               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 799 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale.

               De la intrarea în vigoare la 1 mai 2017 a Regulamentului 2016/794
                  1
                și în temeiul tratatului, Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea acordurilor internaționale cu țările terțe privind schimbul de date cu caracter personal cu Europol. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  2
               , în concluziile Consiliului
                  3
                și în Strategia globală
                  4
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, Comisia consideră că este necesar să se înceapă în termen scurt negocieri cu opt țări menționate în Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  5
               .

               În evaluarea sa privind țările prioritare, Comisia a ținut seama de necesitățile operaționale ale Europol. Strategia Europol pentru perioada 2016-2020 identifică regiunea mediteraneeană ca prioritară pentru încheierea de parteneriate consolidate
                  6
               . Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020 subliniază, de asemenea, necesitatea unei cooperări mai strânse între Europol și țările din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) din cauza amenințării teroriste și a provocărilor actuale legate de migrație
                  7
               .

               Prezenta recomandare se referă în mod specific la negocierile cu Turcia, deși cooperarea cu oricare țară trebuie privită în contextul întregii regiuni. Instabilitatea actuală din regiune, în special situația din Siria și Irak, reprezintă o importantă amenințare la adresa securității pe termen lung a UE, care trebuie abordată de urgență. Acest lucru privește atât combaterea eficace a terorismului și a criminalității organizate aferente
                  8
               , precum și provocările actuale legate de migrație, cum ar fi facilitarea migrației neregulamentare și traficul de ființe umane. Turcia și-a manifestat de asemenea interesul să coopereze în domeniul combaterii terorismului cu autoritățile de aplicare a legii din UE, în special în cadrul formărilor comune organizate de CEPOL. Cooperarea cu autoritățile locale de aplicare a legii este esențială pentru abordarea acestor provocări.

               Cooperarea actuală dintre Europol și Turcia se bazează pe un acord de cooperare strategică încheiat în 2004
                  9
               . Acest acord facilitează cooperarea cu privire la schimbul de informații strategice și tehnice de interes reciproc
                  10
               , de experiență în materie de aplicare a legii, de acte legislative, manuale, literatură tehnică și alte materiale și mijloace de formare din domeniul aplicării legii. În Planul comun de acțiune UE-Turcia din noiembrie 2015 s-a convenit cu privire la intensificarea în continuare a cooperării cu Europol prin detașarea unui ofițer de legătură turc. La 21 martie 2016, Europolul și Turcia au semnat un acord de legătură care permite o cooperare consolidată. Ca urmare, în mai 2016, a fost detașat în cadrul Europol un ofițer de legătură care să reprezinte Poliția Națională Turcă, iar acest lucru a condus la o serie de evoluții și contacte pozitive. Cu toate acestea, acordurile menționate anterior nu autorizează schimbul de date referitoare la o persoană identificată sau la persoane identificabile
                  11
               .

               Contextul politic

               Turcia este un partener-cheie al Uniunii Europene. Începând cu 1964, când legăturile dintre UE și Turcia au fost consolidate printr-un acord de asociere, nivelul cooperării cu această țară a devenit mai semnificativ. În decembrie 1999, Consiliul European a acordat Turciei statutul de țară candidată și în octombrie 2005 au fost lansate negocierile de aderare. Aprofundarea cooperării cu Europol este relevantă în contextul îndeplinirii tuturor obiectivelor de referință restante din Foaia de parcurs privind liberalizarea regimului vizelor
                  12
               . În cadrul Summitului UE-Turcia din 29 noiembrie 2015 s-a convenit cu privire la extinderea și intensificarea dialogului politic în toate domeniile, inclusiv politica externă și de securitate, migrația și combaterea terorismului.

               Turcia și UE și-au reafirmat angajamentul de a combate amenințarea pe care o reprezintă Daesh și luptătorii teroriști străini, precum și amenințarea pe care o constituie în continuare PKK, organizație desemnată drept teroristă de către UE. În cadrul dialogului dintre UE și Turcia privind combaterea terorismului din iunie 2016, ambele părți au convenit să exploreze modalități de a consolida colaborarea privind schimbul de informații, precum și cooperarea judiciară și în domeniul aplicării legii, inclusiv în domeniul deportărilor legate de terorism și al finanțării terorismului. Interesul în materie de consolidare a colaborării privind schimbul de informații a fost reiterat în cadrul dialogului dintre UE și Turcia privind combaterea terorismului din noiembrie 2017; astfel, se preconizează organizarea de către Europol a unui seminar la nivel înalt privind cooperarea pentru combaterea terorismului și a traficului de arme.

               Turcia și UE și-au reiterat, de asemenea, angajamentul de a colabora în scopul impulsionării eforturilor internaționale în acest sens, precum Forumul mondial pentru combaterea terorismului (GCTF), coaliția internațională împotriva ISIL/Daesh și Grupul de Acțiune Financiară Internațională (GAFI)
                  13
               .

               Cooperarea în domeniul migrației s-a intensificat, având la bază un plan de acțiune comun activat în cadrul Summitului UE-Turcia din 29 noiembrie 2015 și Declarația UE-Turcia din 18 martie 2016, cu scopul de a pune capăt migrației neregulamentare din Turcia către UE, în deplină conformitate cu standardele UE și cele internaționale. Declarația UE-Turcia continuă să înregistreze rezultate concrete, în pofida unor circumstanțe dificile. De la intrarea în vigoare a declarației, numărul de treceri neregulamentare ale frontierei continuă să fie semnificativ mai mic, iar pierderile de vieți omenești au fost limitate foarte mult.

               Nevoile operaționale

               Pe baza informațiilor prezentate în SOCTA 2017
                  14
                și TE-SAT 2017
                  15
               , a discuțiilor menționate mai sus, precum și, printre altele, a cunoștințelor de specialitate interne ale Europol, cooperarea cu Turcia este necesară în special pentru combaterea următoarelor fenomenele infracționale:

               Terorismul: atacurile teroriste recente ilustrează amenințarea teroristă cu care se confruntă atât Turcia, cât și UE. Terorismul islamist, reprezentat în special de Daesh, dar și de rețeaua Al-Qaida, constituie o amenințare comună. În ceea ce privește luptătorii teroriști străini provenind din Europa, Turcia a reprezentat principalul lor punct de tranzit pentru călătoriile către Siria și Irak, precum și pentru întoarcerea din aceste țări. Atât Turcia, cât și UE și-au reafirmat angajamentul de a opri acest flux. Autoritățile turce au depus eforturi semnificative în acest sens, însă au subliniat importanța primirii de informații prealabile cu privire la călătorii suspecți. Incidentele recente au arătat, de asemenea, că schimbul de informații insuficient, întârziat sau necoordonat ar putea permite călătorilor care au fost arestați să se întoarcă nedetectați în Europa.

               În plus, deși se evaluează că PKK constituie o amenințare scăzută pentru Europa, UE a recunoscut amenințarea gravă pe care această organizație o reprezintă pentru Turcia. PKK a fost desemnată drept organizație teroristă de către UE.

               Schimbul de informații operaționale va sprijini activitățile comune de contracarare a acestei amenințări teroriste, inclusiv abordarea activităților destinate strângerii de fonduri, propagandei și recrutării în UE.

               Introducerea ilegală de migranți: persoanele care introduc ilegal migranți utilizează Turcia pentru intrarea neregulamentară în Europa a migranților din Asia, Africa și Orientul Mijlociu. Migranții în situație neregulamentară intră în Turcia prin traversarea frontierelor terestre din estul țării cu Iranul, Irakul și Siria și, de asemenea, a frontierelor aeriene, în special prin tranzitarea aeroportului din Istanbul. Istanbulul însuși constituie un centru în care se adună migranții în situație neregulamentară înainte de a se deplasa către frontierele terestre cu Bulgaria și Grecia sau către coasta Mării Egee.

               De la intrarea în vigoare a Declarației UE-Turcia, convenită la 18 martie 2016, numărul persoanelor care au trecut neregulamentar frontiera dintre Turcia și Grecia continuă să fie semnificativ mai mic. Cu toate acestea, în ciuda patrulării efectuate de autoritățile turce în zonele de coastă, zonele terestre și aeroporturi, precum și a interceptării sistematice a migranților în situație neregulamentară, rețelele organizate de introducere ilegală de migranți continuă să funcționeze. Modurile de operare sunt în continuă schimbare, iar rutele se diversifică și mai mult.

               Serviciile turce au depus eforturi semnificative în vederea anihilării grupurilor infracționale și au luat măsuri eficace împotriva navelor care urmau să fie utilizate de persoanele care introduc ilegal migranți, utilizând informațiile furnizate de statele membre ale UE. Cu toate acestea, există o nevoie clară de a consolida și mai mult capacitatea de investigare și de urmărire penală, precum și cooperarea operațională cu statele membre ale UE.

               În pofida îmbunătățirilor în ceea ce privește instituirea unui cadru pentru combaterea traficului de ființe umane, presiunea migrației a exacerbat provocările aferente acestui domeniu.

               Traficul de droguri: Turcia este de mult timp și rămâne în continuare o importantă țară de tranzit pentru traficul de droguri. Heroina, opiul și cocaina, sunt, în general, traficate prin Turcia către piețele europene, iar metamfetamina și stimulentele de tip amfetamină către piețele din Orientul Mijlociu și Asia de Sud-Est. în Turcia continuă să fie confiscate cantități mari de opiacee și hașiș .

               Traficul ilicit de arme de foc: rata criminalității și traficul de arme din Siria reprezintă un potențial pericol pentru UE. Această situație creează o amenințare pentru securitate atât pe termen scurt, cât și pe termen lung. Prin urmare, cooperarea cu Turcia reprezintă o prioritate strategică, atât în vederea încetinirii fluxului de arme de foc ilicite către țările învecinate, cât și a prevenirii traficului către UE.

               Finanțarea terorismului/spălarea banilor: În 2014, GAFI a subliniat beneficiile potențiale ale cooperării pentru combaterea finanțării terorismului, cu ajutorul instrumentelor specifice ale Europol și pe baza progreselor semnificative înregistrate de Turcia în domeniu.

               Turcia este un centru financiar regional important, în special pentru Asia Centrală și Caucaz, Orientul Mijlociu și Europa de Est. Creșterea economică rapidă a Turciei din ultimii 15 de ani, combinată cu relațiile sale comerciale și proximitatea geografică față de zone instabile și afectate de conflicte, precum Irak, Siria și Crimeea, conduce la vulnerabilitatea țării la riscurile asociate spălării banilor.

               Mărfuri contrafăcute: Turcia este o sursă majoră și un punct important de transbordare a mărfurilor contrafăcute, în special către UE.

               Alte surse importante de finanțare a criminalității organizate includ fraudele cu produse accizabile și fraudele intracomunitare prin intermediul firmelor-fantomă, precum și infracțiunile împotriva mediului.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi.

               Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol.

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia este desemnată ca negociator din partea Uniunii al acordului dintre Uniunea Europeană și Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  16
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Regulamentul menționat, în special articolul 25, stabilește normele pentru transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale. Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care prevede garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui astfel de acord între Uniunea Europeană și Turcia.

               (4)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la viață privată și de familie, recunoscut la articolul 7 din cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Republica Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (4)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Strategia Europol pentru perioada 2016-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 1 decembrie 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (7)

                        Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 13 decembrie 2016, EDOC#865852v3.

                     (8)

                        Potrivit Europol, infracțiunile relevante de criminalitate organizată din regiune includ traficul ilicit de arme de foc, traficul de droguri, infracțiunile financiare, inclusiv spălarea banilor și criminalitatea informatică.

                     (9)

                        Acord de cooperare între Europol și Republica Turcia, 28.7.2004,
                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/agreement_on_cooperation_between_the_european_police_office_and_the_republic_of_turkey.pdf
                  .

                     (10)

                        Turcia contribuie în mod curent la Raportul Europol privind situația și tendințele terorismului în UE (EU Terrorism Situation and Trend - TE-SAT).

                     (11)

                        Turcia poate trimite date, însă nu și primi. Transmiterea indirectă a datelor prin intermediul Interpolului este un canal util, însă nu constituie soluția cea mai eficace sau cea mai rapidă de abordare a cazurilor care necesită o reacție imediată.

                     (12)

                        La 16 decembrie 2013, Uniunea Europeană a lansat dialogul privind liberalizarea vizelor cu Turcia. Acesta se bazează pe o foaie de parcurs care stabilește cerințele pe care Turcia trebuie să le îndeplinească pentru a fi inclusă pe lista țărilor ai căror cetățeni sunt exonerați de obligația de a deține viză. Al șaptelea raport privind progresele înregistrate în punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia, prezentat de Comisie în septembrie 2017, precizează că Turcia încă nu îndeplinește șapte dintre cele 72 de criterii de referință.

                     (13)

                        Comunicat de presă referitor la dialogul dintre UE și Turcia privind combaterea terorismului, 8 iunie 2016,
                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage_en/5018/Turkey-EU%20Counter%20Terrorism%20Dialogue
                  .

                     (14)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017/

                     (15)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (16)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 799 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               Directive de negociere pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Turcia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile turce competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului trebuie să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Turcia, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea în temeiul acordului trebuie să se refere numai la infracțiuni și infracțiuni conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv combaterea terorismului și prevenirea radicalizării, anihilarea criminalității organizate, în special a traficului ilicit de arme de foc, combaterea traficului de droguri, a introducerii ilegale de migranți și a mărfurilor contrafăcute, precum și a criminalității informatice.

               (3)Acordul trebuie să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, drepturile și libertățile fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Turcia.

               În special:

               (a)Scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului trebuie să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (b)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul trebuie să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul trebuie să prevadă posibilitatea ca Europol să indice, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea sau distrugerea datelor. Datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date trebuie să fie corecte și actualizate. Datele nu trebuie să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate.

               (c)Trebuie să se interzică transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (d)Acordul trebuie să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, rectificare și ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul trebuie să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând măsuri reparatorii efective.

               (e)Acordul trebuie să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (f)Acordul trebuie să precizeze criteriile pe baza cărora sunt indicate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (g)Acordul trebuie să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul trebuie să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (h)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Turcia către alte autorități din această țară trebuie să fie permise numai în scopurile acordului și să se realizeze sub rezerva condițiilor și a garanțiilor corespunzătoare.

               (i)Condițiile menționate la litera (h) trebuie să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Turcia către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (j)Acordul trebuie să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Turcia care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente trebuie să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal trebuie să fie responsabile pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul trebuie să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa pentru a garanta faptul că părțile respectă regulile convenite.

               (5)Acordul trebuie să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție conform căreia acesta poate fi denunțat sau suspendat de oricare dintre părți.

               (6)Acordul poate include o clauză privind aplicarea sa teritorială, dacă este necesar.

               (7)Acordul poate include dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (8)Acordul trebuie să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 805 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale.

               De la intrarea în vigoare la 1 mai 2017 a Regulamentului 2016/794
                  1
                și în temeiul tratatului, Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea acordurilor internaționale cu țările terțe privind schimbul de date cu caracter personal cu Europol. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  2
               , în concluziile Consiliului
                  3
                și în Strategia globală
                  4
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, Comisia consideră că este necesar să se înceapă în termen scurt negocieri cu opt țări menționate în Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  5
               .

               În evaluarea sa privind țările prioritare, Comisia a ținut seama de necesitățile operaționale ale Europol. Strategia Europol pentru perioada 2016-2020 identifică regiunea mediteraneeană ca prioritară pentru încheierea de parteneriate consolidate
                  6
               . Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020 subliniază, de asemenea, necesitatea unei cooperări mai strânse între Europol și țările din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) din cauza amenințării teroriste și a provocărilor actuale legate de migrație
                  7
               .

               Nu există acorduri în vigoare între Europol și țările din această regiune.

               Prezenta recomandare se referă în mod specific la negocierile cu Libanul, deși cooperarea cu oricare țară MENA trebuie privită în contextul întregii regiuni. Instabilitatea actuală din regiune, în special situația din Siria și Irak, reprezintă o importantă amenințare la adresa securității pe termen lung a UE, care trebuie abordată de urgență. Acest lucru privește atât combaterea eficace a terorismului și a criminalității organizate aferente
                  8
               , precum și provocările legate de migrație, cum ar fi facilitarea migrației neregulamentare și traficul de ființe umane. Cooperarea cu autoritățile locale de aplicare a legii este esențială pentru abordarea acestor provocări.

               Pe baza dialogurilor tehnice în scopul definirii acțiunilor comune pentru îmbunătățirea schimbului de informații și a acțiunilor operaționale comune ale autorităților de aplicare a legii în vederea combaterii traficului de arme de foc, UE a convenit deja cu Libanul o listă de acțiuni pentru consolidarea cooperării dintre UE și MENA la nivelul agențiilor de aplicare a legii relevante, acordarea de asistență pentru consolidarea capacităților în cadrul programelor regionale și/sau bilaterale relevante și dezvoltarea acțiunilor operaționale într-un cadru stabilit de comun acord
                  9
               . Libanul și-a manifestat de asemenea interesul să coopereze în domeniul combaterii terorismului cu autoritățile de aplicare a legii din UE, în special în cadrul formărilor oferite de CEPOL. Această cooperare nu include totuși transferul de date cu caracter personal.

               Contextul politic

               UE și Libanul sunt parteneri-cheie care se confruntă cu provocări comune legate de crizele prelungite și instabilitatea din țările vecine. Parteneriatul UE-Liban este solid și vizează numeroase sectoare, care sunt definite în Acordul de asociere aflat în vigoare din 2006. Libanul se confruntă cu provocări economice, sociale și de securitate dificile. Pe lângă deficiențele existente, conflictul din Siria a intensificat presiunea asupra instituțiilor, infrastructurii și mediului din Liban, afectând stabilitatea socioeconomică a țării. Libanul găzduiește peste un milion de refugiați sirieni înregistrați, în plus față de cei aproximativ 300 000 de refugiați palestinieni care se aflau deja în această țară.

               La 11 noiembrie 2016, UE și Libanul au adoptat Prioritățile parteneriatului pentru perioada 2016-2020, document în care se stabilește o agendă strategică ambițioasă pentru aprofundarea legăturilor și stabilizarea țării și a întregii regiuni, astfel cum se subliniază în cadrul politicii europene de vecinătate revizuite și în Strategia globală a UE. Au fost identificate următoarele priorități: securitatea și combaterea terorismului, guvernanța și statul de drept, stimularea creșterii economice și a oportunităților de angajare, migrația și mobilitatea.

               UE și Libanul au convenit, de asemenea, asupra unui pact care conține angajamente reciproce și acțiuni prioritare, în conformitate cu declarația de intenție adoptată cu ocazia Conferinței de la Londra (februarie 2016). Angajamentele reînnoite asumate cu ocazia Conferinței de la Bruxelles (5 aprilie 2017) privind sprijinirea viitorului Siriei și al regiunii au consolidat aceste responsabilități comune legate de abordarea impactului crizei din Siria.

               Libanul și-a exprimat deja în repetate rânduri interesul de a negocia un acord cu Europol, în special în contextul Dialogului privind combaterea terorismului din 26 ianuarie 2016 și al foii de parcurs convenite.

               Dialogul privind combaterea terorismului și securitatea cu Libanul este în curs de desfășurare, iar planul de acțiune vizează dezvoltarea unei strategii naționale pentru combaterea terorismului, cooperarea judiciară și în domeniul aplicării legii, combaterea finanțării terorismului, gestionarea frontierelor, securitatea aeroporturilor și aeriană, precum și combaterea extremismului violent.

               Nevoile operaționale

               Pe baza informațiilor prezentate în SOCTA 2017
                  10
                și TE-SAT 2017
                  11
               , a discuțiilor menționate mai sus, precum și, printre altele, a cunoștințelor de specialitate interne ale Europol, cooperarea cu Libanul este necesară în special pentru combaterea următoarelor fenomenele infracționale:

               Terorismul: Destabilizarea situației din Siria (și potențialul său de propagare), precum și răspândirea Daesh și a altor grupări teroriste desemnate reprezintă o amenințare directă la adresa securității Libanului și a UE, ambele fiind vizate de către grupările teroriste. Este cunoscut faptul că teroriști europeni și libanezi au călătorit în Siria, Irak și alte zone de conflict pentru a se antrena și a lupta.

               O cooperare mai strânsă în materie de aplicare a legii, inclusiv schimbul de date cu caracter personal, va contribui la identificarea și urmărirea penală a persoanelor suspectate de terorism, precum și la prevenirea deplasării în scopuri teroriste (inclusiv a riscului de infiltrare a fluxurilor de migrație sau de transferare în alte zone de conflict) și a finanțării terorismului (inclusiv a legăturilor cu criminalitatea organizată).

               Traficul de arme de foc: UE și Libanul au stabilit mecanisme de cooperare privind armele de foc și au convenit asupra unui program de lucru, inclusiv asupra schimbului de bune practici, formării și consolidării capacităților. Pe măsură ce cooperarea se intensifică, nevoia de a îmbunătăți schimbul de informații și efectuarea de investigații ulterioare devine tot mai presantă. Prin faptul că se învecinează cu Siria, Libanul poate juca un rol important în prevenirea intrării armelor de foc în zonele de conflict armat și în asigurarea faptului că transporturile ilicite sunt interceptate, în special în drumul lor către UE.

               Provocările legate de migrație: Libanul găzduiește un număr foarte mare de migranți în situație neregulamentară și prin intermediul unui program privind gestionarea integrată a frontierelor, finanțat de UE, este sprijinit în ceea ce privește securizarea și controlul frontierelor sale. Cooperarea cu autoritățile libaneze va fi, de asemenea, relevantă pentru combaterea fraudării documentelor, un domeniu al criminalității care are legătură cu introducerea ilegală de migranți.

               Traficul de droguri: Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) reprezintă o sursă majoră și un punct de tranzit important pentru drogurile ilicite, acestea înregistrând de asemenea un număr semnificativ de consumatori de astfel de droguri. Având o bază constantă de clienți în partea de nord și fiind traversată de la est la vest de ruta heroinei, regiunea influențează și este totodată influențată în mod negativ de abuzul și producția de substanțe ilicite. Libanul este cel de al doilea producător major de canabis și rășină de canabis din regiunea MENA, iar amploarea producției de Captagon în țară rămâne neclară. În 2016, în cadrul programului „Ruta cocainei” (componenta AIRCOP), finanțat de UE, a fost instituit în Liban un grup operativ de interceptare în aeroporturi (Joint Airport Interdiction Task Force - JAITF).

               Grupările de criminalitate organizată pot obține profituri considerabile de pe piața neagră a țigărilor, mașinilor, produselor contrafăcute, programelor software, CD-urilor și DVD-urilor piratate din Liban.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi.

               Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol.

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia este desemnată ca negociator din partea Uniunii al acordului dintre Uniunea Europeană și Liban privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  12
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Regulamentul menționat, în special articolul 25, stabilește normele pentru transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale. Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care prevede garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui astfel de acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză.

               (4)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la viață privată și de familie, recunoscut la articolul 7 din cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (4)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Strategia Europol pentru perioada 2016-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 1 decembrie 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (7)

                        Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 13 decembrie 2016, EDOC#865852v3.

                     (8)

                        Potrivit Europol, infracțiunile relevante de criminalitate organizată din regiune includ traficul ilicit de arme de foc, traficul de droguri, infracțiunile financiare, inclusiv spălarea banilor și criminalitatea informatică.

                     (9)

                        Mai multe inițiative în acest sens au fost incluse în prioritatea legată de armele de foc din cadrul ciclului de politici ale UE privind criminalitatea gravă și organizată, precum și în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu intitulată „Punerea în aplicare a Agendei europene privind securitatea: planul de acțiune al UE împotriva traficului și utilizării ilegale de arme de foc și explozivi”, 2.12.2015, COM(2015) 624 final.

                     (10)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (11)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (12)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 805 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               Directive de negociere pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Republica Libaneză privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile libaneze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului trebuie să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Liban, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea în temeiul acordului trebuie să se refere numai la infracțiuni și infracțiuni conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv combaterea terorismului și prevenirea radicalizării, anihilarea criminalității organizate, în special a traficului ilicit de arme de foc, combaterea introducerii ilegale de migranți și a traficului de droguri, precum și a criminalității informatice.

               (3)Acordul trebuie să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, drepturile și libertățile fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Liban.

               În special:

               (a)Scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului trebuie să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (b)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul trebuie să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul trebuie să prevadă posibilitatea ca Europol să indice, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea sau distrugerea datelor. Datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date trebuie să fie corecte și actualizate. Datele nu trebuie să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate.

               (c)Trebuie să se interzică transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (d)Acordul trebuie să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, rectificare și ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul trebuie să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând măsuri reparatorii efective.

               (e)Acordul trebuie să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (f)Acordul trebuie să precizeze criteriile pe baza cărora sunt indicate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (g)Acordul trebuie să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul trebuie să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (h)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Liban către alte autorități din această țară trebuie să fie permise numai în scopurile acordului și să se realizeze sub rezerva condițiilor și a garanțiilor corespunzătoare.

               (i)Condițiile menționate la litera (h) trebuie să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Liban către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (j)Acordul trebuie să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Liban care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente trebuie să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal trebuie să fie responsabile pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul trebuie să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa pentru a garanta faptul că părțile respectă regulile convenite.

               (5)Acordul trebuie să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție conform căreia acesta poate fi denunțat sau suspendat de oricare dintre părți.

               (6)Acordul poate include o clauză privind aplicarea sa teritorială, dacă este necesar.

               (7)Acordul poate include dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (8)În contextul acestor negocieri, Comisia trebuie să promoveze aderarea Libanului la Convenția Consiliului Europei pentru protejarea persoanelor față de prelucrarea automatizată a datelor cu caracter personal („Convenția 108”).

               (9)Acordul trebuie să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 808 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale.

               De la intrarea în vigoare la 1 mai 2017 a Regulamentului 2016/794
                  1
                și în temeiul tratatului, Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea acordurilor internaționale cu țările terțe privind schimbul de date cu caracter personal cu Europol. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  2
               , în concluziile Consiliului
                  3
                și în Strategia globală
                  4
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, Comisia consideră că este necesar să se înceapă în termen scurt negocieri cu opt țări menționate în Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  5
               .

               În evaluarea sa privind țările prioritare, Comisia a ținut seama de necesitățile operaționale ale Europol. Strategia Europol pentru perioada 2016-2020 identifică regiunea mediteraneeană ca prioritară pentru încheierea de parteneriate consolidate
                  6
               . Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020 subliniază, de asemenea, necesitatea unei cooperări mai strânse între Europol și țările din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) din cauza amenințării teroriste și a provocărilor actuale legate de migrație
                  7
               .

               Nu există acorduri în vigoare între Europol și țările din această regiune.

               Prezenta recomandare se referă în mod specific la negocierile cu Marocul, deși cooperarea cu oricare țară MENA trebuie privită în contextul întregii regiuni. Instabilitatea actuală din regiune, în special situația din Siria, reprezintă o importantă amenințare la adresa securității pe termen lung a UE, care trebuie abordată de urgență. Acest lucru privește atât combaterea eficace a terorismului și a criminalității organizate aferente
                  8
               , precum și provocările legate de migrație, cum ar fi facilitarea migrației neregulamentare și traficul de ființe umane.  Cooperarea cu autoritățile locale de aplicare a legii este esențială pentru abordarea acestor provocări.

               Pe baza dialogurilor tehnice în scopul definirii acțiunilor comune pentru îmbunătățirea schimbului de informații și a acțiunilor operaționale comune ale autorităților de aplicare a legii în vederea combaterii traficului de arme de foc, UE a convenit deja cu Marocul o listă de acțiuni pentru consolidarea cooperării dintre UE și MENA la nivelul agențiilor de aplicare a legii relevante, acordarea de asistență pentru consolidarea capacităților în cadrul programelor regionale și/sau bilaterale relevante și dezvoltarea acțiunilor operaționale într-un cadru stabilit de comun acord
                  9
               . Această cooperare nu include totuși transferul de date cu caracter personal.

               Contextul politic

               Parteneriatul istoric dintre UE și Regatul Maroc se bazează pe o serie de acorduri politice și economice. Începând cu anul 2000, relațiile dintre UE și Maroc au fost marcate de intrarea în vigoare a Acordului euro-mediteraneean de asociere
                  10
               . Din 2008, Marocul a beneficiat de un statut avansat în cadrul politicii europene de vecinătate. Printre altele, unul dintre obiectivele sale se referă la consolidarea dialogului și a cooperării în materie de politică și securitate.

               Relațiile politice cu Marocul, inclusiv discuțiile privind securitatea și combaterea terorismului, au fost suspendate în contextul hotărârii Tribunalului din decembrie 2015
                  11
               . Cu toate acestea, în urma recursului în fața Curții de Justiție
                  12
               , au avut loc o serie de discuții politice, axate în principal pe modul de abordare a implicațiilor juridice ale hotărârii asupra relațiilor bilaterale dintre UE și Maroc. Marocul a subliniat în mod neoficial importanța pe care o acordă cooperării în materie de securitate cu UE, fiind prima țară MENA invitată să poarte un dialog privind combaterea terorismului. Pregătirile pentru dialog erau deja într-un stadiu avansat la mijlocul anului 2015, înainte de a fi amânate.

               Marocul a dezvoltat o cooperare bilaterală strânsă în domeniul combaterii terorismului cu statele membre ale UE, inclusiv cu Spania și Franța, reușind să elimine periodic rețele teroriste. Marocul este copreședinte al Forumului mondial pentru combaterea terorismului (GCTF) și membru al coaliției internaționale împotriva Daesh. Acesta găzduiește unul dintre centrele regionale de excelență în domeniul CBRN (chimic, biologic, radioactiv și nuclear) finanțate de UE.

               Nevoile operaționale

               Pe baza informațiilor prezentate în SOCTA 2017
                  13
                și TE-SAT 2017
                  14
               , a discuțiilor menționate mai sus, precum și, printre altele, a cunoștințelor de specialitate interne ale Europol, cooperarea cu Marocul este necesară în special pentru combaterea următoarelor fenomenele infracționale:

               Terorismul: acesta reprezintă o amenințare gravă atât pentru Maroc, cât și pentru UE, care au fost ambele ținta unor atacuri teroriste. Pe lângă obținerea unei imagini de ansamblu mai precise a amenințărilor și identificarea noilor tendințe, este necesară o cooperare mai strânsă, inclusiv schimbul de date cu caracter personal, pentru abordarea fenomenului luptătorilor teroriști străini (inclusiv cu privire la suspecții cu dublă cetățenie sau drept de ședere legală în UE și Maroc), precum și pentru identificarea, prevenirea și urmărirea penală în mod eficace a deplasărilor în scopuri teroriste, a utilizării abuzive a internetului în scopuri teroriste, a finanțării terorismului, precum și a legăturilor cu criminalitatea organizată.

               Traficul de arme de foc: instabilitatea actuală din regiunea MENA și în special conflictele din Libia au condus la creșterea considerabilă a traficului de arme de foc în regiune. Această situație creează o amenințare pentru securitate atât pe termen scurt, cât și pe termen lung. Marocul este un partener major în ceea ce privește încetinirea fluxului de arme de foc ilicite către țările din vecinătatea sa și prevenirea traficului către UE prin intermediul navelor container, feriboturilor și ambarcațiunilor mai mici care traversează Marea Mediterană.

               Provocările legate de migrație: Marocul continuă să fie un partener important al UE în ceea ce privește dezvoltarea cooperării pentru prevenirea migrației neregulamentare. Fluxurile de migrație din această țară către UE au crescut recent, Marocul fiind atât o țară de origine pentru migrația neregulamentară, cât și o rută importantă utilizată de resortisanții țărilor din Africa Subsahariană. Raportul de analiză a riscurilor elaborat în 2017 de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă a evidențiat faptul că fraudarea documentelor și introducerea ilegală de migranți constituie riscuri majore.

               Traficul de droguri: Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) reprezintă o sursă majoră și un punct de tranzit important pentru drogurile ilicite, acestea înregistrând de asemenea un număr semnificativ de consumatori de astfel de droguri. Având o bază constantă de clienți în partea de nord, ruta de trafic din regiunea Sahel la sud și fiind traversată de la est la vest de ruta heroinei, regiunea influențează și este totodată influențată în mod negativ de abuzul și producția de substanțe ilicite. Marocul este un producător important de canabis și o țară principală de origine pentru produsele din canabis care intră pe piața UE. Producția de droguri sintetice pe bază de medicamente reprezintă, de asemenea, o problemă.

               În 2016, în cadrul programului „Ruta cocainei” (componenta AIRCOP), finanțat de UE, a fost instituit în Maroc un grup operativ de interceptare în aeroporturi (Joint Airport Interdiction Task Force - JAITF).

               Criminalitatea informatică: Marocul continuă să realizeze progrese în ceea ce privește abordarea amenințărilor din domeniul criminalității informatice, datorită faptului că este o țară prioritară pentru programele UE și ale Consiliului Europei de consolidare a capacităților privind criminalitatea informatică, inclusiv în domeniul exploatării sexuale a copiilor și a persoanelor care călătoresc pentru a săvârși infracțiuni de natură sexuală asupra copiilor. Dezvoltarea capacității Marocului în materie de cooperare va conduce probabil la o mai mare necesitate de a face schimb de informații pentru abordarea amenințărilor transnaționale în materie de criminalitate informatică și exploatare sexuală a copiilor.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi.

               Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol.

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia este desemnată ca negociator din partea Uniunii pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  15
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Regulamentul menționat, în special articolul 25, stabilește normele pentru transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale. Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care prevede garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui astfel de acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc.

               (4)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la viață privată și de familie, recunoscut la articolul 7 din cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (4)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Strategia Europol pentru perioada 2016-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 1 decembrie 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (7)

                        Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 13 decembrie 2016, EDOC#865852v3.

                     (8)

                        Potrivit Europol, infracțiunile relevante de criminalitate organizată din regiune includ traficul ilicit de arme de foc, traficul de droguri, infracțiunile financiare, inclusiv spălarea banilor și criminalitatea informatică.

                     (9)

                        Mai multe inițiative în acest sens au fost incluse în prioritatea legată de armele de foc din cadrul ciclului de politici ale UE privind criminalitatea gravă și organizată, precum și în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu intitulată „Punerea în aplicare a Agendei europene privind securitatea: planul de acțiune al UE împotriva traficului și utilizării ilegale de arme de foc și explozivi”, 2.12.2015, COM(2015) 624 final.

                     (10)

                        Acord euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Regatul Maroc, pe de altă parte, JO L 70, 18.3.2000, p. 2.

                     (11)

                        Cauza T-512/12, Frontul Polisario/Consiliul.

                     (12)

                        Cauza C-104/16 Consiliul/Frontul Polisario.

                     (13)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (14)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (15)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 808 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               Directive de negociere pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile marocane competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului trebuie să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Regatul Maroc, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea în temeiul acordului trebuie să se refere numai la infracțiuni și infracțiuni conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv combaterea terorismului și prevenirea radicalizării, anihilarea criminalității organizate, în special a introducerii ilegale de migranți, a traficului ilicit de arme de foc și a traficului de droguri, precum și combaterea criminalității informatice.

               (3)Acordul trebuie să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, drepturile și libertățile fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Maroc.

               În special:

               (a)Scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului trebuie să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (b)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul trebuie să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul trebuie să prevadă posibilitatea ca Europol să indice, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea sau distrugerea datelor. Datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date trebuie să fie corecte și actualizate. Datele nu trebuie să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate.

               (c)Trebuie să se interzică transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (d)Acordul trebuie să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, rectificare și ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul trebuie să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând măsuri reparatorii efective.

               (e)Acordul trebuie să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (f)Acordul trebuie să precizeze criteriile pe baza cărora sunt indicate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (g)Acordul trebuie să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul trebuie să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (h)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Maroc către alte autorități din această țară trebuie să fie permise numai în scopurile acordului și să se realizeze sub rezerva condițiilor și a garanțiilor corespunzătoare.

               (i)Condițiile menționate la litera (h) trebuie să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Maroc către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (j)Acordul trebuie să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Maroc care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente trebuie să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal trebuie să fie responsabile pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul trebuie să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa pentru a garanta faptul că părțile respectă regulile convenite.

               (5)Acordul trebuie să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție conform căreia acesta poate fi denunțat sau suspendat de oricare dintre părți.

               (6)Acordul poate include o clauză privind aplicarea sa teritorială, dacă este necesar.

               (7)Acordul poate include dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (8)Acordul trebuie să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.