title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/107

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2018
      (2018/C 320/24)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Aceasta a ținut cont de pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Slovacia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special recomandarea 1.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Slovacia pentru 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Slovacia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Slovacia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (4)

                  La 25 aprilie 2018, Slovacia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, precum și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Slovacia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2018, guvernul își propune să îmbunătățească deficitul global, reducându-l la 0,8 % din PIB în 2018 și, ulterior și treptat, la 0,0 % din PIB în 2021. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,5 % din PIB, va fi atins în 2020. Conform Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, de la 49,3 % în 2018 până la 43,3 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost complet detaliate. Bugetul include o categorie de cheltuieli nespecificate, numite rezerve bugetare, care reprezintă o cotă care nu poate fi neglijată (0,7 % din PIB) și care pot fi afectate unor utilizări ad-hoc, reducând astfel previzibilitatea în execuția bugetului.

                  (7)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Slovaciei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) nu va depăși 2,9 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a atinge o orientare bugetară care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. Ca urmare a evaluării de către Comisie a nivelului redresării din Slovacia și acordând importanța cuvenită provocărilor legate de sustenabilitate, nu trebuie luate în considerare elemente suplimentare în această privință. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există în 2018 riscul unei abateri semnificative de la această recomandare.

                  (8)

                  În 2019, având în vedere faptul că deviația PIB estimată a Slovaciei va fi de 1,2 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 4,1 %, fiind conformă cu ajustarea structurală de 0,5 % din PIB rezultată din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. În contextul menținerii politicilor actuale, există riscul ca Slovacia să se abată în mod semnificativ de la această cerință în 2019, ca urmare a abaterii din anii 2018 și 2019 luați împreună. În general, Consiliul este de părere că în 2018 ar trebui luate măsuri care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (9)

                  Finanțele publice ale Slovaciei se confruntă în continuare cu riscuri pe termen lung. Cheltuielile de sănătate reprezintă în continuare un risc pentru sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, întrucât asigurarea unui mai bun raport cost-eficacitate al sistemului de sănătate din Slovacia rămâne o provocare. Pe termen lung, se preconizează o creștere a cheltuielilor publice cu asistența medicală de 1,2 puncte procentuale din PIB, o valoare superioară creșterii medii din Uniune, estimată la 0,9 puncte procentuale. Sistemul de pensii a cunoscut o îmbunătățire treptată a viabilității pe termen lung, în primul rând datorită creșterii automate a vârstei de pensionare, care a făcut să scadă previziunile privind cheltuielile legate de îmbătrânirea populației pe termen lung.

                  (10)

                  Deși au fost luate unele măsuri pentru a îmbunătăți raportul cost-eficacitate al sistemului de sănătate, în special prin punerea în aplicare a evaluărilor în vederea optimizării randamentului cheltuielilor, marja de raționalizare a utilizării resurselor rămâne semnificativă. Planurile privind o reformă cuprinzătoare a sistemului de sănătate, care să permită optimizarea serviciilor, o mai bună gestionare a resurselor spitalicești și un sistem de îngrijire mai eficient nu prezintă niciun semn de evoluție. Consumul de servicii de spitalizare continuă să fie ridicat, cu rate de spitalizare pentru boli cronice și rate de externare superioare mediei Uniunii, combinate cu rate relativ scăzute de ocupare a paturilor. Consolidarea sistemului de asistență medicală primară poate reduce sarcina suportată de spitale, dar sistemul suferă de pe urma lipsei de medici generaliști, exacerbată de distribuția lor geografică inegală. Repartizarea pe vârste a medicilor generaliști dă, la rândul său, naștere la îngrijorări privind disponibilitatea viitoare a acestora. În fine, o serie de măsuri vizând îmbunătățirea raportului cost-eficacitate al sistemului de sănătate, cum ar fi introducerea completă a unui sistem de grupare a pacienților pentru plăți în funcție de diagnostic și operaționalizarea eficace a sistemului de e-sănătate, sunt încă în faza de dezvoltare. Este probabil ca acestea să se confrunte în viitor cu întârzieri și probleme de punere în aplicare.

                  (11)

                  Veniturile fiscale sunt în creștere, pe fondul creșterii economice rapide, și se depun eforturi pentru a îmbunătăți respectarea obligațiilor fiscale și a reduce deficitul de încasare a TVA cu care se confruntă Slovacia. În timp ce stimulentele fiscale care promovează cercetarea și dezvoltarea au crescut, impozitarea proprietăților rămâne o sursă mică de venituri. Un program continuu de analize a cheltuielilor pentru toate domeniile-cheie ale cheltuielilor publice s-a dovedit un instrument eficace și riguros pentru a îmbunătăți raportul cost-eficacitate al cheltuielilor publice.

                  (12)

                  Continuă evoluțiile pozitive de pe piața muncii, caracterizată de creșterea ocupării forței de muncă și de niveluri dintre cele mai scăzute, din punct de vedere istoric, ale șomajului. Cu toate acestea, nivelul șomajului pe termen lung continuă să fie unul dintre cele mai ridicate din Uniune, afectând în special grupurile defavorizate, cum ar fi lucrătorii slab calificați, persoanele tinere și romii marginalizați. Ca urmare a îmbunătățirii condițiilor de pe piața muncii, au început să apară informații privind deficite de forță de muncă calificată în anumite sectoare ale economiei. Există disparități regionale pronunțate pe piața muncii, șomajul mai ridicat fiind concentrat în estul Slovaciei, iar deficitele de forță de muncă în partea de vest a țării. Slovacia a început să pună în aplicare planul de acțiune privind integrarea șomerilor de lungă durată, cu sprijinul Fondului social european. Prin acest plan sunt introduse în special servicii personalizate, consiliere socială și un nou sistem de stabilire a profilurilor de bază. Cu toate acestea, punerea în aplicare a acestui plan nu a produs încă îmbunătățiri structurale semnificative. Continuă să existe lacune în ceea ce privește cooperarea cu partenerii privați și cu organizațiile neguvernamentale pentru a reduce volumul de dosare din serviciile publice pentru ocuparea forței de muncă, iar consilierea individualizată se află într-un stadiu incipient. În plus, segmentarea imprecisă a șomerilor de lungă durată nu este pe deplin utilizabilă drept instrument pentru trimiterea ulterioară la măsuri de inserție profesională. Programele de formare și recalificare au fost consolidate, dar rămân insuficiente, iar concentrarea lor pe șomerii de lungă durată și pe grupurile defavorizate rămâne limitată. În plus, participarea adulților la învățare rămâne foarte scăzută, iar educația de tip „a doua șansă” pentru grupurile defavorizate este subdezvoltată. Criteriile de eligibilitate pentru ajutoarele de șomaj sunt stricte, iar durata prestațiilor este scurtă. Aceasta are drept rezultat o rată scăzută a șomerilor pe termen scurt care primesc ajutor de șomaj.

                  (13)

                  Diferențele dintre femei și bărbați în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și remunerarea sunt cu mult mai mari decât media Uniunii. Rata scăzută de ocupare a femeilor aflate la vârsta maternității reflectă faptul că bărbații recurg rar la concedii parentale de lungă durată, precum și o adoptare redusă a sistemelor de lucru flexibile și o limitare a accesibilității și disponibilității structurilor de îngrijire a copiilor. Rata de înscriere în structuri de îngrijire este extrem de scăzută, în special pentru copiii sub vârsta de trei ani.

                  (14)

                  Sistemul de învățământ nu contribuie suficient la dezvoltarea socioeconomică a Slovaciei și este subfinanțat la toate nivelurile. Calitatea rezultatelor școlare, participarea romilor la învățământul general favorabil incluziunii și integrarea eficace a elevilor din medii socioeconomice defavorizate în învățământ și formare reprezintă provocări urgente. Rezultatele școlare și nivelul competențelor de bază rămân scăzute în raport cu standardele internaționale, acestea fiind profund influențate de mediul socioeconomic din care provin elevii. Rata de părăsire timpurie a școlii este scăzută, dar există disparități tot mai mari la nivel regional în ceea ce privește ratele de abandon școlar. În pofida planurilor de a majora anual salariile profesorilor cu 6 % până în 2020, profesia de cadru didactic rămâne neatrăgătoare, parțial din cauza posibilităților limitate de formare inițială și de dezvoltare profesională. Punerea în aplicare a măsurilor de sporire a gradului de participare a elevilor romi în învățământul favorabil incluziunii este extrem de scăzută, din cauza unui sprijin financiar și a unei monitorizări inadecvate, precum și din cauza formării insuficiente a cadrelor didactice în ceea ce privește aspectele interculturale.

                  (15)

                  Administrația publică este în continuare grevată de ineficiență și blocaje provocate de cooperarea deficitară dintre ministere și de neutralitatea politică scăzută a administrației publice. Punerea în aplicare a legii privind administrația publică a început, într-un ritm lent, dar impactul acesteia asupra ameliorării gestionării resurselor umane nu s-a manifestat încă. Capacitatea și eficiența administrativă în ceea ce privește gestionarea fondurilor Uniunii rămân limitate, iar rotația personalului continuă să fie mare, fiind parțial corelată cu ciclul politic. Această situație este totuși abordată prin consolidarea rolului de coordonare al biroului viceprim-ministrului, care acționează ca un factor stabilizator, asigurând continuitatea și expertiza instituțională la nivelul organizațiilor de punere în aplicare.

                  (16)

                  Fondurile ESI au un rol-cheie pentru abordarea dificultăților majore care stau în calea ameliorării competitivității, a creșterii și a creării de locuri de muncă în Slovacia. Slovacia a suferit în 2017 o pierdere de 26 de milioane EUR, reprezentând finanțare pentru cercetare și inovare, provocată în principal de probleme survenite la aplicarea criteriilor de selecție și la selectarea evaluatorilor, după cum au confirmat verificările efectuate. Dacă nu se iau măsuri adecvate pentru a accelera punerea în aplicare, există un risc ridicat să se piardă o altă parte din finanțarea alocată. Deși rata de selectare a proiectelor a depășit în prezent jumătate din alocarea totală pentru perioada de programare actuală, punerea în aplicare pe teren s-a soldat cu plăți către beneficiari reprezentând numai 11 % din suma alocată.

                  (17)

                  Eficacitatea scăzută a administrației publice are un impact și asupra altor sectoare, inclusiv asupra sectoarelor energiei și mediului. Ratele de reciclare sunt foarte mici, iar calitatea aerului rămâne relativ scăzută. Gestionarea durabilă a pădurilor este o provocare tot mai mare. Sectorul energetic suferă de suprareglementare, iar politicile energetice nu sunt pe deplin conforme cu obiectivele în materie de climă și energie ale Uniunii.

                  (18)

                  Slovacia a făcut pași importanți în direcția unui sistem de achiziții publice funcțional. S-au depus eforturi pentru a introduce criterii de atribuire bazate pe calitate. Până în octombrie 2018 ar trebui să fie disponibile instrumente electronice obligatorii pentru desfășurarea procedurilor de achiziții publice. Au fost efectuate, chiar dacă în condiții de eficiență suboptime, verificări prealabile cuprinzătoare având drept obiect toate proiectele finanțate prin fondurile ESI. Cu toate acestea, nu s-a atins încă o performanță satisfăcătoare în ceea ce privește controalele interne, transparența, digitalizarea, profesionalizarea și achizițiile publice strategice și durabile din punctul de vedere al mediului. Acest lucru se reflectă în scorurile înregistrate de Slovacia în domeniul practicilor anticoncurențiale, care rămân ușor peste media Uniunii, în pofida anumitor îmbunătățiri. În plus, semnele unui angajament față de combaterea corupției sunt încă limitate. Peste jumătate dintre întreprinderi percep corupția ca fiind larg răspândită în cadrul procedurilor de achiziții publice gestionate de autoritățile naționale.

                  (19)

                  Corupția, procedurile administrative complexe, caracterul excesiv al reglementărilor privind întreprinderile și schimbarea rapidă a acestora, precum și preocupările referitoare la guvernanța mai multor organisme de reglementare afectează profund calitatea mediului de afaceri din Slovacia. Slovacia a pierdut teren într-o oarecare măsură în anumite clasamente internaționale, dar a identificat o serie de măsuri pentru a ameliora calitatea mediului de afaceri și pentru a stimula investițiile. Slovacia și-a consolidat, de asemenea, cadrul de evaluare a impactului reglementărilor, extinzând în ultimii ani utilizarea acestor evaluări. În fine, a fost recent adoptată EIR (Evaluarea impactului reglementării) 2020, o nouă strategie pentru o mai bună legiferare. Continuă să existe bariere de reglementare importante în sectorul serviciilor pentru întreprinderi, cu niveluri de restricționare mai mari decât media Uniunii pentru arhitecți, ingineri, consultanți fiscali, avocați, agenți de brevetare, agenți imobiliari și ghizi turistici. În comunicarea Comisiei din 10 ianuarie 2017 privind recomandările de reformă în domeniul reglementării serviciilor profesionale au fost formulate recomandări pentru abordarea barierelor de reglementare. Cu toate acestea, Slovacia nu a raportat progrese în abordarea acestor restricții.

                  (20)

                  Ca apreciere generală, nu s-a realizat niciun progres în ceea ce privește intensificarea luptei împotriva corupției. Corupția continuă să fie percepută ca fiind ridicată, iar urmările penale pentru astfel de infracțiuni au continuat să scadă. Percepțiile referitoare la corupție s-au deteriorat și mai mult în urma asasinării unui jurnalist de investigații care descoperise elemente legate de o gamă largă de cazuri de corupție la nivel înalt. Proporția cazurilor de corupție la nivel înalt care fac obiectul unei urmăriri penale este extrem de mică. Lipsa de răspundere a poliției și a procurorilor nu a fost rezolvată și reprezintă un obstacol în calea luptei împotriva corupției și a anchetelor în cazurile de corupție sensibile.

                  (21)

                  Ameliorarea eficacității sistemului de justiție, inclusiv a independenței acestuia, rămâne o provocare pentru Slovacia, în pofida anumitor ameliorări în ceea ce privește eficiența. Continuă să existe îngrijorări referitoare la independența sistemului judiciar, inclusiv în ceea ce privește procedurile de numire a judecătorilor de la toate nivelurile acestuia.

                  (22)

                  Deși încurajarea inovării poate stimula competitivitatea și poate facilita tranziția către o economie bazată pe cunoaștere, capacitatea de inovare a Slovaciei rămâne moderată, cu o intensitate foarte scăzută (0,4 % din PIB în 2016) a cercetării și dezvoltării în rândul întreprinderilor. Deși Slovacia are o industrie prelucrătoare de dimensiuni mari în domeniul tehnologiilor medii/de vârf, companiile multinaționale majore nu au arătat până în prezent decât un interes limitat în desfășurarea de activități de cercetare și dezvoltare, iar procentajul întreprinderilor mici și mijlocii care inovează folosind resurse interne a fost mult mai scăzut în Slovacia (13,9 %) decât în Uniune în ansamblul său (28,8 %) în 2016.

                  (23)

                  Investițiile publice în cercetare și inovare au crescut puternic între 2009 și 2015, datorită utilizării fondurilor ESI. Întregul potențial al acestor investiții nu a fost încă realizat, din cauza unor ineficiențe ale mediului de cercetare din Slovacia. În pofida rolului consolidat al biroului viceprim-ministrului în ceea ce privește coordonarea activităților de cercetare, dezvoltare și inovare, guvernanța globală a politicilor din acest domeniu este insuficientă. Natura fragmentată a sistemului și cadrul de guvernanță slab, în care responsabilitățile sunt împărțite între mai multe ministere și agenții de implementare, adesea insuficient coordonate, conduce la amânarea cronică a reformelor. Măsurile de stimulare a transferului de cunoștințe, de consolidare a capacităților de cercetare din industrie și de ameliorare a cooperării dintre întreprinderi și mediul academic avansează lent.

                  (24)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Slovaciei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de gradul lor de conformitate cu normele și orientările Uniunii.

                  (25)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 4,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. Să pună în aplicare măsuri pentru a spori raportul cost-eficacitate al sistemului de sănătate și să elaboreze o strategie mai eficace privind forța de muncă din domeniul sănătății.

                  2.

                  Să consolideze măsurile de activare și de actualizare a competențelor, inclusiv prin formare specifică de calitate și servicii individualizate destinate grupurilor defavorizate, în special prin obținerea de rezultate privind planul de acțiune pentru șomerii de lungă durată. Să stimuleze participarea femeilor la forța de muncă, în special prin extinderea serviciilor de îngrijire a copiilor abordabile și de calitate. Să amelioreze calitatea și caracterul incluziv al învățământului, inclusiv prin creșterea participării copiilor romi la învățământul general, începând cu nivelul preșcolar.

                  3.

                  Să sporească utilizarea criteriilor de calitate și legate de costul la nivelul ciclului de viață al produselor în cadrul operațiunilor de achiziții publice. Să abordeze corupția, inclusiv prin asigurarea respectării legislației existente și prin creșterea răspunderii în rândul poliției și al procuraturii. Să îmbunătățească eficacitatea sistemului de justiție, în special prin garantarea independenței în cadrul procedurilor de numire din acest sistem. Să reducă fragmentarea sistemului public de cercetare și să stimuleze inovarea în rândul întreprinderilor, inclusiv pentru întreprinderile mici și mijlocii.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (7)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/39

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Franței pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2018
      (2018/C 320/09)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Aceasta a ținut cont de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Franța ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special recomandările 1 și 2.

                  (3)

                  Raportul de țară pentru Franța din 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Franța în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, vulnerabilitățile sunt generate de nivelul ridicat al datoriei publice și de dinamica slabă a competitivității, în contextul unei creșteri slabe a productivității. Riscul de apariție a unor efecte adverse asupra economiei franceze și, având în vedere dimensiunea sa, a unor efecte de propagare negative asupra uniunii economice și monetare este deosebit de important.

                  (4)

                  La 25 aprilie 2018, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În urma corectării durabile și la timp a deficitului excesiv și ca urmare a Deciziei (UE) 2018/924 a Consiliului (6) de abrogare a procedurii aplicabile deficitelor excesive, Franța face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul intenționează să realizeze o îmbunătățire treptată a soldului bugetului general, de la – 2,6 % din PIB în 2017 la + 0,3 % din PIB în 2022. Nu se preconizează ca obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,4 % din PIB, să fie atins în perioada acoperită de Programul de stabilitate pentru 2018. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 97,0 % în 2017 la 89,2 % din PIB în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

                  (7)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat ca Franța să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) nu depășește 1,2 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a se ajunge la o orientare fiscal-bugetară care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. În urma evaluării de către Comisie a solidității redresării din Franța în contextul avizului Comisiei privind proiectul de plan bugetar al Franței pentru 2018, acordându-se atenția cuvenită provocărilor legate de sustenabilitate, nu este necesar să se țină cont de niciun alt element în această privință. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul apariției în 2018 a unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu.

                  (8)

                  În 2019, având în vedere ponderea de peste 60 % în PIB a datoriei publice a Franței și deviația PIB preconizată de 0,6 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete ar trebui să nu depășească 1,4 %, în acord cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, dacă nu se fac schimbări la nivel de politică, există riscul unei abateri semnificative de la acest obiectiv în 2019 și în anii 2018 și 2019 luați împreună. În absența unor evoluții contrare, se preconizează că Franța nu va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2018 și în 2019. În general, Consiliul este de părere că măsurile necesare pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere ar trebui luate începând din 2018. Ar fi prudent ca eventualele câștiguri excepționale să fie folosite pentru a reduce și mai mult ponderea datoriei publice în PIB.

                  (9)

                  Nivelul cheltuielilor publice din Franța este cel mai ridicat din Uniune. Se estimează că ponderea cheltuielilor va ajunge la 56,0 % din PIB în 2018, cu 10,6 puncte procentuale mai mult decât media Uniunii. Deși strategia de consolidare din ultimii ani a avut în general de câștigat de pe urma scăderii ratelor dobânzilor și a reducerii investițiilor publice, este puțin probabil ca acest context caracterizat de rate scăzute ale dobânzilor să dureze pe termen mediu, iar reducerea investițiilor productive ar putea afecta potențialul economic în viitor. Revizuirile cheltuielilor realizate începând din 2014 nu au avut drept rezultat economii semnificative, iar câștigurile de eficiență au fost limitate din cauza lipsei unor măsuri de urmărire corespunzătoare și a nivelului scăzut de asumare a responsabilității politice. Cea mai recentă strategie de revizuire a cheltuielilor a fost abandonată și va fi înlocuită de programul Acțiune publică 2022 (Action Publique 2022), ale cărui principii sunt stabilite în mandatul acordat de guvern în octombrie 2017. Comitetul Acțiune publică 2022 (Comité Action Publique 2022) urmează să întocmească un raport înainte de vara anului 2018 și să analizeze ce măsuri trebuie adoptate. Cu toate acestea, nu au fost propuse încă măsuri clar specificate, iar noile economii preconizate în acest cadru vor fi realizate abia începând din 2020. Eforturile de a răspunde nevoilor actuale de consolidare fiscal-bugetară pe termen scurt și mediu ar putea beneficia de pe urma punerii în aplicare rapide a unor măsuri de reducere a cheltuielilor.

                  (10)

                  În prezent, în Franța coexistă 37 de sisteme diferite de pensii. Acestea vizează diferite grupuri de lucrători și funcționează conform unor seturi de norme diferite. Uniformizarea treptată a normelor ar îmbunătăți transparența sistemului, ar spori echitatea între generații și ar facilita mobilitatea forței de muncă. Armonizarea regulilor de calcul ar contribui, de asemenea, la îmbunătățirea controlului cheltuielilor publice. Deși se preconizează că reformele pensiilor care au fost deja adoptate vor reduce nivelul cheltuielilor publice cu pensiile pe termen lung, un sistem de pensii mai simplu și mai eficient ar genera economii suplimentare și ar contribui la reducerea riscurilor legate de sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. Conform unui studiu recent efectuat de La Fondation pour la recherche sur les administrations et les politiques publiques (iFRAP), alinierea diferitelor sisteme de pensii din sectorul public și din cel privat ar putea genera o reducere a cheltuielilor publice cu peste 5 miliarde EUR până în 2022.

                  (11)

                  Rata șomajului a scăzut de la 10,4 % în 2015 la 9,4 % în 2017 și se preconizează că va continua să scadă și mai mult în anii următori, în timp ce rata de ocupare a crescut, ajungând la 70,6 % în 2017. Cu toate acestea, condițiile de pe piața muncii pentru tineri, lucrătorii slab calificați și persoanele provenite dintr-un context de migrație (atât prima, cât și a doua generație) rămân relativ mai dificile. În 2017, numai 55,6 % dintre persoanele care s-au născut în afara UE (cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani) aveau un loc de muncă, cifră care este cu 17,0 puncte procentuale mai mică decât în cazul persoanelor născute în Franța. Locuitorii din zonele cele mai defavorizate (Quartiers de la politique de la ville), inclusiv persoanele provenite dintr-un context de migrație, se confruntă în continuare cu dificultăți pe piața muncii. În ciuda măsurilor de politică, impactul mediului socioeconomic și al provenienței dintr-un context de migrație asupra performanței educaționale este relativ ridicat și reprezintă un obstacol în calea integrării pe piața muncii. Există, de asemenea, dovezi ale unor practici discriminatorii pe piața muncii. Oferirea unui sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă, inclusiv formare lingvistică, consiliere profesională intensivă și sprijin pentru recrutare, precum și luarea unor măsuri mai stricte pentru combaterea practicilor discriminatorii sunt esențiale pentru promovarea egalității de șanse pe piața muncii.

                  (12)

                  Legea din 2016 privind munca, modernizarea dialogului social și asigurarea unor parcursuri profesionale vizează îmbunătățirea capacității de adaptare a întreprinderilor la ciclurile economice și reducerea proporției lucrătorilor cu contracte temporare. Deși crește numărul persoanelor recrutate pe baza unor contracte pe durată nedeterminată, segmentarea pieței muncii reprezintă în continuare o provocare și ar trebui încurajată tranziția către mai multe forme de muncă pe durată nedeterminată. În acest context, este important să se finalizeze punerea în aplicare a programului ambițios de reforme aflat în curs, care include reforma recent adoptată a legii muncii, restructurarea preconizată a sistemului ajutoarelor de șomaj și reforma sistemului de educație și formare profesională, inclusiv a uceniciilor.

                  (13)

                  Punerea în aplicare progresivă a măsurilor de reducere a sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă a dus la îmbunătățirea competitivității prin costuri a Franței, începând din 2013, însă pierderile acumulate anterior nu au fost încă pe deplin recuperate. Raportat la salariul mediu, în 2016, rata contribuțiilor sociale ale angajatorilor în Franța, exprimată ca parte din costurile totale cu forța de muncă, se număra încă printre cele mai ridicate din Uniune. Măsurile de politică aplicate în prezent pentru reducerea costurilor cu forța de muncă ar trebui să fie consolidate și îmbunătățite în continuare începând din 2019, prin transformarea anunțată a creditului fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă (CICE) într-o reducere generalizată a contribuțiilor sociale pentru angajatori și prin introducerea unor reduceri suplimentare pentru salariile mai reduse, pentru a favoriza ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor cu un nivel scăzut de calificare.

                  (14)

                  Din 2013, salariul minim în Franța a respectat normele de indexare aplicabile, fără nicio majorare ad hoc. Prin urmare, salariul minim a crescut într-un ritm mai lent decât salariile de referință (1,23 % în 2017, comparativ cu 1,31 % pentru salariul mediu), în contextul inflației slabe și al creșterii modeste a salariilor. Deși salariul minim este mare comparativ cu salariul mediu, după criterii internaționale, costul forței de muncă la salariul minim a fost redus semnificativ prin reducerea contribuțiilor sociale. Aceste reduceri vor fi intensificate și se vor aplica permanent din 2019. Indexarea salariului minim este importantă pentru a menține puterea de cumpărare a lucrătorilor, însă mecanismul actual (unic în Uniune) ar putea limita ajustarea salariilor la situațiile în care se schimbă condițiile, cu posibile consecințe negative asupra competitivității. Un grup de experți independenți evaluează anual salariul minim și formulează avize fără caracter obligatoriu cu privire la evoluția acestuia. În 2017, grupul a recomandat revizuirea regulii de indexare, propunând de exemplu ca aceasta să țină cont numai de inflație.

                  (15)

                  Actualul sistem de educație și formare profesională inițială nu sprijină în mod suficient integrarea pe piața muncii, în special din cauză că o mare parte dintre tineri sunt orientați către parcursuri cu perspective de angajare limitate. În plus, elevii și studenții francezi înscriși în sistemul de educație și formare profesională au rezultate școlare cu mult sub media Uniunii, în timp ce cei care urmează învățământul general au rezultate mult mai bune. În acest context, măsurile de promovare a uceniciilor, care oferă perspective mai bune de angajare, alături de măsurile de îmbunătățire a rezultatelor școlare sunt esențiale pentru a sprijini ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor și pentru a promova egalitatea de șanse. Este important, în același timp, să se îmbunătățească accesul la formarea continuă pentru lucrătorii slab calificați și persoanele în căutarea unui loc de muncă și să se promoveze obținerea de calificări superioare, cu ajutorul unei orientări adecvate în materie de formare. Ținând seama de aceste provocări și, în special, de necesitatea de a îmbunătăți guvernanța sistemului și de a asigura calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii, precum și de a asigura accesul la formare și tranzițiile pe piața forței de muncă, guvernul a prezentat, la 27 aprilie 2018, un proiect de lege care reformează uceniciile și sistemul de educație și formare profesională continuă. În plus, Programul național de reformă pentru 2018 confirmă intenția de a pune în aplicare un plan de investiții în valoare de 14 miliarde EUR pentru competențe și deschide calea spre o reformă complementară a sistemului școlar de educație profesională inițială.

                  (16)

                  În general, sistemul de protecție socială are rezultate bune. Inegalitățile veniturilor după transferuri sunt sub media Uniunii și, în ciuda unei creșteri recente, numărul de persoane expuse la riscul de sărăcie și de excluziune socială rămâne relativ scăzut. Cu toate acestea, anumite grupuri, în special familiile monoparentale, persoanele care nu s-au născut în Uniune și persoanele care locuiesc în zone urbane defavorizate, se confruntă cu un risc mai ridicat de sărăcie. Există în continuare motive de îngrijorare în ceea ce privește accesul la locuințe adecvate pentru persoanele care trăiesc în condiții de sărăcie. Cu toate că s-au realizat recent unele îmbunătățiri, anumite zone se confruntă în continuare cu lipsa locuințelor sociale.

                  (17)

                  În ciuda reformelor în curs care vizează reducerea sarcinii fiscale asupra întreprinderilor și sprijinirea investițiilor productive, sistemul fiscal francez este în continuare caracterizat de un nivel ridicat de complexitate, cheltuielile fiscale, taxele și impozitele ineficiente și impozitele pe producție constituind în continuare obstacole în calea bunei funcționări a mediului de afaceri. Din cauza numărului mare de cheltuieli fiscale (credite fiscale, scutiri, reduceri fiscale), întreprinderile, în special IMM-urile, trebuie să suporte sarcini suplimentare, care se traduc prin costuri mai mari de asigurare a conformității și incertitudine. Acestea creează, de asemenea, costuri de control suplimentare pentru administrația fiscală. În temeiul legii bugetului pentru 2018, cheltuielile fiscale vor continua să crească, atât ca număr, cât și ca valoare și se preconizează că vor ajunge la 99,8 miliarde EUR în 2018 (4,2 % din PIB în 2018), comparativ cu 93 de miliarde EUR în 2017. În plus, au fost identificate aproximativ 192 de taxe și impozite care generează venituri scăzute (sub 150 de milioane EUR pe an), dar numai foarte puține dintre acestea au fost eliminate începând din 2014 (8). În sfârșit, în raport cu alte state membre ale Uniunii, Franța aplică impozite foarte ridicate pe producție (9) (3,1 % din PIB în 2016), constând în principal din impozite pe capital și pe veniturile salariale, pe care întreprinderile le suportă ca urmare a activității lor de producție și indiferent de performanțele lor economice.

                  (18)

                  Serviciile de piață au reprezentat peste 50 % din valoarea adăugată, 40 % din ocuparea forței de muncă și 20 % din valoarea adăugată a exporturilor industriei prelucrătoare în 2016. Cu toate acestea, deși concurența în sectorul serviciilor de piață are un impact la nivelul întregii economii, aceasta este încă împiedicată de cerințe de reglementare și de sarcini administrative care afectează totodată și capacitatea firmelor de a se dezvolta. Dacă sunt suficient de ambițioase și dacă sunt puse în aplicare pe deplin, reformele în domeniul serviciilor ar putea avea un impact economic pozitiv semnificativ. În stabilirea priorităților pentru eforturile de reformă, este important să se țină seama de importanța și de performanțele economice ale diferitelor subsectoare de servicii. O abordare bazată pe indicatori pentru identificarea reformelor prioritare în sectoarele serviciilor evidențiază o serie de servicii pentru întreprinderi (activități de arhitectură și inginerie, activități juridice și de contabilitate, servicii administrative și de sprijin), precum și comerțul cu amănuntul, cazarea, serviciile de alimentație și sănătatea. În domeniul specific al serviciilor profesionale, Legea privind creșterea economică, activitatea și egalitatea de șanse (așa-numita „Lege Macron”) din 6 august 2015 a redus restricțiile pentru un număr limitat de profesii, în special profesiile juridice. Mai este însă loc pentru reforme suplimentare în serviciile profesionale. Noi reforme ar putea viza anumite restricții de acces și de exercitare a activității (de exemplu, rezervarea activităților, restricții în ceea ce privește drepturile de vot și acționariatul, restricții multidisciplinare și numerus clausus), care sunt considerate excesive. Printre reformele care vizează principalele obstacole în calea dezvoltării firmelor s-ar putea număra înlăturarea efectelor de prag generate de criteriile legate de dimensiune prevăzute în reglementări și reducerea sarcinii administrative asupra întreprinderilor. În sfârșit, o mai bună acoperire de bandă largă rapidă ar permite consolidarea capacității Franței de a beneficia de avantajele economiei digitale.

                  (19)

                  În conformitate cu Tabloul de bord european privind inovarea, performanțele Franței în materie de inovare rămân sub nivelul statelor membre ale Uniunii considerate lideri ai inovării, în ciuda faptului că se acordă sprijin public la un nivel relativ ridicat. Ar trebui să se îmbunătățească, în special, eficiența sistemelor de sprijin public, inclusiv creditele fiscale pentru cercetare și dezvoltare (Crédit d'Impôt Recherche) pentru a stimula obținerea de rezultate mai bune în materie de inovare. În acest sens, trebuie să se țină seama de rezultatele evaluărilor în curs pentru îmbunătățirea modului în care este conceput sprijinul public pentru inovare. Transferul de cunoștințe între cercetarea publică și întreprinderi constituie în continuare o provocare, ceea ce limitează exploatarea comercială a rezultatelor cercetării. În comparație cu alte state membre ale Uniunii, Franța are performanțe slabe în ceea ce privește publicațiile elaborate în comun de sectorul public și cel privat și cercetarea și dezvoltarea publică finanțată de întreprinderi. Mecanismele de transfer între mediul academic și industrie ar putea fi consolidate prin simplificarea cercetării în parteneriat și prin stimularea mobilității cercetătorilor.

                  (20)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de gradul lor de conformitate cu normele și orientările Uniunii.

                  (21)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (10) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (22)

                  Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 1,4 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să pună în aplicare măsuri de reducere a cheltuielilor în 2018 și să specifice pe deplin obiectivele și noile măsuri necesare în contextul programului Action Publique 2022, astfel încât acestea să se traducă în măsuri concrete de reducere a cheltuielilor și câștiguri de eficiență în bugetul pentru 2019. Să uniformizeze treptat regulile aplicabile diferitelor regimuri de pensii pentru ca acestea să devină mai echitabile și mai sustenabile.

                  2.

                  Să continue reformele sistemului de educație și formare profesională, astfel încât să consolideze relevanța acestuia pentru piața muncii, și să îmbunătățească accesul la formare, în special pentru lucrătorii slab calificați și persoanele în căutarea unui loc de muncă. Să promoveze egalitatea de șanse și accesul la piața muncii, inclusiv pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație și pentru persoanele care trăiesc în zone defavorizate. Să se asigure că evoluțiile salariului minim sunt compatibile cu crearea de locuri de muncă și cu stimularea competitivității.

                  3.

                  Să simplifice sistemul fiscal, prin limitarea utilizării cheltuielilor fiscale, prin eliminarea taxelor și a impozitelor ineficiente și prin reducerea impozitelor pe producție percepute de la societăți. Să reducă sarcina administrativă și de reglementare pentru a spori concurența în sectorul serviciilor și a stimula dezvoltarea firmelor. Să intensifice eforturile de îmbunătățire a performanțelor sistemului de inovare, în special prin îmbunătățirea eficienței sistemelor de sprijin public și prin consolidarea transferului de cunoștințe între institutele publice de cercetare și întreprinderi.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Decizia (UE) 2018/924 a Consiliului din 22 iunie 2018 de abrogare a Deciziei 2009/414/CE privind existența unui deficit excesiv în Franța (JO L 164, 29.6.2018, p. 44).

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  Inspection Générale des Finances (2014), Les taxes à faible rendement.

         (9)  Impozitele pe producție au sensul de „alte impozite pe producție”, potrivit EUROSTAT (categoria D29).

         (10)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Poloniei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/88

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Poloniei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru 2018
      (2018/C 320/20)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Polonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru 2018 privind Polonia a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Polonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (3), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Polonia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 26 aprilie 2018, Polonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de convergență pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (4)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (5)

                  În prezent, Polonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului său de convergență pentru 2018, guvernul intenționează să realizeze o îmbunătățire treptată a soldului global, de la un deficit de 1,7 % din PIB în 2017, la 0,7 % din PIB în 2021. Se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 1,0 % din PIB, nu va fi atins până în 2021, când ia sfârșit perioada acoperită de Programul de convergență. Soldul structural recalculat (5) indică probabilitatea unui deficit structural de 1,3 % din PIB în 2021. Potrivit Programului de convergență pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 50,6 % din PIB în 2017 la 50,4 % din PIB în 2018 și la 46,0 % din PIB până în 2021. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază proiecțiile bugetare este prudent în 2018 și plauzibil pentru perioada ulterioară.

                  (6)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Poloniei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) nu va depăși 3,7 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare în mod corespunzător obiectivul de a atinge o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a realizat o evaluare calitativă a solidității conjuncturii economice din Polonia, acordând atenția cuvenită dificultăților în materie de sustenabilitate cu care se confruntă această țară. Pe această bază, se concluzionează că nu există elemente suplimentare care trebuie luate în considerare. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul ca în 2018 să se înregistreze o abatere semnificativă de la ajustarea recomandată.

                  (7)

                  În 2019, având în vedere faptul că deviația PIB estimată a Poloniei va fi de 1,5 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 4,2 %, fiind conformă cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB rezultată din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul ca în 2019 să apară o abatere importantă de la acest obiectiv. În ansamblu, Consiliul este de părere că, începând cu 2018, ar trebui luate măsurile necesare pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (8)

                  Pe termen mediu și lung, Polonia se va confrunta cu presiuni în mai multe domenii de cheltuieli, în special cele legate de îmbătrânirea populației, care necesită noi mecanisme pentru evaluarea eficienței și a eficacității cheltuielilor publice și pentru facilitarea realocării resurselor. În acest scop, guvernul a inițiat lucrările de reformă a procesului bugetar, urmărind în special să consolideze cadrul bugetar pe termen mediu și să integreze analize ale cheltuielilor în procesul bugetar. Polonia este singurul stat membru care nu dispune de un consiliu bugetar independent cu drepturi depline și nici nu a făcut cunoscute planuri de înființare a unui astfel de consiliu, chiar dacă în această țară există instituții independente care exercită o parte din funcțiile ce revin în mod normal consiliilor bugetare. În raportul de țară pentru 2018 se constată că Polonia nu a înregistrat niciun progres în ceea ce privește limitarea utilizării generalizate a cotelor reduse ale taxei pe valoarea adăugată. Cu toate acestea, Ministerul Finanțelor al Poloniei lucrează în prezent la simplificarea modului în care cotele aplicabile sunt alocate bunurilor și serviciilor.

                  (9)

                  Piața forței de muncă din Polonia a înregistrat performanțe puternice în ultimii ani, iar ratele de ocupare a forței de muncă au continuat să crească. Cu toate acestea, participarea la forța de muncă a anumitor categorii, în special a femeilor, a persoanelor slab calificate și a persoanelor în vârstă, este în continuare scăzută față de alte state membre. Mai multe măsuri de politică luate recent au avut drept efect diminuarea motivației necesare pentru a ocupa un loc de muncă, în special în rândul femeilor și al persoanelor în vârstă. Sistemul polonez de protecție socială nu asigură suficiente stimulente pentru încadrarea în muncă. Deși alocația pentru copii a redus sărăcia și inegalitățile, aceasta a avut deja un efect negativ asupra participării părinților, în principal a femeilor, la piața forței de muncă, deoarece cuantumul alocației și faptul că aceasta nu este suficient condiționată de evaluarea resurselor anulează efectele stimulentelor pentru încadrarea în muncă integrate în alte prestații sociale. Rata înscrierii copiilor sub trei ani în structuri de îngrijire formală rămâne printre cele mai scăzute din Uniune, constituind un obstacol suplimentar în calea participării femeilor la piața forței de muncă. Persoanele care asigură îngrijire de lungă durată nu dispun decât de un sprijin limitat, ceea ce le împiedică să intre pe piața forței de muncă. Reducerea vârstei legale de pensionare a încurajat unii lucrători mai în vârstă să iasă de pe piața forței de muncă. Migrația din țări din afara UE contribuie la satisfacerea cererii crescânde de forță de muncă.

                  (10)

                  O modalitate complementară de a sprijini atât participarea la forța de muncă, cât și capacitatea de inovare a economiei constă în a pregăti elevii și adulții astfel încât să dobândească calificările și competențele adecvate care să faciliteze încadrarea în muncă pe o piață a forței de muncă aflată într-o evoluție rapidă. Rata de participare a adulților la educație și formare este mult mai scăzută decât media Uniunii. Această situație, la care se adaugă anumite lacune în materie de competențe digitale, precum și în materie de alfabetizare și de competențe numerice, în special în rândul adulților cu nivel de studii inferior învățământului terțiar, reduc capacitatea de inserție profesională a acestor persoane. Până în prezent nu se cunoaște impactul pe care îl vor avea asupra nivelurilor de competențe măsurile de politică recent introduse și cele aflate în continuare în faza de planificare, cum ar fi schimbările aduse organizării învățământului general, profesional și superior.

                  (11)

                  Polonia a continuat să ia măsuri pentru a soluționa segmentarea pieței forței de muncă, limitând posibilitatea de a recurge excesiv la munca temporară, majorând contribuțiile la asigurările sociale în cazul anumitor contracte de muncă atipice și introducând salariul minim pe oră pentru o parte din aceste contracte. Numărul și proporția contractelor permanente au crescut de la sfârșitul anului 2016; cu toate acestea, ponderea contractelor temporare rămâne în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune. O serie de noi modificări legislative relevante pentru dualitatea pieței forței de muncă ar putea fi incluse în Codul muncii reformat. Nivelul acoperirii oferite de protecția socială lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă și celor angajați cu anumite contracte atipice se dovedește a constitui o eventuală problemă, în special din perspectiva adecvării pensiilor viitoare ale acestor lucrători. Începând din 2015 au fost introduse o serie de măsuri menite să îmbunătățească protecția socială a lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă și a celor angajați cu contracte atipice.

                  (12)

                  Vârsta medie de pensionare a crescut în ultimii ani, ca urmare a reformelor anterioare, cum ar fi eliminarea opțiunilor de pensionare anticipată și creșterea treptată a vârstei legale de pensionare. Mărirea în continuare a vârstei efective de pensionare este esențială pentru creșterea economică pe termen mediu și pentru a asigura adecvarea sistemului de pensii și sustenabilitatea fiscală a acestuia. Cu toate acestea, recenta reducere a vârstei legale de pensionare la 60 de ani pentru femei și la 65 de ani pentru bărbați merge în direcția opusă. În schimb, vârsta de pensionare a judecătorilor de drept comun a fost aliniată la 65 de ani atât pentru bărbați, cât și pentru femei, măsură conformă cu solicitarea Comisiei. Sistemul de asigurări sociale speciale pentru agricultori, care beneficiază de subvenții în valoare de aproape 1 % din PIB, reprezintă unul dintre motivele care explică mobilitatea scăzută a forței de muncă și șomajul ascuns din sectorul agricol.

                  (13)

                  Pentru a îmbunătăți rezultatele privind starea de sănătate în Polonia, accesul la asistența medicală trebuie să fie facilitat, iar aceasta ar trebui să devină mai eficace. Nevoile nesatisfăcute de asistență medicală raportate de pacienți se numără printre cele mai ridicate din Uniune, iar perioadele de așteptare pentru anumite intervenții sunt deosebit de mari. Numărul de paturi de spital este relativ ridicat și nu este repartizat la un nivel optim din punct de vedere geografic. Asistența medicală ambulatorie și primară este, în general, insuficient dezvoltată, medicii fiind motivați să trimită pacienții către furnizorii de servicii specializate pentru investigații și tratament. Abordarea acestor chestiuni este deosebit de dificilă, deoarece în Polonia nivelul finanțării publice și numărul de medici și de asistenți medicali în anumite specializări sunt cu mult sub media Uniunii. În 2017 s-au depus unele eforturi de distribuire într-un mod mai eficient a resurselor de asistență medicală, dar efectele acestor măsuri nu sunt încă vizibile.

                  (14)

                  Creșterea capacității de inovare a economiei este esențială pentru a permite Poloniei să avanseze spre partea superioară a lanțului valoric global, sporind astfel posibilitățile de îmbunătățire a nivelului de trai. În acest scop sunt necesare măsuri de politică pe mai multe fronturi, care să se înscrie într-un proces treptat, cu o durată de mai mulți ani. Printre principalele domenii de politică relevante se numără consolidarea încrederii în mediul de reglementare, oferirea de stimulente care să motiveze întreprinderile să efectueze cheltuieli în cercetare și dezvoltare, consolidarea bazei științifice, inclusiv prin reforme ale învățământului terțiar și prin încurajarea unui flux puternic al cunoștințelor și a unei cooperări strânse între întreprinderi și institutele de cercetare. Această cooperare presupune, de asemenea, asigurarea unor condiții favorabile pentru comercializarea rezultatelor cercetării obținute și sprijinite prin finanțare publică. Au fost deja puse în aplicare mai multe măsuri de politică în aceste domenii, iar altele sunt planificate de către guvern.

                  (15)

                  Ritmul rapid al schimbărilor în materie de reglementare și recurgerea limitată la consultările publice și sociale cu privire la o serie de legi esențiale dăunează calității legislației și creează o incertitudine sporită pentru mediul de afaceri. În acest context este esențial să se garanteze, de asemenea, statul de drept și independența sistemului judiciar. Trebuie reamintit că, în decembrie 2017, Comisia a prezentat Consiliului o propunere motivată de stabilire a faptului că există un risc clar de încălcare gravă de către Polonia a statului de drept. Securitatea juridică și încrederea în calitatea și predictibilitatea anumitor politici și instituții în materie de reglementare și în materie fiscală sunt factori importanți care ar putea conduce la creșterea ratei de investiții. O serie de evaluări solide ale impactului ex ante și ex post și de consultări sociale și publice bine concepute și organizate ar putea contribui la îmbunătățirea calității legislației, la limitarea necesității unor modificări ulterioare și, în acest mod, la creșterea gradului de previzibilitate a mediului de reglementare. Aceste măsuri ar putea contribui, de asemenea, la limitarea posibilelor efecte secundare negative pe termen scurt ale noilor legi, cum ar fi creșterea temporară a sarcinilor administrative care apare în urma modificării reglementărilor fiscale.

                  (16)

                  Rețeaua rutieră s-a dezvoltat rapid datorită finanțării din partea Uniunii, dar rata deceselor din accidente rutiere este în continuare printre cele mai ridicate din Uniune. În plus, orașele se confruntă cu dificultăți din ce în ce mai mari legate de mobilitate, cum ar fi congestionarea traficului și poluarea aerului cauzate de creșterea parcului de autoturisme și de procentul ridicat al autovehiculelor vechi. Actualele stimulente pentru utilizarea modurilor de transport în comun, a celor cu emisii scăzute de dioxid de carbon și a celor active sunt insuficiente pentru a soluționa aceste dificultăți. Punerea în aplicare a proiectelor feroviare cofinanțate de Uniune se confruntă în continuare cu blocaje considerabile cauzate în principal de capacitățile limitate ale sectorului construcțiilor și de deficiențele instituționale ale administratorului infrastructurii feroviare. Cu toate că guvernul plănuiește actualizarea unui document strategic relevant, nu sunt disponibile în prezent suficiente informații cu privire la o viziune strategică pentru dezvoltarea pe termen lung a rețelelor de transport pentru toate modurile de transport dincolo de anul 2023. Rolurile acestora ar urma să fie clar identificate și atribuite în cadrul documentului respectiv. În plus, în pofida investițiilor din ultimii ani, persistă unele blocaje și deficiențe în rețelele energetice și în infrastructură.

                  (17)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Poloniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Poloniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Polonia, ci și de gradul lor de conformitate cu normele și orientările Uniunii.

                  (18)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2018 și în 2019, Polonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 4,2 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să ia măsuri pentru a îmbunătăți eficiența cheltuielilor publice, inclusiv prin îmbunătățirea procesului bugetar.

                  2.

                  Să ia măsuri pentru a spori participarea la piața forței de muncă, inclusiv prin îmbunătățirea accesului la serviciile de îngrijire a copilului și prin favorizarea competențelor relevante pentru piața forței de muncă, în special prin învățarea în rândul adulților, și să elimine obstacolele care persistă în calea încadrării în locuri de muncă mai stabile. Să asigure sustenabilitatea și adecvarea sistemului de pensii prin luarea de măsuri în vederea creșterii vârstei efective de pensionare și prin reformarea sistemelor de pensii preferențiale.

                  3.

                  Să consolideze capacitatea de inovare a economiei, inclusiv prin sprijinirea unei colaborări mai strânse între întreprinderi și institutele de cercetare. Să îmbunătățească mediul de reglementare, în special prin asigurarea faptului că în cadrul procesului legislativ au loc consultări publice și sociale eficace.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie folosind metodologia convenită de comun acord.

         (6)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (7)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Croației pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/44

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Croației pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2018
      (2018/C 320/10)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Aceasta a ținut cont de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Croația din 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (3), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Croația se confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice excesive, care sunt însă în scădere. Vulnerabilitățile sunt legate de nivelurile încă ridicate ale datoriei publice, private și externe, toate acestea fiind denominate în mare parte în monedă străină. Nivelul creditelor neperformante rămâne ridicat, în special în cazul societăților nefinanciare. Creșterea potențială a Croației rămâne insuficientă pentru a permite o ajustare durabilă și s-au realizat, în general, puține progrese în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de politică menite să abordeze nivelul redus de utilizare a forței de muncă și creșterea lentă a productivității, care sunt probleme cronice. Competitivitatea și investițiile sunt în continuare îngreunate de un mediu de afaceri restrictiv, iar fragmentarea administrației publice afectează eficiența serviciilor publice.

                  (3)

                  La 26 aprilie 2018, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de convergență pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (4)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (5)

                  În prezent, Croația se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria. Pornind de la un excedent bugetar de 0,8 % din PIB în 2017, în Programul de convergență pentru 2018 se preconizează că soldul global va ajunge la un deficit de 0,5 % din PIB în 2018, pentru ca apoi să înregistreze o îmbunătățire treptată și să ajungă la un excedent de 0,5 % din PIB în 2021. Se preconizează că se va depăși în continuare obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1,75 % din PIB – pe întreaga perioadă de programare. În conformitate cu Programul de convergență pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 78,0 % din PIB în 2017 la 75,1 % din PIB în 2018 și va continua să scadă, ajungând la 65,9 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este plauzibil. Cu toate acestea, obiectivele bugetare planificate par precaute. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul bugetului general va fi de 0,7 % din PIB în 2018 și, respectiv, 0,8 % din PIB în 2019.

                  (6)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Croației să se mențină la nivelul obiectivului său bugetar pe termen mediu în 2018. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural va fi de – 0,3 % din PIB în 2018 și de – 0,6 % din PIB în 2019, rămânând astfel la un nivel peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că Croația va respecta regula privind datoria în 2018 și în 2019. În ansamblu, Consiliul estimează că Croația va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și în 2019.

                  (7)

                  S-a întârziat foarte mult adoptarea planificată a legislației-cheie care vizează îmbunătățirea cadrului fiscal-bugetar al Croației. Din cauza deficiențelor de concepție ale regulilor fiscale numerice, aceste reguli sunt ineficace pentru planificarea politicii fiscal-bugetare, iar Comisia pentru politica fiscal-bugetară, în calitate de organism independent, are în continuare un rol slab. Având în vedere nivelul încă ridicat al datoriei publice în Croația și expunerea țării la riscuri valutare, practicile de bună gestionare a datoriei rămân esențiale. În 2017, a fost consolidată funcția de gestionare a datoriei și a fost elaborată o strategie de gestionare a datoriei, care trebuie actualizată periodic. A fost amânată introducerea unui impozit pe clădiri, pentru care legea a fost deja adoptată, fără a se indica dacă și când se va pune în aplicare acest impozit. De aceea, veniturile din impozitarea recurentă a bunurilor imobile reprezintă în continuare o parte redusă din veniturile Croației. Datorită unui impozit recurent pe clădiri, colectarea veniturilor ar fi, în ansamblu, mai favorabilă creșterii. Acesta ar asigura, în același timp, o sursă de venit stabilă și previzibilă pentru unitățile administrației locale.

                  (8)

                  Piața forței de muncă din Croația a continuat să se redreseze în 2017. Cu toate acestea, rata ocupării forței de muncă și rata de activitate sunt în continuare mult sub media Uniunii, ceea ce afectează potențialul de creștere. În prezent, vârsta legală de pensionare este de 62 de ani pentru femei și 65 de ani pentru bărbați. Convergența și creșterea vârstelor legale de pensionare este lentă, vârsta de pensionare pentru ambele sexe urmând să ajungă la 67 de ani abia în 2038. În plus, lucrătorii în vârstă pot beneficia de numeroase posibilități de pensionare anticipată, iar sistemul de pensii cuprinde o serie de scheme speciale care oferă condiții de pensionare mai avantajoase. Responsabilitățile de îngrijire care revin femeilor contribuie, la rândul lor, la participarea redusă a femeilor pe piața muncii. Ca urmare, durata medie a vieții active a femeilor este redusă, fapt care reduce adecvarea pensiilor actuale și viitoare și generează riscuri de sărăcie la bătrânețe. Nu au fost puse încă în aplicare măsurile anunțate care vizează încurajarea vieții active până la o vârstă mai înaintată.

                  (9)

                  Deși în Croația există structura necesară dialogului social, interacțiunea efectivă dintre autorități și părțile interesate în procesul de elaborare a politicilor este redusă și s-a limitat în general la furnizarea de feedback scris cu privire la măsurile propuse de guvern. În plus, fragmentarea sindicatelor limitează capacitatea generală a acestora de a se angaja în dialogul social.

                  (10)

                  În ciuda îmbunătățirilor recente, proporția populației expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială rămâne ridicată și există disparități teritoriale pronunțate între județe. Persoanele în vârstă, lucrătorii slab calificați și persoanele cu handicap sunt afectate în mod deosebit. Sistemul de protecție socială prezintă deficiențe care afectează eficacitatea și echitatea acestuia. Prestațiile sociale au o capacitate limitată de reducere a sărăciei. Lipsa de coordonare între instituții și capacitatea bugetară mai redusă a administrațiilor publice locale mai sărace duc la furnizarea inegală a prestațiilor sociale.

                  (11)

                  Rezultatele Croației sunt sub media Uniunii în ceea ce privește investițiile în educație, educația și îngrijirea copiilor preșcolari, competențele de bază, rata de absolvire a învățământului terțiar și relevanța pe piața muncii a educației și a formării profesionale. Croația a demarat punerea în aplicare a mai multor reforme prezentate în strategia privind educația, știința și tehnologia. Reforma programelor școlare ar putea avea un impact pozitiv asupra calității educației în Croația dacă este pusă în aplicare pe deplin și în mod coerent cu alte măsuri din cadrul strategiei. Relevanța pe piața muncii a programelor de educație și formare profesională pare a fi limitată, după cum sugerează faptul că peste jumătate din șomerii înregistrați sunt absolvenți ai unor programe de educație și formare profesională. Este nevoie de o mai bună coordonare între autoritățile publice și angajatori pentru identificarea nevoilor în materie de competențe. Sistemul de educație pentru adulți, menit să contribuie la integrarea pe piața muncii, este caracterizat de un număr mare de furnizori răspândiți în mod inegal pe teritoriul țării, iar programele de învățare nu sunt evaluate în mod corespunzător. Participarea la formele de educație pentru adulți și la programele educaționale oferite ca parte a măsurilor de politică active pe piața muncii este extrem de scăzută.

                  (12)

                  Fragmentarea teritorială a administrației publice din Croația și nivelul ridicat de repartizare a competențelor între nivelurile de guvernare au un efect negativ asupra eficienței furnizării serviciilor publice și a cheltuielilor publice. Multe unități locale de mici dimensiuni nu dispun de capacitatea financiară și administrativă adecvată pentru a îndeplini funcții descentralizate. Conform indicatorilor care măsoară eficiența administrației publice, performanțele țării sunt sub media Uniunii, ceea ce împiedică elaborarea și punerea în aplicare a politicilor publice și utilizarea mai eficientă a fondurilor structurale și de investiții europene. Reducerea programată a numărului de sucursale locale ale administrației centrale și raționalizarea sistemului agențiilor de stat au fost din nou amânate. Lipsa de coerență a cadrelor de stabilire a salariilor în sectorul administrației publice și al serviciilor publice reprezintă un obstacol în calea asigurării egalității de tratament și a controlării de către guvern a cheltuielilor salariale din sectorul public. Legislația planificată în vederea armonizării acestor cadre a fost amânată din nou până la jumătatea anului 2018. Autoritățile au luat primele măsuri de integrare a anumitor funcții la nivelul mai multor spitale, astfel încât să se îmbunătățească eficiența furnizării serviciilor și accesul la asistența medicală. Cu toate acestea, un model ineficace de finanțare a sistemului de sănătate duce la acumularea de datorii, legate în special de serviciile spitalicești.

                  (13)

                  Întreprinderile deținute de stat își mențin o prezență importantă în economie. Măsurile de îmbunătățire a guvernanței acestora au avansat încet, întreprinderile respective continuând să funcționeze la niveluri scăzute de productivitate și de rentabilitate. Au fost adoptate noi acte legislative care reglementează gestionarea și cesionarea activelor de stat.

                  (14)

                  În noiembrie 2017 s-a finalizat o evaluare independentă a calității activelor Băncii Croate pentru Reconstrucție și Dezvoltare. Având în vedere importanța băncii pentru punerea în aplicare a instrumentelor financiare ale Uniunii și a Planului de investiții pentru Europa, precum și activitățile sale din ce în ce mai importante de acordare de împrumuturi directe, constatările desprinse în urma evaluării ar trebui să fie utilizate pentru consolidarea cadrului de supraveghere și de reglementare al băncii, precum și a guvernanței sale.

                  (15)

                  Sarcina administrativă și taxele parafiscale continuă să afecteze mediul de afaceri. S-au realizat progrese constante, dar lente în ceea ce privește reducerea sarcinii administrative. Reducerea taxelor parafiscale a fost limitată, iar nivelul de transparență este scăzut, întrucât nu au fost realizate nici actualizările periodice ale registrului, nici evaluări ale impactului reducerilor planificate.

                  (16)

                  Planul de acțiune anticorupție pentru perioada 2017-2018 trebuie să fie pe deplin pus în aplicare pentru a se realiza obiectivele strategiei anticorupție aferente perioadei 2015-2020. Sunt necesare în continuare îmbunătățiri în ceea ce privește mai multe elemente esențiale, în special declararea averilor și a conflictelor de interese, sensibilizarea cu privire la canalele de raportare pentru avertizarea în interes public și un control eficace al riscurilor în achizițiile publice, care rămân vulnerabile la corupție din cauza proporției mari a contractelor „in-house” atribuite de entitățile deținute de stat.

                  (17)

                  Reglementările restrictive pe piețele de bunuri și servicii, în special numărul mare de profesii excesiv reglementate, afectează concurența. Reducerea reglementării a fost lentă, în contextul rezistenței puternice din partea grupurilor de interese.

                  (18)

                  Procedurile judiciare lungi și volumul considerabil de cauze nesoluționate aflate pe rolul instanțelor continuă să afecteze calitatea și eficiența sistemului judiciar și, în consecință, mediul de afaceri. Scăderea observată a volumului de cauze nesoluționate s-a datorat în principal unui număr mai mic de cauze noi, mai degrabă decât soluționării mai rapide a cauzelor. Deși s-au realizat unele îmbunătățiri, comunicarea electronică este în continuare prea puțin utilizată în procedurile judiciare și de insolvență.

                  (19)

                  Măsuri specifice de reformare a sistemului național de știință și inovare sunt în curs de elaborare în cadrul strategiei de specializare inteligentă a Croației. Responsabilitățile în materie de politici menite să sprijine știința și inovarea par necoordonate, ceea ce slăbește punerea în aplicare a strategiei de politică. De asemenea, marile universități se confruntă cu un grad ridicat de fragmentare a structurilor de guvernanță și cu norme administrative rigide. Cooperarea dintre instituțiile de cercetare și mediul de afaceri este insuficientă. Nu există o monitorizare și o evaluare sistematică a impactului politicilor de cercetare și inovare existente, ceea ce împiedică stabilirea în mod corespunzător a priorităților. Sistemul de învățământ terțiar ar putea beneficia de stimulente care să încurajeze calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii.

                  (20)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Croației în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de măsura în care acestea sunt conforme cu normele și orientările Uniunii.

                  (21)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2018 prin prisma acestei evaluări și consideră (5) că este de așteptat ca Croația să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (22)

                  Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de convergență pentru 2018. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să consolideze cadrul bugetar, inclusiv prin consolidarea mandatului și a independenței Comisiei pentru politica fiscal-bugetară. Să introducă un impozit recurent pe clădiri.

                  2.

                  Să descurajeze pensionarea anticipată, să accelereze procesul de tranziție către creșterea vârstei legale de pensionare și să alinieze dispozițiile privind pensiile pentru anumite categorii la normele sistemului general de pensii. Să pună în aplicare reforma sistemului de educație și formare pentru a îmbunătăți calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii, atât pentru tineri, cât și pentru adulți. Să consolideze prestațiile sociale și să asigure îmbunătățirea capacității acestora de a reduce sărăcia.

                  3.

                  Să reducă fragmentarea teritorială a administrației publice, să raționalizeze repartizarea funcțională a competențelor și să consolideze capacitatea de elaborare și punere în aplicare a politicilor publice. Să introducă, în consultare cu partenerii sociali, cadre armonizate de stabilire a salariilor în sectorul administrației publice și al serviciilor publice.

                  4.

                  Să îmbunătățească guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat și să accelereze vânzarea întreprinderilor de stat și a activelor neproductive. Să reducă în mod semnificativ sarcina asupra întreprinderilor care decurge din taxele parafiscale și din cerințele administrative și legislative greoaie. Să sporească gradul de concurență în domeniul serviciilor pentru întreprinderi și al profesiilor reglementate. Să reducă durata procedurilor judiciare și să îmbunătățească comunicarea electronică în instanțe.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 261, 9.8.2017, p. 41.

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (5)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.