acordul global UE-Mexic și în Acordul de asociere UE-Chile” (11),

                  —

                  având în vedere Orientările Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru întreprinderile multinaționale, Principiile directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, Declarația tripartită a Organizației Internaționale a Muncii (OIM) de stabilire a principiilor privind întreprinderile multinaționale și politica socială și Agenda OIM privind munca decentă,

                  —

                  având în vedere Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (Acordul de la Paris) din 2015, care a intrat în vigoare la 4 noiembrie 2016 (12) și pe care a ratificat-o și Chile,

                  —

                  având în vedere Declarația comună a Comisiei parlamentare mixte UE-Chile din 3 noiembrie 2016 (13),

                  —

                  având în vedere articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) și articolele 8, 207 alineatul (3) și 217 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),

                  —

                  având în vedere proiectul de orientări de negociere adoptat de către Comisiei la 24 mai 2017,

                  —

                  având în vedere articolul referitor la Chile din anuarul Grupului de lucru internațional pentru aspecte legate de popoarele indigene (IWGIA) intitulat „The Indigenous World 2016” (14),

                  —

                  având în vedere articolul 108 alineatul (4) și articolul 52 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru comerț internațional (A8-0267/2017),

                  A.

                  întrucât strategia „Comerț pentru toți” declară că „Comisia trebuie să urmărească o politică comercială de care să beneficieze societatea în ansamblul ei și care să promoveze standardele și valorile europene și universale, pe lângă interesele economice esențiale, punând un accent mai mare pe dezvoltarea durabilă, drepturile omului, evaziunea fiscală, protecția consumatorilor și comerțul echitabil și responsabil”;

                  B.

                  întrucât UE și Chile sunt parteneri apropiați care au valori comune și un angajament comun față de promovarea unei guvernanțe comerciale multilaterale eficace și respectarea drepturilor omului, precum și o prosperitate și o securitate comune în cadrul unui sistem mondial bazat pe reguli; întrucât UE este cel de-al treilea partener comercial al Chile, întrucât Chile, la rândul său, este un actor important pe plan regional și una dintre economiile cu cea mai rapidă creștere din America de Sud în ultimele decenii, iar eforturile de reformă în țară sunt încă în curs de desfășurare;

                  C.

                  întrucât actualul AA, inclusiv pilonul său comercial, a fost încheiat în 2002și a adus beneficii considerabile ambelor părți de la punerea sa în aplicare, începând cu anul 2003, dublând schimburile de mărfuri și înregistrând o creștere a comerțului cu servicii și a investițiilor (15); cu toate acestea, având în vedere că, de atunci, atât UE, cât și Chile au încheiat acorduri comerciale mai moderne și mai ambițioase;

                  D.

                  întrucât, în 2016, UE a exportat bunuri în Chile în VALOARE de peste 8,6 miliarde de euro, în timp ce Chile a exportat bunuri în UE în valoare de 7,4 miliarde de euro; întrucât, în 2015, valoarea comerțului cu servicii furnizate din UE către Chile a reprezentat 3,8 miliarde de euro, iar cea a comerțului cu servicii furnizate din Chile către UE a reprezentat 2 miliarde de euro; întrucât investițiile străine directe (ISD) ale UE în Chile au atins nivelul de 42,8 miliarde de euro (16);

                  E.

                  întrucât actualul AA nu cuprinde, printre altele, capitole separate privind investițiile, IMM-urile, drepturile de proprietate intelectuală (DPI), energia și genul, nici un capitol privind comerțul și dezvoltarea durabilă și nici obligații de a pune în aplicare standardele de muncă și de mediu, sau promovarea bunelor practici domenii precum responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI) sau asigurarea durabilității;

                  F.

                  întrucât orice negociere comercială purtată de către UE trebuie să mențină dreptul și capacitatea administrațiilor de a reglementa în interes public, cum ar fi în domeniul protecției și promovării sănătății publice, al serviciilor sociale, al protecției sociale și protecției consumatorilor, al educației publice, al siguranței, al mediului, al bunăstării animalelor, al moralității publice, al protecției vieții private și a datelor, precum și al promovării și protejării diversității culturale;

                  G.

                  întrucât orice negociere comercială purtată de către UE trebuie să garanteze cel mai înalt nivel de protecție socială, de protecție a muncii și de protecție a mediului atins de către părți și poate servi ca instrument pentru a promova o agendă a justiției sociale și a dezvoltării durabile, atât în UE, cât și în întreaga lume; întrucât modernizarea AA ar trebui să fie văzută ca o șansă pentru UE și statele sale membre de a promova în continuare standarde și angajamente comune de nivel ridicat în acordurile lor comerciale, în special în ceea ce privește drepturile lucrătorilor, protecția mediului, drepturile consumatorilor și bunăstarea publică; întrucât Comisia a anunțat desfășurarea unei reflecții cu privire la diferitele moduri de a transpune aceste angajamente în practică, în cadrul căreia se va avea în vedere și un mecanism bazat pe sancțiuni;

                  H.

                  întrucât CCM UE-Chile, care include organizații ale societății civile din ambele părți, s-a reunit pentru prima dată în zilele de 4 și 5 octombrie 2016 pentru a monitoriza punerea în aplicare a AA existent, precum și negocierile pentru actualizarea acestuia, prin canalizarea contribuției societății civile și promovarea dialogului și a cooperării dintre UE și Chile în afara canalelor guvernamentale; întrucât întârzierea semnificativă în instituirea CCM nu ar trebui să se repete în ceea ce privește acordul modernizat; întrucât, de la intrarea în vigoare a acordului modernizat, participarea societății civile ar trebui să se bazeze pe structuri clare, pe un echilibru în ceea ce privește componența și pe mandate de raportare;

                  I.

                  întrucât UE și Chile s-au angajat în negocieri multilaterale pentru a continua liberalizarea comerțului cu servicii (TiSA);

                  J.

                  întrucât Chile nu este parte, ci are doar calitatea de observator, la Acordul OMC privind achizițiile publice (GPA) și nu participă la negocierile multilaterale privind Acordul privind bunurile de mediu (EGA);

                  K.

                  întrucât articolul 45 din AA UE-Chile din 2002 cuprinde dispoziții, în capitolul privind cooperarea, care precizează că acesta ar trebui să „contribuie la consolidarea politicilor și programelor care îmbunătățesc, garantează și lărgesc participarea echitabilă a bărbaților și a femeilor în toate sectoarele vieții politice, economice, sociale și culturale”;

                  L.

                  întrucât Chile este semnatar al Parteneriatului transpacific (TPP), al cărui viitor pare a fi incert acum, și a semnat acorduri de liber schimb cu toți semnatarii TPP și este considerat, în general, a fi un partener stabil și fiabil;

                  M.

                  întrucât în 2010 Chile a devenit prima țară din America de Sud care a devenit membră a OCDE și are un cadru macroeconomic sănătos;

                  N.

                  întrucât este important să se maximizeze într-un mod cât mai integrator posibilitățile pe care le prezintă modernizarea pilonului comercial al AA pentru întreprinderile și cetățenii atât din UE, cât și din Chile; întrucât s-ar putea face mai multe în acest sens, inclusiv, printre altele, prin difuzarea de informații, care ar putea avea un important efect multiplicator al avantajelor pentru părțile la AA;

                  O.

                  întrucât Chile are tratate bilaterale de investiții (TBI) cu 17 state membre ale UE, al căror conținut nu reflectă cele mai recente evoluții și bunele practici în domeniul politicii de investiții, și care vor fi înlocuite și vor înceta să se aplice de îndată ce intră în vigoare un acord între UE și Chile care cuprinde un capitol privind investițiile;

                  P.

                  întrucât condițiile disproporționat de stricte prevăzute de legislația chiliană, pe care navele de pescuit din UE trebuie să le respecte, împiedică navele respective să utilizeze instalațiile portuare din Chile pentru a debarca, a transborda, a realimenta cu combustibil sau a obține echipamente de pescuit;

                  Q.

                  întrucât actualul model de export al statului Chile contrastează puternic cu modelul european de export, dat fiind faptul că este puternic dominat de exporturile de materii prime, cum ar fi cuprul, fructele și legumele,

                  1.

                  le recomandă următoarele Consiliului, Comisiei și SEAE:

                              (a)

                              să asigure faptul că Parlamentul European primește imediat informații complete și exacte pe întreg parcursul negocierilor, pentru a-și putea exercita funcția de aprobare a încheierii AA actualizat cu Chile, inclusiv a pilonului comercial al acordului; să nu piardă din vedere faptul că, deși AA încheiate în conformitate cu articolul 217 din TFUE au, în mod tradițional, un caracter mixt și reglementează și alte domenii în afara politicii comerciale comune, ca urmare a avizului Curții de Justiție cu privire la ALS UE-Singapore, este necesar să se desfășoare o reflecție profundă privind calea de urmat pentru modernizarea AA UE-Chile, pentru a separa și proteja domeniile comerciale în care competența este exclusivă și cele în care competența este partajată și să respecte pe deplin repartizarea competențelor între Uniune și statele sale membre pe toată durata procesului de negociere, precum și la semnarea și încheierea acordurilor; să încheie, prin urmare, două acorduri separate, făcând distincție clară între acordul comercial și de investiții, care conține doar chestiuni ce țin de competența exclusivă a Uniunii, și al doilea acord, care reglementează chestiuni în cazul cărora competențele sunt partajate cu statele membre;

                              (b)

                              să ia act de faptul că, de la intrarea în vigoare a AA bilateral, atât UE, cât și Chile au încheiat acorduri comerciale mai moderne, mai ambițioase și mai cuprinzătoare, iar un număr de domenii rămân nereglementate de acord, domenii care sunt importante pentru a se asigura că acesta contribuie la creșterea economică comună, egalitatea de șanse, locurile de muncă decente și dezvoltarea durabilă, inclusiv la respectarea și promovarea standardelor de muncă și de mediu, bunăstarea animalelor și egalitatea de gen, în beneficiul cetățenilor ambelor părți;

                              (c)

                              consideră că este important și necesar să se încerce modernizarea AA UE-Chile, în special a componentei sale comerciale, pentru a ține seama de evoluția economică și politică din ultimii 15 ani, în spiritul reciprocității, avantajului reciproc și echilibrului și să se ia act de sprijinul substanțial pentru modernizare exprimat de Comisia parlamentară mixtă (CPM) UE-Chile, precum și de faptul că CCM a salutat măsurile adoptate în vederea actualizării;

                              (d)

                              să-și amintească faptul că globalizarea și politica comercială au făcut recent obiectul unor dezbateri intense în Europa și în alte locuri, din cauza unei eventuale distribuiri inegale a câștigurilor generate de acestea; să ia în considerare faptul că este necesar să se preconizeze tendințele și potențialele consecințe, să se garanteze o distribuire a beneficiilor comerțului mai favorabilă incluziunii și să se asigure o protecție adecvată a celor care nu au beneficiat de acordul actual și care pot fi dezavantajați în cadrul viitorului proces; să se elaboreze, prin urmare, măsuri de politici în alte domenii, dincolo de dispozițiile acordurilor comerciale, mergând de la politicile industriale până la politicile fiscale și sociale, în principal la nivel național, dar și la nivelul Uniunii;

                              (e)

                              să-și amintească de importanța agendei multilaterale și de faptul că orice negociere bilaterală nu trebuie să submineze ambiția de a realiza progrese la nivel multilateral; să aibă în vedere faptul că întărirea relațiilor bilaterale și a cooperării dintre UE și Chile ar trebui să faciliteze, de asemenea, o mai strânsă colaborare și sinergie între părți în contexte multilaterale și plurilaterale; să încurajeze, în acest sens, participarea deplină a Republicii Chile la negocierile pentru Acordul OMC privind bunurile de mediu (EGA) și pentru Acordul revizuit al OMC privind achizițiile publice (GPA);

                              (f)

                              să plaseze valorile comune în centrul procesului de modernizare și să continue practica includerii unei clauze privind drepturile omului, astfel cum s-a procedat în toate AA;

                              (g)

                              să se asigure că un AA modernizat garantează, în tot textul, și consacră, în mod explicit și fără echivoc, dreptul și capacitatea părților de a adopta și de a aplica propriile legi și reglementări în interes public, pentru a îndeplini obiective legitime de politică publică, cum ar fi protejarea și promovarea drepturilor omului, inclusiv a accesului la apă, a sănătății publice, a serviciilor sociale, a educației publice, a siguranței, a mediului, a moralității publice, a protecției sociale sau a consumatorilor, a vieții private și a protecției datelor, precum și promovarea și protejarea diversității culturale; să se asigure că niciun investitor nu poate să submineze aceste obiective; să sublinieze, în acest sens, că ALS încheiate de UE nu urmăresc să limiteze interesul legitim al Uniunii, al statelor sale membre sau al entităților subfederale de a adopta reglementări în interes public;

                              (h)

                              cu privire la negocierile privind comerțul cu bunuri, să solicite îmbunătățiri ambițioase pentru accesul pe piață pentru toate liniile tarifare prin eliminarea barierelor inutile, inclusiv în ceea ce privește accesul navelor UE la instalațiile portuare, respectând, totodată, faptul că există o serie de produse agricole, fabricate și industriale sensibile care ar trebui să facă obiectul unui tratament adecvat, de exemplu prin intermediul contingentelor tarifare (CT), prin perioade de tranziție adecvate sau chiar prin excludere, dacă este necesar; să includă o clauză bilaterală de salvgardare eficace și ușor de utilizat, care să permită suspendarea temporară a preferințelor în cazul în care, ca urmare a intrării în vigoare a AA modernizat, o creștere a importurilor aduce sau amenință să aducă prejudicii grave sectoarelor sensibile;

                              (i)

                              să includă în directivele de negociere obiectivul de a simplifica regulile de origine și procedurile vamale în vederea adaptării lor la realitatea lanțurilor valorice globale din ce în ce mai complexe; să se asigure că un AA modernizat cuprinde dispoziții și măsuri antifraudă, precum și angajamente de a standardiza normele și practicile vamale, în vederea creșterii transparenței, a eficacității, a securității juridice și a cooperării dintre autoritățile vamale, modernizând și simplificând, totodată, procedurile, astfel cum este consacrat în Acordul OMC privind facilitarea comerțului și în Convenția internațională pentru simplificarea și armonizarea regimurilor vamale revizuită;

                              (j)

                              în ceea ce privește comerțul cu servicii, să se considere că potențialul sectorului serviciilor nu este atins pe deplin în actualul AA, și că un AA modernizat ar trebui să încerce să elimine barierele inutile în scopuri legate de accesul pe piață și de tratamentul național; să ia în considerare faptul că ar trebui să fie luate angajamente pe baza Acordului General privind Comerțul cu Servicii (GATS) și că normele ar trebui actualizate ori de câte ori este necesar pentru a ține seama de noile evoluții; să excludă serviciile audiovizuale din domeniul de aplicare al acordului; să se asigure și să prevadă în mod explicit că AA modernizat nu împiedică capacitatea părților de a defini, reglementa, furniza și sprijini servicii publice în interes public, că nu va solicita în niciun caz guvernelor să privatizeze niciun serviciu și nu va împiedica administrațiile publice să ofere servicii publice furnizate anterior de furnizori privați de servicii sau să readucă sub controlul public servicii pe care guvernele au ales anterior să le privatizeze, că nu va împiedica administrațiile publice să extindă gama de servicii pe care le oferă publicului, excluzând orice clauză, dispoziție sau angajament care ar limita flexibilitatea necesară pentru a aduce actualele și viitoarele servicii de interes economic general înapoi sub controlul public;

                              (k)

                              să se asigure că un acord modernizat stabilește măsurile necesare pentru asigurarea unui nivel mai ridicat de transparență în materie de reglementare și de recunoaștere reciprocă, inclusiv dispoziții care să garanteze imparțialitatea și respectarea celor mai înalte standarde de protecție în ceea ce privește cerințele, calificările și certificatele și să prevadă, în acest sens, mecanisme instituționale de consultare care să implice diverse părți interesate, precum IMM-urile și organizațiile societății civile;

                              (l)

                              să se asigure că, deși s-au luat angajamente de a facilita intrarea și șederea persoanelor fizice în scopuri comerciale, furnizorii de servicii străini trebuie să respecte legislația UE și a statelor membre în domeniul social și al muncii și contractele colective de muncă aplicabile, în cazul în care lucrătorii beneficiază de angajamentele cuprinse în Modul 4;

                              (m)

                              să se asigure că cooperarea ambițioasă în materie de reglementare și armonizarea standardelor rămân voluntare, respectă autonomia autorităților de reglementare, se bazează exclusiv pe schimbul consolidat de informații și pe cooperarea administrativă cu scopul de a identifica barierele inutile și sarcinile administrative și mențin principiul precauției; să-și amintească faptul că cooperarea în materie de reglementare trebuie să urmărească să fie utilă guvernării economiei mondiale prin intensificarea convergenței și a cooperării privind standardele internaționale, garantând cel mai înalt nivel de protecție a consumatorilor, de protecție a mediului, de protecție socială și de protecție a muncii;

                              (n)

                              să aibă în vedere faptul că AA modernizat cuprinde, în ceea ce privește serviciile financiare, o excepție prudențială bazată pe modelul celei cuprinse în Acordul economic și comercial cuprinzător UE-Canada (CETA), să consacre un spațiu de politici părților pentru ca acestea să-și reglementeze sectoarele financiare și bancare în vederea asigurării stabilității și a integrității sistemului financiar; să includă măsuri de salvgardare și excepții generale cu privire la circulația capitalurilor și la plăți, care să fie aplicate atunci când acestea pot produce sau amenință să producă dificultăți grave pentru buna funcționare a uniunii economice și monetare sau pentru balanța de plăți a UE;

                              (o)

                              să includă dispoziții privind buna guvernanță și standardele de transparență în chestiuni fiscale, în care să se reafirme angajamentul părților de a pune în aplicare standardele internaționale în lupta împotriva fraudei fiscale, a evaziunii și eludării fiscale, în special recomandările relevante ale OCDE privind erodarea bazei de impunere și transferul profiturilor, și care să prevadă schimburi automate de informații și înființarea de registre publice care să ateste calitatea de beneficiar real al societăților, precum și dispoziții concrete privind excluderea planificării fiscale nedetectate a societăților în capitolele privind serviciile financiare, circulația capitalurilor și stabilirea;

                              (p)

                              să reamintească că corupția subminează drepturile omului, egalitatea, justiția socială, comerțul și concurența echitabilă, împiedicând creșterea economică; să angajeze în mod explicit părțile, prin includerea unei secțiuni specifice care să prevadă luarea unor angajamente și măsuri clare și ferme în combaterea corupției în toate formele sale și să pună în aplicare normele internaționale și convențiile multilaterale anticorupție;

                              (q)

                              să aibă în vedere faptul că și dispozițiile ferme privind deschiderea către concurență a achizițiilor publice, care promovează principiul ofertei celei mai avantajoase din punct de vedere economic, fapt ce presupune criterii sociale, de mediu și inovatoare, proceduri simplificate și transparențe pentru ofertanți, inclusiv accesul efectiv al ofertanților din alte țări, pot constitui instrumente eficace de combatere a corupției și promovare a integrității în administrația publică, oferind, în același timp, rentabilitate pentru contribuabili; să permită, cu modernizarea AA, îmbunătățirea accesului la piețele de achiziții publice, inclusiv la nivel regional sau local și proceduri transparente, bazate pe tratamentul național, pe imparțialitate și pe echitate;

                              (r)

                              să se asigure că politica de investiții include buna guvernare și facilitarea investițiilor și să elaboreze și să consacre obligațiile investitorilor, îmbunătățind, totodată, protecția investitorilor;

                              (s)

                              să se asigure că directivele de negociere mandatează Comisia să negocieze un capitol modern privind investițiile, luând în considerare cele mai bune practici la nivel internațional, cum ar fi Conferința Organizației Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD), Cadrul de politici de investiții pentru dezvoltare durabilă și avizul cel mai recent al Curții de Justiție privind ALS UE-Singapore;

                              (t)

                              să înregistreze progrese către o reformă internațională necesară a regimului de soluționare a litigiilor; să încerce obținerea unui angajament din partea tuturor părților de a se favoriza recurgerea la instanțele competente și de a se înlocui soluționarea litigiilor între investitori și stat cu un sistem jurisdicțional public în materie de investiții (ICS) cu un mecanism de recurs, cu reguli stricte privind conflictul de interese și un cod de conduită aplicabil; să ia în considerare obligațiile investitorilor și să păstreze dreptul de a reglementa pentru a realiza obiective legitime în materie de politică publică, cum ar fi cele legate de sănătate și de distribuția apei, precum și de protecția muncii și a mediului; să urmărească să prevină exercitarea abuzivă a drepturilor procesuale și să prevadă toate garanțiile procedurale democratice, cum ar fi dreptul de a avea acces nediscriminatoriu la justiție (acordând o atenție deosebită IMM-urilor), independența sistemului judiciar, transparența și responsabilitatea, urmărind în același timp înființarea unei instanțe multilaterale în materie de investiții;

                              (u)

                              să se asigure că AA modernizat cuprinde un capitol referitor la comerț și dezvoltarea durabilă solid și ambițios, care să includă dispoziții cu caracter obligatoriu și executoriu supuse unor mecanisme de soluționare a litigiilor adecvate și eficace, care să aibă în vedere, printre diferitele metode de asigurare a respectării, un mecanism bazat pe sancțiuni și care să permită partenerilor sociali și societății civile să participe în mod adecvat; consideră că un capitol referitor la comerț și dezvoltarea durabilă ar trebui să cuprindă, printre altele, angajamentul părților de a adopta și de a menține în legislația și reglementările lor naționale principiile consacrate în convențiile fundamentale ale OIM și de a pune efectiv în aplicare instrumentele actualizate ale OIM, în special convențiile privind guvernarea, Agenda privind munca decentă, Convenția OIM nr. 169 privind drepturile popoarelor indigene, Convenția privind egalitatea de șanse și egalitatea de tratament pentru lucrătorii bărbați și femei, Convenția privind lucrătorii casnici, Convenția privind lucrătorii cu responsabilități familiale, normele de muncă pentru lucrătorii migranți și responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI), inclusiv adoptarea orientărilor sectoriale ale OCDE și a Principiilor directoare ale ONU privind afacerile și drepturile omului, precum și o procedură prin care partenerii sociali și societatea civilă reunite în CCM să poată cere inițierea de consultări guvernamentale;

                              (v)

                              să se asigure, în ceea ce privește progresele înregistrate de Chile în negocierile comerciale bilaterale cu Uruguay și Canada, că părțile includ un capitol specific privind comerțul, egalitatea de gen și capacitarea femeilor, în afară de aderarea părților la legislația internațională privind drepturile omului și la standardele sociale și de muncă și de respectarea acestora de către părți, prevăzând măsuri active care vizează să ofere femeilor mai multe posibilități de a beneficia de șansele pe care le oferă AA; să prevadă măsuri care vizează, printre altele, îmbunătățirea echilibrului între viața profesională și cea personală și accesul la servicii sociale și de sănătate; să se asigure, printre altele, că părțile se angajează să colecteze date defalcate permițând analize aprofundate ex ante și ex post ale impactul AA modernizat asupra egalității de gen; să urmărească să obțină o participare mai mare a întreprinderilor deținute de femei (în special a microîntreprinderilor și IMM-urilor) la achizițiile publice, pe baza experienței acumulate de Ministerul chilian al Egalității de Gen, care, în 2015, a înființat un program de sprijin pentru a consolida participarea femeilor întreprinzătoare în calitate de furnizori pe piața achizițiilor publice „Chile Compras”; să sprijine internaționalizarea întreprinderilor deținute de femei și participarea femeilor la posibilitățile oferite de Modul 4; să se asigure că echipele de negociere dețin cunoștințe de specialitate în materie de egalitate de gen și că poartă periodic discuții privind punerea în aplicare a acestui capitol în cadrul CCM, la care ar trebui să participe și organizații care promovează egalitatea de gen;

                              (w)

                              să includă, în plus, un capitol amplu privind microîntreprinderile și IMM-urile care să prevadă înregistrarea unor progrese considerabile în ceea ce privește facilitarea comerțului, eliminarea barierelor din calea comerțului și a sarcinilor administrative inutile, precum și măsuri active menite să garanteze că oportunitățile care rezultă în urma acestor acțiuni sunt suficient de utilizabile și sunt comunicate tuturor actorilor principali și potențiali (de exemplu, prin crearea unor ghișee unice și a unor site-uri internet dedicate și prin publicarea de ghiduri sectoriale cu informații privind procedurile și noile oportunități legate de comerț și investiții);

                              (x)

                              să includă unui capitol privind energia care să trateze, printre altele, energia regenerabilă și materiile prime; să recunoască importanța punerii în aplicare a acordurilor multilaterale în materie de mediu, în special a Acordului de la Paris privind schimbările climatice, să prevadă dispoziții privind comerțul și angajamente de a participa la instrumente internaționale, la negocieri și la politici comerciale și de mediu care se sprijină reciproc și care aderă la obiectivele economiei circulare, inclusiv angajamente privind creșterea verde, precum și să sprijine și să promoveze în continuare comerțul și investițiile în bunuri și servicii de mediu și în energiile regenerabile, precum și în tehnologiile care respectă clima;

                              (y)

                              să adopte directive de negociere care să consolideze dispozițiile privind bunăstarea animalelor incluse în AA existent prin instituirea unei cooperări bilaterale eficace în această privință și prin liberalizare condiționată în situațiile în care bunăstarea animalelor este periclitată în timpul producerii anumitor produse;

                              (z)

                              să adopte directive de negociere care precizează cerințele privind asigurarea respectării dreptului concurenței și dispoziții privind măsurile sanitare și fitosanitare (SPS), pentru a reflecta principiile transparenței, echității procedurale și nediscriminării, precum și normele privind subvențiile;

                              (aa)

                              să ia în considerare faptul că orice acord comercial trebuie să consacre bunăstarea consumatorilor ca unul dintre obiectivele generale și să asigure faptul că prin AA părțile se angajează să atingă un nivel ridicat de siguranță a și de protecție a consumatorilor, precum, să adere la cele mai ridicate standarde internaționale, precum și să elaboreze bune practici coerente, în special în ceea ce privește protecția consumatorilor în domeniile serviciilor financiare, etichetării produselor și comerțului electronic;

                              (ab)

                              să accepte faptul că negocierile trebuie să ducă la elaborarea unor dispoziții ferme și cu caracter executoriu care să prevadă recunoașterea și protecția tuturor formelor de drepturi de proprietate intelectuală, prin includerea unor dispoziții ambițioase privind indicațiile geografic întemeiate pe cele cuprinse în AA existent, dar mergând dincolo de acestea, asigurând un mai bun acces pe piață, o mai bună punere în aplicare și posibilitatea de a adăuga noi indicații geografice; să se asigure că AA revizuit include un capitol privind drepturile de proprietate intelectuală care să garanteze flexibilitatea necesară și faptul că dispozițiile legate de drepturile de proprietate intelectuală nu subminează accesul la medicamente și tratamente esențiale la prețuri accesibile în cadrul programelor naționale de sănătate publică; să se asigure că acest capitol merge mai departe de dispozițiile Acordului privind aspectele legate de comerț ale drepturilor de proprietate intelectuală (Acordul TRIPS);

                              (ac)

                              să se asigure că părțile garantează cel mai ridicat nivel de transparență și de participare posibil, asigurând îndeplinirea obiectivelor negocierilor, și de faptul că acest lucru presupune dialoguri constante și în cunoștință de cauză cu toate părțile implicate, printre care se numără atât părți interesate precum întreprinderile și sindicatele, cât și societatea civilă, inclusiv reprezentanți ai popoarelor indigene; să implice în mod sistematic, în această privință, atât organele parlamentare competente, în special CCM UE-Chile și CCM, pe toată durata ciclului complet de viață al AA, de la negocieri și până la punerea în aplicare și evaluare, și să sprijine, în etapa de punere în aplicare, crearea unui organism oficial pentru participarea societății civile din Chile, care să reflecte pluralismul societății chiliene, acordând o atenție specială popoarelor indigene; în acest scop, să se asigure, fără a submina strategia de negociere a UE și împreună cu Chile, că toate informațiile relevante se publică în modul cel mai accesibil publicului larg, inclusiv fișe informative traduse în limba spaniolă, în calitatea acesteia de limbă oficială comună;

                              (ad)

                              să țină seama de solicitările Parlamentului ca mandatele pentru negocierile comerciale să fie puse la dispoziția publicului și ca directivele de negociere pentru modernizarea AA să fie publicate imediat după adoptarea acestora;

                              (ae)

                              să se asigure că AA furnizează mecanismele necesare care asigură că acesta este respectat în practică pe durata punerii în aplicare, inclusiv un mecanism modern și eficace de soluționare a litigiilor între state;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei, SEAE, guvernelor și parlamentelor statelor membre, precum și Guvernului și Parlamentului Republicii Chile.

         (1)  JO L 352, 30.12.2002, p. 3.

         (2)  Comunicat de presă al Consiliului 197/15, 21.4.2015.

         (3)  http://www.eesc.europa.eu/ro/node/39655

         (4)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_ro.pdf

         (5)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_ro.pdf

         (6)  https://www.ombudsman.europa.eu/ro/cases/decision.faces/ro/58668/html.bookmark

         (7)  Texte adoptate, P8_TA(2016)0041.

         (8)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0284.

         (9)  Texte adoptate, P8_TA(2016)0298.

         (10)  JO C 99 E, 3.4.2012, p. 94.

         (11)  http://www.europarl.europa.eu/thinktank/ro/document.html?reference=EPRS_STU%282017%29558764

         (12)  http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/english_paris_agreement.pdf

         (13)  http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf

         (14)  http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740

         (15)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/

         (16)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf


title: Recomandarea (UE) 2018/624 a Comisiei din 20 aprilie 2018 privind accesul transfrontalier pe piață pentru subfurnizorii și IMM-urile din sectorul apărării

text:
               23.4.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 102/87

         RECOMANDAREA (UE) 2018/624 A COMISIEI
   din 20 aprilie 2018
   privind accesul transfrontalier pe piață pentru subfurnizorii și IMM-urile din sectorul apărării
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               În decembrie 2013, Consiliul European a stabilit obiectivul de a realiza o bază industrială și tehnologică de apărare europeană (EDTIB) mai bine integrată și mai durabilă, mai inovatoare și mai competitivă, de care este nevoie pentru a dezvolta și a menține capabilitățile de apărare și pentru a consolida autonomia strategică a Europei și capacitatea acesteia de a lua măsuri, în cooperare cu partenerii săi. În acest context, Consiliul European a subliniat importanța accesului transfrontalier pe piață pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), a solicitat Comisiei să analizeze posibilitatea unor măsuri suplimentare pentru a deschide lanțurile de aprovizionare pentru a cuprinde IMM-uri din toate statele membre și a luat act de faptul că IMM-urile sunt un element major al lanțului de aprovizionare din domeniul apărării, o sursă de inovare și un factor-cheie în ceea ce privește competitivitatea (1).

               (2)

               Planul de acțiune european în domeniul apărării (EDAP) din 30 noiembrie 2016 a anunțat formularea de către Comisie a unor recomandări în vederea facilitării accesului transfrontalier pe piață pentru IMM-uri și societăți intermediare în sectorul apărării. Acest lucru a fost confirmat, de asemenea, în Comunicarea Comisiei intitulată „Lansarea Fondului european de apărare” (2), adoptată la 7 iunie 2017.

               (3)

               Comisia este de părere că lanțurile de aprovizionare transfrontaliere competitive sunt o componentă esențială a unei EDTIB mai bune și mai competitive și consideră că piața europeană a echipamentelor de apărare ar trebui să creeze oportunități pentru societățile europene, indiferent de dimensiunea și localizarea acestora.

               (4)

               Prezenta recomandare a fost elaborată pe baza contribuțiilor furnizate de grupul consultativ al Comisiei privind accesul transfrontalier al IMM-urilor la contracte în sectoarele apărării și securității, care și-a încheiat activitatea și și-a publicat raportul final în noiembrie 2016 (3), precum și pe baza contribuțiilor aduse de experți din statele membre. Ea face parte dintr-o serie întreagă de inițiative și activități ale Comisiei menite să sprijine IMM-urile active în domeniul apărării.

               (5)

               Activitatea desfășurată de Agenția Europeană de Apărare (AEA) (4) în domeniul contractelor de achiziții publice în materie de apărare, competențe, finanțare și capacități ale IMM-urilor a fost luată în considerare în elaborarea prezentei recomandări (5).

               (6)

               Întrucât părțile implicate din sectorul industrial, în special contractanții principali, joacă un rol esențial în domeniul apărării, Comisia a inițiat, pe lângă elaborarea prezentei recomandări, și un dialog cu părțile interesate din industria de profil, în vederea identificării și ajungerii la un acord comun cu privire la posibilele măsuri suplimentare menite să creeze condițiile necesare pentru lanțurile de aprovizionare transfrontaliere competitive în domeniul apărării.

               (7)

               Acțiunea la nivelul statelor membre ar putea îmbunătăți în mod substanțial accesul transfrontalier pe piață pentru IMM-urile și societățile intermediare din sectorul apărării. Prezenta recomandare ar trebui, prin urmare, să precizeze tipurile de acțiune care ar putea remedia unele dintre problemele cu care se confruntă IMM-urile și societățile intermediare sau să contribuie la integrarea lor în lanțurile de aprovizionare în materie de apărare.

               (8)

               Obținerea din timp a informațiilor privind viitoarele planuri și proiecte în materie de armament ar putea permite IMM-urilor și societăților intermediare să anticipeze mai bine evoluțiile pieței și posibila participare la proiectele și contractele din domeniul apărării.

               (9)

               Contractele de publicitate cu o valoare sub pragul stabilit la articolele 8 și 9 din Directiva 2009/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) ar spori concurența. Totodată, ele ar încuraja participarea IMM-urilor în sectorul apărării. Autoritățile contractante nu ar trebui să limiteze aceste acțiuni publicitare la propriul stat membru.

               (10)

               Natura complexă a informațiilor din documentele de achiziție puse la dispoziția ofertanților sau a ofertanților potențiali de către autoritățile contractante ar putea descuraja întreprinderile noi și pe cele mai mici să intre pe piața achizițiilor publice. Aceste informații trebuie, prin urmare, să fie pertinente și bine structurate.

               (11)

               Amploarea licitațiilor privind achizițiile publice în materie de apărare și cerințele aferente referitoare la caracterul adecvat al prestării de servicii constituie obstacole suplimentare pentru IMM-uri și societăți intermediare. Încheierea de contracte separate mai mici, grupate în loturi în cadrul aceleiași proceduri de achiziții publice, ar putea contribui la soluționarea acestui aspect.

               (12)

               Stabilirea unor perioade mai lungi de timp pentru depunerea ofertelor ar aduce beneficii IMM-urilor și societăților intermediare, oferindu-le mai mult timp pentru identificarea oportunităților de afaceri și pentru organizarea propriei participări.

               (13)

               Posibilitatea de a se baza pe capacitățile altor operatori economici, inclusiv pe cea a subcontractanților sau a altor participanți în cadrul consorțiilor sau al grupurilor, facilitează accesul pe piața achizițiilor publice, în special în cazul achizițiilor deosebit de mari. Operatorii economici interesați de obținerea unor contracte de achiziții publice ar trebui să fie informați încă de la început cu privire la astfel de oportunități.

               (14)

               Caietele de sarcini extinse și complexe, precum și necesitatea de a oferi dovezi și certificate sunt aspecte care ar putea descuraja societățile, în special IMM-urile și societățile intermediare, să intre pe piața achizițiilor publice în materie de apărare. Pentru a facilita accesul pe piața respectivă, autoritățile contractante ar trebui, ori de câte ori este posibil, să convină asupra evaluării criteriilor calitative de selecție în etapa de ofertare exclusiv pe baza dovezilor preliminare furnizate de ofertanți. Acestea ar trebui să impună prezentarea unor documente justificative și a unor certificate care să dovedească îndeplinirea criteriilor respective chiar înainte de semnarea contractului. Datele preliminare referitoare la îndeplinirea unor criterii de selecție calitative ar putea lua forma unei declarații pe proprie răspundere standardizate, și anume documentul european de achiziție unic (DEAU) (7).

               (15)

               Cooperarea regională între statele membre și alcătuirea de clustere economice sunt celelalte opțiuni care ar putea contribui la îmbunătățirea poziției pe piață a societăților mai mici.

               (16)

               Capacitatea de inovare este principalul avantaj pe care IMM-urile l-ar putea aduce industriei de apărare. Toate inițiativele de sprijinire a cercetării și tehnologiei ar trebui, prin urmare, să țină seama îndeosebi de IMM-uri și să asigure participarea efectivă a acestora, în măsura posibilului.

               (17)

               Dezvoltarea competențelor de care industria apărării are în special nevoie ar permite intrarea unor actori noi pe piața europeană a apărării.

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   1.   TERMINOLOGIE

   În sensul prezentei recomandări, termenul „IMM” se înțelege ca fiind cel definit în Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei (8), în timp ce termenul „societate intermediară” înseamnă o întreprindere mai mare decât un IMM, dar care nu este principalul contractant în cadrul unui contract de furnizare de sisteme de apărare complexe.
   În întregul text al prezentei recomandări, trimiterile la „autorități contractante” se înțeleg ca incluzând atât autoritățile contractante, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) din Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului (9), cât și entitățile contractante, astfel cum sunt definite la articolul 4 din Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului (10). Recomandările adresate autorităților sau entităților contractante se referă la atribuirea de contracte în sectoarele apărării și securității, în conformitate cu articolul 2 din Directiva 2009/81/CE.
   2.   ACHIZIȚII PUBLICE

   2.1.   Planuri și priorități pe termen lung

   Statele membre ar trebui să ofere, atunci când este posibil și adecvat, o informare timpurie cu privire la viitoarele lor planuri pe termen lung în ceea ce privește industria de armament (cerințe și priorități în materie de capabilități, cercetare și tehnologie). Acest lucru se poate realiza prin: publicarea documentelor de planificare; organizarea de evenimente specifice deschise participării întreprinderilor (contractanți principali, IMM-uri și societăți intermediare) din diferite state membre; și furnizarea de informații în mod transparent și nediscriminatoriu pentru industria apărării, inclusiv pentru Asociația industriilor aerospațială și de apărare din Europa (AeroSpace and Defence Industries Association of Europe - ASD), Asociațiile industriilor naționale de apărare (National Defence Industry Associations - NDIA), precum și pentru alte organizații de întreprinderi din domeniile apărării și securității (de exemplu, clustere), pentru a se asigura că informațiile relevante sunt difuzate în întreaga Uniune. Ar trebui să se garanteze că o astfel de acțiune nu duce la o denaturare a concurenței sau la o încălcare a principiilor nediscriminării și transparenței.
   2.2.   Publicarea voluntară și măsuri în materie de transparență

   Autoritățile contractante ar trebui să utilizeze, în măsura posibilului, instrumentele de publicitate prealabile achizițiilor publice, cum ar fi anunțurile de intenție (PIN) (11), și să organizeze evenimente punctuale privind planurile de achiziționare în avans și proiectele specifice. Astfel de evenimente ar trebui să se adreseze întreprinderilor (contractanți principali, IMM-uri și societăți intermediare) din diferite state membre. Informațiile relevante ar putea fi diseminate la nivelul industriei de apărare, inclusiv ASD, NDIA și alte organizații ale întreprinderilor din domeniile apărării și securității (de exemplu, clustere). În cazul în care se utilizează aceste instrumente, autoritățile contractante ar trebui să respecte principiile transparenței și nediscriminării și să clarifice natura provizorie a planurilor de achiziții publice avute în vedere.
   Autoritățile contractante ar trebui să promoveze oportunitățile de achiziții publice la o scară cât mai largă, dincolo de cerințele legale aplicabile. Acest lucru înseamnă, de exemplu, prezentarea informațiilor în anunțul de participare la o scară cât mai largă, după ce acesta a fost trimis spre publicare în suplimentul la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [Tenders Electronic Daily - TED], precum și furnizarea unui mecanism pentru operatorii economici interesați de viitoarele cereri de propuneri de a se abona la corespondența referitoare la anunțurile publicate.
   Autoritățile contractante ar trebui, ori de câte ori este posibil, să promoveze oportunități de achiziții publice pentru contractele sub pragul stabilit la articolele 8 și 9 din Directiva 2009/81/CE (12), prin publicații voluntare pe portalurile și site-urile internet relevante (nu neapărat în TED) și să trimită cereri de informații sau cereri de cotație întreprinderilor potențial interesate din întreaga Uniune. Ar trebui să se garanteze că astfel de acțiuni nu duc la o denaturare a concurenței sau la o încălcare a principiilor nediscriminării și transparenței. Autoritățile contractante ar trebui, de asemenea, să dețină proceduri competitive simplificate pentru contractele cu valoare scăzută, chiar dacă acest lucru nu este prevăzut în mod oficial de normele naționale.
   2.3.   Calitatea informațiilor

   Autoritățile contractante ar trebui să ofere pieței informații semnificative, corecte și concise (de exemplu, o descriere a achizițiilor publice în anunțurile de participare publicate în TED). Aceasta permite întreprinderilor să treacă în revistă și să identifice oportunitățile, precum și să ia decizii în cunoștință de cauză cu privire la interesul acestora de a depune o ofertă.
   Ori de câte ori este posibil, statele membre ar trebui să furnizeze o traducere neoficială a acestor informații în limba engleză sau într-o altă limbă utilizată în mod obișnuit în comerțul din domeniul apărării, fie publicată pe site-ul web al autorității de achiziții, fie în TED.
   2.4.   Împărțirea în loturi

   Autoritățile contractante ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a subdiviza contractele în loturi. De asemenea, acestea ar putea lua în considerare scoaterea la licitație în loturi separate, impunându-le în același timp societăților care au licitat cu succes pentru aceste loturi să colaboreze cu operatorul economic căruia i-a fost atribut contractul de coordonare a întregului proiect (contractantul general).
   2.5.   Pregătirea și desfășurarea procedurilor

   Articolul 33 din Directiva 2009/81/CE le impune autorităților contractante ca atunci când stabilesc termenele de primire a cererilor de participare și a ofertelor să țină seama în special de complexitatea contractului și de timpul necesar pentru elaborarea ofertelor, fără a aduce atingere termenelor minime stabilite la articolul respectiv. Autoritățile contractante ar trebui, ori de câte ori este posibil, să prevadă mai mult timp decât cel stabilit de normele din articolul respectiv pentru depunerea ofertelor. Această perioadă de timp extinsă va oferi industriilor, în special IMM-urilor, mai mult timp pentru a decide dacă să participe la licitație, să pregătească și să depună oferta, precum și pentru a lua măsurile necesare în ceea ce privește formarea de consorții sau pentru a organiza subcontractarea.
   Achizițiile electronice, în special depunerea de oferte prin mijloace electronice, contribuie la simplificarea procedurilor și reduce birocrația și costurile administrative. Aceasta poate reduce obstacolele în calea accesului pe piață (costurile de licitare), în special pentru întreprinderile mai mici cu resurse administrative limitate. Ori de câte ori este posibil, ținând seama de obiectul contractului și, în special, de necesitatea de a proteja informațiile clasificate, autoritățile contractante ar trebui să utilizeze achizițiile publice electronice.
   În anunțul de participare, autoritățile contractante ar trebui să atragă atenția potențialilor ofertanți asupra posibilității de a recurge la capacitatea altor părți, inclusiv a subcontractanților (13) sau a membrilor aceluiași consorțiu sau grup (14), cu scopul de a respecta criteriile privind eligibilitatea, în conformitate cu articolul 41 alineatele (2) și (3) și cu articolul 42 alineatele (2) și (3) din Directiva 2009/81/CE.
   Autoritățile contractante ar trebui să reducă sarcina administrativă care rezultă din procedura de achiziții publice. De exemplu, ele ar trebui, în măsura posibilului, să evite organizarea a numeroase reuniuni de negociere și să solicite numai informațiile sau documentația necesare pentru procedura specifică în cauză.
   2.6.   Selecție calitativă

   Autoritățile contractante ar trebui să mențină criteriile de selecție la un nivel proporțional și să evite stabilirea unor cerințe care nu sunt neapărat necesare. În ceea ce privește capacitatea tehnică și profesională, statele membre ar trebui să opteze pentru criterii de selecție care să le permită să verifice dacă un ofertant are capacitatea necesară pentru contractul în cauză, nu să evalueze capacitatea generală a acestuia. În ceea ce privește situația economică și financiară, cifra de afaceri anuală minimă necesară nu ar trebui să depășească de două ori valoarea estimată a contractului.
   Cerințele privind securitatea aprovizionării (SoS) și securitatea informației (SoI), ca motive de excludere facultative, criteriile de selecție sau condițiile de executare a unui contract ar trebui, de asemenea, să fie menținute la un nivel proporțional și în conformitate cu nevoile individuale în materie de achiziții publice. Mai precis, atunci când se aplică astfel de cerințe, ar trebui să se acorde atenție pentru a le limita la ceea ce este necesar astfel încât să se atingă obiectivul urmărit și să se garanteze că ele nu limitează în mod nejustificat concurența. Statele membre ar trebui să se asigure că, în cazul în care este nevoie de o autorizație de securitate, iar autoritățile contractante se confruntă cu candidați a căror autorizație de securitate a fost eliberată de un alt stat membru, se iau măsuri adecvate și în timp util pentru a evalua, cu respectarea articolului 22 din Directiva 2009/81/CE, dacă o astfel de autorizație de securitate este echivalentă cu cea eliberată în temeiul dreptului intern al autorității contractante (15). Statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a asigura faptul că îndeplinirea cerințelor privind securitatea aprovizionării și securitatea informației din alte state membre de către întreprinderile a căror activitate este orientată către apărare este posibilă și credibilă.
   Articolul 38 din Directiva 2009/81/CE prevede verificarea eligibilității candidaților, în conformitate cu criteriile și cu mijloacele doveditoare stabilite de autoritățile contractante în temeiul directivei. Aceste mijloace doveditoare pot include certificate. Cu toate acestea, autoritățile contractante nu sunt obligate să solicite prezentarea, odată cu depunerea ofertelor, de certificate și de alte forme de documente justificative. Pentru a facilita participarea la procedurile de licitație, autoritățile contractante ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a accepta ca dovadă preliminară, în momentul în care sunt depuse ofertele, declarații pe propria răspundere cu privire la:

               —

               situația personală a ofertantului (articolul 39 din Directiva 2009/81/CE);

               —

               aptitudinea ofertantului de exercitare a activității profesionale (articolul 40 din Directiva 2009/81/CE);

               —

               respectarea de către ofertant a criteriilor privind capacitatea economică și financiară și capacitatea tehnică și profesională (articolele 41-44 din Directiva 2009/81/CE);

         cerința de a prezenta dovezi relevante și certificate numai în etapa de atribuire, adică înainte de semnarea contractului, dar după evaluarea și alegerea câștigătorului. În acest context, statele membre ar trebui să permită operatorilor economici să depună sau să reutilizeze o declarație pe propria răspundere standardizată (DEAU, cunoscut din dreptul general privind achizițiile publice, articolul 59 din Directiva 2014/24/UE); acolo unde este cazul, aceasta poate fi completată cu informații care nu sunt acoperite de DEAU.
   Nimic nu poate împiedica autoritățile contractante să solicite informații suplimentare, inclusiv unele sau toate documentele justificative, în cazul în care au îndoieli în orice moment al procedurii, pentru a asigura desfășurarea corespunzătoare a acesteia. Este posibil să existe o necesitate deosebită ca acest lucru să se realizeze, în cazul în care o autoritate contractantă decide să limiteze numărul de candidați care urmează să fie invitați să depună oferte sau să participe la dialog [articolul 38 alineatul (3) din Directiva 2009/81/CE]. Atunci când formulează astfel de solicitări de informații sau de documente justificative, autoritățile contractante ar trebui să asigure întotdeauna respectarea principiului nediscriminării.
   Autoritățile contractante nu ar trebui să le solicite ofertanților să furnizeze documente justificative care sunt deja în posesia lor sau pe care le pot obține cu ușurință prin accesarea directă a unei baze de date naționale în orice stat membru și care este disponibilă în mod gratuit.
   Ori de câte ori este posibil, autoritățile contractante ar trebui să folosească opțiunea de a acorda candidaților care nu dețin încă o autorizație de securitate (în cazul în care o astfel de autorizație este necesară) mai mult timp pentru a o obține [articolul 42 alineatul (1) litera (j) al treilea paragraf din Directiva 2009/81/CE]. Ca regulă generală, autoritățile contractante ar trebui să beneficieze întotdeauna de posibilitatea de a solicita operatorilor economici să furnizeze documentele și certificatele lipsă referitoare la criteriile de excludere și de selecție sau să clarifice astfel de documente și certificate, în cazul în care acestea sunt neclare (articolul 45 din Directiva 2009/81/CE).
   Statele membre ar trebui să faciliteze utilizarea transfrontalieră a documentelor și certificatelor. În special, acestea ar trebui să se asigure că informațiile privind certificatele și alte forme de documente justificative pentru licitație în temeiul Directivei 2009/81/CE sunt introduse în baza de date e-Certis (16) și sunt actualizate periodic. Atunci când desfășoară proceduri în temeiul Directivei 2009/81/CE, autoritățile contractante ar trebui să utilizeze arhiva online e-Certis.
   2.7.   Formare și consolidarea capacităților în materie de achiziții

   Statele membre ar trebui să organizeze cursuri de formare pentru responsabilii cu achizițiile publice, să ofere oportunități în vederea realizării de schimburi de experiență, precum și materiale de orientare. Ele ar trebui să ofere cursuri de formare specifice pentru a evidenția caracteristicile specifice ale IMM-urilor și constrângerile lor operaționale inerente (fluxuri financiare, resurse umane, drepturi de proprietate intelectuală etc.).
   Statele membre ar trebui, de asemenea, să organizeze cursuri de formare și să pregătească materiale informative pentru furnizori, prestatori de servicii și contractori. Aceste materiale ar trebui să fie accesibile publicului larg (sau cel puțin să fie puse la dispoziția tuturor întreprinderilor interesate de contractele de achiziții publice în materie de apărare). Acest lucru ar fi deosebit de benefic pentru IMM-uri și pentru societățile intermediare.
   3.   POLITICA INDUSTRIALĂ

   3.1.   Finanțare

   Autoritățile de gestionare locale și regionale din statele membre ar trebui să sprijine IMM-urile și societățile intermediare care sunt sau care ar putea fi active în lanțurile de aprovizionare în materie de apărare. Statele membre pot sensibiliza autoritățile de management și beneficiarii potențiali (de exemplu, IMM-urile, societățile intermediare, institutele de cercetare sau mediul academic) cu privire la utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene în domeniul apărării. Statele membre sunt încurajate să utilizeze indicațiile specifice pe care Comisia Europeană le elaborează în prezent în acest sens (17).
   Statele membre ar trebui să ia în considerare extinderea instrumentelor de finanțare naționale existente pentru a include IMM-urile și societățile intermediare din domeniul apărării, în cazul în care nu le includ deja.
   Statele membre ar trebui să ia în considerare alte tipuri de sprijin posibil pentru IMM-uri, de exemplu garanțiile de stat specifice pentru IMM-urile și societățile intermediare care aderă la proiectele transfrontaliere de apărare europeană cu caracter inovator. Astfel de garanții ar putea acoperi, parțial sau integral, riscul economic al participării unor întreprinderi mai mici la astfel de eforturi sau al finanțării de către bănci a unor astfel de proiecte (18).
   Statele membre ar trebui să informeze și să consilieze IMM-urile cu privire la oportunitățile de finanțare la nivel național și european, făcând uz de forumuri, de platforme și de alte instrumente din sectorul apărării sau din alte sectoare economice.
   Statele membre sunt încurajate să propună proiecte de investiții inteligente pentru viitoarele cerințe privind testarea și evaluarea. Aceste acțiuni ar trebui să permită IMM-urilor și societăților intermediare să utilizeze facilitățile de testare și evaluare, ajutându-le astfel să își certifice produsele și să beneficieze de contribuția lor la eforturile europene de calificare și certificare în domeniul apărării.
   3.2.   Baze de date

   Statele membre ar trebui să depună eforturi pentru a identifica sau a revizui baza industrială de apărare de la nivel național și să sprijine diseminarea informațiilor privind capacitatea lor industrială. Acest lucru s-ar putea realiza, de exemplu, prin crearea de noi baze de date sau prin contribuirea la cele existente cu ajutorul unor entități precum Asociațiile industriilor naționale de apărare (NDIA).
   Statele membre sunt încurajate să sprijine luarea de măsuri pentru a îmbunătăți bazele de date și proiectele existente privind societățile din domeniul apărării, capabilitățile acestora și schemele și oportunitățile de finanțare disponibile. Acest lucru ar trebui să presupună, în special, conectarea bazelor de date naționale existente, a anuarelor NDIA și a altor surse relevante existente (de exemplu, listele de membri ai clusterelor din domeniul apărării). Astfel de instrumente ar putea să includă, de asemenea, informații privind capacitățile tehnologice ale societăților. Într-o etapă ulterioară, aceste baze de date ar putea permite IMM-urilor și societăților intermediare să își coreleze descrierile la informațiile provenite de la statele membre referitoare la viitoarele programe și sau la anunțurile de achiziții publice publicate. Astfel, contractanții principali ar putea asocia imediat o descriere a unui IMM cu un anumit tip de proiect sau de oportunitate de afaceri.
   3.3.   Clustere

   Statele membre ar trebui să sprijine dezvoltarea unor clustere regionale de excelență competitive și de clasă mondială în domeniul apărării și să le încurajeze să coopereze la nivel de regiuni și de state membre. Ar trebui să se încurajeze și alte forme specifice de cooperare în clustere, prin stimularea implicării proactive a centrelor tehnologice și a parcurilor științifice, a „laboratoarelor vii”, a finanțatorilor sau a clusterelor axate pe desfășurarea unor proiecte, pentru a impulsiona cooperarea tehnologică dincolo de granițele sectoriale și pentru a promova oportunități de creștere pentru IMM-urile din domeniul apărării.
   Statele membre ar trebui să încurajeze clusterele de la nivel național să solicite implicarea în parteneriate strategice de clustere europene (19), susținute în cadrul Programului UE pentru competitivitatea întreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (COSME). Scopul acestor parteneriate este dublu: de a permite societăților să aibă acces la piețele din afara UE și de a stimula investițiile în specializarea inteligentă în cadrul Uniunii. Totodată, statele membre ar trebui să încurajeze aceste clustere să se angajeze într-o cooperare în cadrul Uniunii, în temeiul apelurilor făcute în cadrul Orizont 2020 (20).
   Statele membre sunt încurajate să vizeze sectorul apărării atunci când elaborează și pun în aplicare politici și măsuri de sprijinire a clusterelor (regionale). În acest scop, acestea pot utiliza instrumentele și rețelele existente la nivelul Uniunii, cum ar fi Rețeaua europeană a regiunilor din domeniul apărării (21). Acestea ar trebui, de asemenea, să promoveze, la scară largă, Platforma de cooperare a clusterelor europene (ECCP) (22), ca un instrument care poate ajuta la conectarea clusterelor lor la peste 500 de organizații de clustere, inițiind astfel cooperarea în interiorul și în afara Europei, în beneficiul IMM-urilor membre.
   3.4.   Inovare, cercetare și tehnologie

   Statele membre sunt invitate să ofere sprijin specific pentru IMM-urile care dețin concepte inovatoare și tehnologii ce ar putea avea aplicații în domeniul apărării. Mai mult, rețelele specializate de puncte de contact naționale ar trebui să furnizeze informații privind normele de participare la proiecte de cercetare și acordarea de granturi pentru cercetare. De asemenea, ele ar trebui să organizeze evenimente de brokeraj și prestări de servicii.
   Statele membre ar trebui să elaboreze proiecte de cercetare care să fie adaptate IMM-urilor. Mai mult, institutele lor de cercetare din domeniul apărării ar trebui să examineze în ce măsură este posibilă implicarea IMM-urilor în proiectele lor.
   Statele membre ar trebui să se asigure că informațiile privind managementul drepturilor de proprietate intelectuală sunt puse la dispoziție de către autoritățile din domeniul achizițiilor publice în materie de apărare (de exemplu, prin intermediul datelor de contact ale instituțiilor competente sau al broșurilor care se găsesc la sediile autorităților).
   Statele membre ar trebui să sprijine arhitecturi de referință deschise pentru sistemele de apărare modulare, permițându-le astfel IMM-urilor să conceapă și să comercializeze subsisteme și componente în mod independent și competitiv.
   3.5.   Competențe

   Statele membre ar trebui să dispună de o imagine de ansamblu a situației la nivel național în ceea ce privește competențele necesare pentru industria apărării.
   Statele membre ar trebui să profite de Noua agendă pentru competențe în Europa, recent adoptată, și de oportunitățile pe care aceasta le creează la nivelul Uniunii, la nivel național și la nivel regional, pentru a-și soluționa lacunele în materie de competențe (23).
   Statele membre ar trebui să încurajeze cooperarea între industrie, instituțiile de educație și de formare și alte organizații relevante, să desfășoare acțiuni concertate pentru a corela mai bine cererea și oferta și să încurajeze utilizarea mijloacelor și a instrumentelor UE pentru a atinge aceste obiective. Statele membre ar trebui să ia în considerare utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene (24) (fondurile ESI), în special Fondul social european (FSE) (25), pentru a soluționa lacunele în materie de competențe.
   3.6.   Capacitatea IMM-urilor

   Statele membre ar trebui să disemineze informații cu privire la poveștile de succes transfrontaliere și să încurajeze IMM-urile și subfurnizorii să depună oferte la nivel transfrontalier. Acestea ar trebui, de asemenea, să sprijine organizarea de conferințe transfrontaliere cu furnizorii (evenimente și reuniuni directe B2B cu contractanții principali), pentru a consolida înțelegerea de către IMM-uri a cerințelor și a modului de lucru al contractanților principali, a competențelor și a capabilităților pe care acestea le caută; precum și să ofere platforme și oportunități pentru contactele transfrontaliere între IMM-uri.
   Acest lucru poate fi realizat, de exemplu, prin acordarea de granturi pentru organizatorii de evenimente proporțional cu nivelul de participare a IMM-urilor și a întreprinderilor nou-înființate. Astfel de granturi ar putea acoperi, într-un mod echilibrat, diverse sectoare ale apărării. Acest lucru ar putea ajuta IMM-urile să participe la reuniuni internaționale B2B, la misiuni de afaceri în străinătate, precum și la alte evenimente internaționale.
   Statele membre ar trebui, de asemenea, să utilizeze în mod mai sistematic instrumentele existente la nivelul Uniunii, pentru a susține activitățile transfrontaliere ale IMM-urilor, în special prin corelarea serviciilor furnizate, de exemplu, prin intermediul Rețelei întreprinderilor europene (26).

      Adoptată la Bruxelles, 20 aprilie 2018.

            Pentru Comisie

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Membru al Comisiei

      (1)  Prezenta recomandare abordează aspecte direct legate de participarea transfrontalieră a IMM-urilor și a societăților intermediare la contractele în domeniul achizițiilor publice în materie de apărare, dar nu abordează aspecte importante, care ar putea avea efecte semnificative, chiar dacă indirecte, asupra acestora, în special transferurile de produse în interiorul UE, standardizarea și certificarea în domeniul apărării.

      (2)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, Lansarea Fondului european de apărare, [COM(2017) 295 final].

      (3)  http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20354/

      (4)  https://www.eda.europa.eu/

      (5)  Pentru o imagine de ansamblu a activităților desfășurate de AEA în acest domeniu: https://www.eda.europa.eu/procurement-biz/information/eda-market-industry-policies; https://www.eda.europa.eu/what-we-do/activities/activities-search/small-and-medium-sized-enterprises-(smes).

      (6)  Directiva 2009/81/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind coordonarea procedurilor privind atribuirea anumitor contracte de lucrări, de furnizare de bunuri și de prestare de servicii de către autoritățile sau entitățile contractante în domeniile apărării și securității și de modificare a Directivelor 2004/17/CE și 2004/18/CE (JO L 216, 20.8.2009, p. 76).

      (7)  Documentul european de achiziție unic (DEAU), astfel cum este definit în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2016/7 al Comisiei din 5 ianuarie 2016 de stabilire a formularului standard pentru documentul european de achiziție unic (JO L 3, 6.1.2016, p. 16) în temeiul articolului 59 din Directiva 2014/24/UE.

      (8)  A se vedea: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:124:0036:0041:en:PDF

      (9)  Directiva 2014/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile publice și de abrogare a Directivei 2004/18/CE (JO L 94, 28.3.2014, p. 65).

      (10)  Directiva 2014/25/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 februarie 2014 privind achizițiile efectuate de entitățile care își desfășoară activitatea în sectoarele apei, energiei, transporturilor și serviciilor poștale și de abrogare a Directivei 2004/17/CΕ (JO L 94, 28.3.2014, p. 243).

      (11)  Articolul 30 alineatul (1) din Directiva 2009/81/CE.

      (12)  Valoarea estimată a contractelor și a acordurilor-cadru, calculată în conformitate cu articolul 9. Pragurile prevăzute la articolul 8 sunt actualizate bianual; informațiile generale cu privire la pragurile actuale în materie de achiziții sunt prezentate la adresa: https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/rules-implementation/thresholds_en

      (13)  A se vedea articolul 1 punctul 22 și articolul 21 din Directiva 2009/81/CE.

      (14)  A se vedea articolul 1 punctul 13 și articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2009/81/CE.

      (15)  Articolul 22 ultimul paragraf din Directiva 2009/81/CE prevede că „statele membre recunosc autorizațiile de securitate pe care le consideră echivalente cu cele emise în conformitate cu dreptul lor intern, fără a aduce atingere posibilității de a desfășura și a ține seama de propriile anchete suplimentare dacă apreciază că acestea sunt necesare”. A se vedea, de asemenea, punctul 12 din nota orientativă privind securitatea informației: https://ec.europa.eu/docsroom/documents/15411/attachments/1/translations/en/renditions/native.

      (16)  A se vedea: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/ecertis.

      (17)  De exemplu, broșura Comisiei din 2017 privind „Dubla utilizare a tehnologiei în UE”. A se vedea: http://ec.europa.eu/growth/tools-databases/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=9255

      (18)  Statul membru care stabilește schema de garantare ar trebui să se asigure că aceasta nu constituie ajutor de stat (în această privință, a se vedea Comunicarea Comisiei cu privire la aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE privind ajutoarele de stat sub formă de garanții: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52008XC0620(02)&from=EN) sau să notifice măsura Comisiei.

      (19)  Platforma de colaborare a clusterelor europene (European Cluster Collaboration Platform – ECCP): https://www.clustercollaboration.eu/eu-cluster-partnerships.

      (20)  Pentru informații generale privind Orizont 2020, a se vedea: https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/what-horizon-2020.

      (21)  A se vedea: https://www.endr.eu/.

      (22)  A se vedea: https://www.clustercollaboration.eu/.

      (23)  În special inițiativa privind Planul de cooperare sectorială în materie de competențe din cadrul Noii agende pentru competențe în Europa, care abordează sectorul apărării.

      (24)  A se vedea: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders-0/european-structural-and-investment-funds_ro

      (25)  A se vedea: http://ec.europa.eu/esf/home.jsp?langId=ro

      (26)  A se vedea: http://een.ec.europa.eu/