               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de completare a directivelor de negociere pentru Agenda de dezvoltare de la Doha cu privire la negocierile multilaterale ale normelor și angajamentelor privind comerțul electronic

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  La 13 decembrie 2017, în cadrul celei de a unsprezecea Conferințe ministeriale a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), 70 de membri ai OMC au adoptat o Declarație comună privind comerțul electronic
                     1
                   pentru a iniția activități de explorare a unor viitoare negocieri în cadrul OMC cu privire la aspectele comerciale ale comerțului electronic.

                  Uniunea Europeană (UE) a sprijinit cu fermitate activitățile de explorare desfășurate în 2018 în cadrul OMC. Activitățile de explorare au fost transparente și deschise tuturor membrilor OMC, fiind discutate orice aspecte comerciale ale comerțului electronic propuse de membrii participanți.

                  După încheierea cu succes a activităților de explorare în decembrie 2018, la 25 ianuarie 2019, 76 de membri ai OMC, inclusiv UE, și-au confirmat intenția de a începe negocierile OMC cu privire la aspectele comerciale ale comerțului electronic
                     2
                  . Membrii participanți au confirmat că vor încerca să obțină rezultate la un standard ridicat care să se bazeze pe acordurile și cadrele OMC existente, cu participarea unui număr cât mai mare de membri OMC. Aceștia au recunoscut și s-au angajat să ia în considerare oportunitățile și provocările unice cu care se confruntă membrii, inclusiv țările în curs de dezvoltare și țările cel mai puțin dezvoltate, precum și microîntreprinderile și întreprinderile mici și mijlocii, în ceea ce privește comerțul electronic. În final, membrii participanți și-au confirmat intenția de a continua să încurajeze toți membrii OMC să participe pentru a spori și mai mult beneficiile comerțului electronic pentru întreprinderi, consumatori și economia mondială.

                  Prin urmare, negocierile privind comerțul electronic ar trebui să se desfășoare la nivel multilateral în cadrul OMC și să rămână transparente și deschise oricărui membru al OMC care decide să se alăture. Membrii participanți pot prezenta orice propunere de negociere în domeniul aspectelor comerciale ale comerțului electronic, la începutul sau într-o etapă ulterioară a procesului de negociere în cadrul OMC.

                  Comisia a obținut în cadrul Agendei de dezvoltare de la Doha (ADD) autorizarea din partea Consiliului pentru negocieri în cadrul OMC, printre altele, cu privire la comerțul cu servicii și facilitarea comerțului, precum și cu privire la liberalizarea progresivă a normelor comerciale
                     3
                  . Întrucât comerțul electronic face parte integrantă din modul în care sunt comercializate bunurile și serviciile
                     4
                  , noile negocieri ale OMC privind aspectele comerciale ale comerțului electronic sunt acoperite de autorizația existentă, deoarece negocierile privind comerțul electronic țin de domeniul comerțului cu servicii, al facilitării comerțului și al liberalizării progresive a normelor comerciale
                     5
                  . Prin urmare, nu este necesară o nouă decizie a Consiliului de autorizare a deschiderii negocierilor în temeiul articolului 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

                  Cu toate acestea, deși comerțul electronic nu este un subiect nou pe ordinea de zi a OMC
                     6
                  , negocierile multilaterale privind aspectele comerciale ale comerțului electronic ar putea fi cuprinzătoare și ar putea aborda o serie de subiecte cu privire la care UE are o legislație internă, precum și preocupări specifice, în special cu privire la fluxurile transfrontaliere de date și la serviciile audiovizuale, și priorități specifice. În consecință, pentru a încadra mai bine negocierile, Comisia recomandă Consiliului adoptarea unor directive de negociere specifice negocierilor OMC privind comerțul electronic.

                  Directivele de negociere propuse au scopul de a garanta faptul că UE este în măsură să se angajeze în negocierea oricărui aspect comercial al comerțului electronic propus de membrii OMC participanți în cursul negocierilor, cu respectarea deplină a acquis-ului, inclusiv a cadrului pentru protecția datelor cu caracter personal, precum și a opțiunilor de politică ale UE în cadrul negocierilor comerciale.

                  Pentru UE, obiectivele negocierilor sunt consolidarea comerțului electronic mondial, facilitarea operațiunilor întreprinderilor, inclusiv a microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii, consolidarea încrederii consumatorilor în mediul online și crearea de noi oportunități de promovare a creșterii și dezvoltării favorabile incluziunii. Pentru a obține un rezultat la standarde înalte cu participarea unui număr cât mai mare de membri OMC, normele și angajamentele ar trebui să prevadă o flexibilitate adecvată pentru membri.

                  Rezultatul cel mai probabil al negocierilor OMC privind comerțul electronic este un set de norme ale OMC cu privire la care membrii pot decide ulterior și în mod unilateral dacă doresc să le adauge la listele lor curente de angajamente în cadrul OMC.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Obiectivele de mai sus sunt în concordanță cu Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), care prevede că UE ar trebui să „încurajeze integrarea tuturor țărilor în economia mondială, inclusiv prin eliminarea treptată a barierelor din calea comerțului internațional”
                     7
                  .

                  Consiliul European din 28-29 iunie 2018 a autorizat Comisia să continue procesul de modernizare a OMC având în vedere următoarele obiective: (1) de a face OMC mai relevantă și mai adaptabilă la o lume aflată în schimbare și (2) de a consolida eficiența OMC. Modernizarea activităților de reglementare ale OMC, care este unul dintre obiectivele principale ale negocierilor privind comerțul electronic, reprezintă pilonul central al acestui proces.

                  La 18 septembrie 2018, Comisia a prezentat un document de reflecție
                     8
                   privind modernizarea OMC. În contextul consolidării funcției de reglementare a OMC, Comisia a subliniat, printre altele, nevoia ca OMC să abordeze barierele din calea comerțului digital. Ea a subliniat că „[…] stabilirea unor discipline care să acopere comerțul digital este importantă pentru a elimina barierele nejustificate din calea comerțului prin mijloace electronice, pentru a crea siguranță juridică pentru întreprinderi și pentru a asigura un mediu online sigur pentru consumatori. […] noile discipline ar trebui să includă nu numai comerțul cu servicii, ci să se aplice tuturor sectoarelor economice.”

                  În cadrul negocierilor sale de liber schimb, UE propune în mod sistematic discipline de reglementare ambițioase în ceea ce privește atât serviciile de telecomunicații, cât și comerțul digital. Directivele de negociere propuse pentru negocierile în cadrul OMC privind comerțul electronic urmează aceeași abordare ca și cea pe care UE o aplică în acordurile sale de liber schimb (punctele 10-12 din anexă).

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Disciplinele propuse de UE în cadrul negocierilor bilaterale, precum și cele pe care UE le poate propune în cadrul OMC, se bazează pe legislația UE privind piața internă în domeniul comerțului digital și al serviciilor de telecomunicații și sunt pe deplin conforme cu aceasta.

                  Directivele de negociere propuse confirmă faptul că orice normă sau angajament convenit de UE trebuie să fie în conformitate cu cadrul juridic al UE (punctul 9 din anexă).

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

                  Articolul 207 alineatul (3) și alineatul (4) primul paragraf, în coroborare cu articolul 218 alineatul (3) și alineatul (4) din TFUE.

                  În conformitate cu articolul 207 alineatul (3), în cazul în care urmează să fie negociate acorduri privind politica comercială, Comisia face recomandări Consiliului. Aceste negocieri sunt desfășurate de Comisie, în consultare cu un comitet special desemnat de Consiliu pentru a asista Comisia în această misiune și cu respectarea directivelor pe care Consiliul i le-ar putea adresa.

                  Articolul 218 alineatul (3) din TFUE prevede că Comisia prezintă recomandări Consiliului. Consiliul este împuternicit să adopte decizii de autorizare a deschiderii negocierilor și, în conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, acesta poate adresa directive negociatorului și poate desemna un comitet special, negocierile trebuind să fie conduse în consultare cu acest comitet.

                  În ceea ce privește negocierile OMC privind comerțul electronic, Consiliul a autorizat deja deschiderea negocierilor și a emis directive pentru Comisie privind comerțul cu servicii și facilitarea comerțului, precum și privind liberalizarea progresivă a normelor comerciale în cadrul OMC, care vizează normele și angajamentele comerciale privind comerțul electronic (a se vedea secțiunea 1). Cu toate acestea, este necesară adoptarea unor directive de negociere suplimentare pentru a încadra mai exact aceste negocieri. Prin urmare, Comisia recomandă Consiliului să adopte o decizie în baza articolului 207 alineatul (3) și alineatul (4) primul paragraf, în coroborare cu articolul 218 alineatul (3) și alineatul (4) din TFUE.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Politica comercială comună este un domeniu de competență exclusivă a UE în temeiul articolului 3 din TFUE. Prin urmare, principiul subsidiarității nu se aplică [articolul 5 alineatul (3) din TUE].

               •Proporționalitatea

                  Recomandarea Comisiei este în conformitate cu principiul proporționalității.

               •Alegerea instrumentului

                  Decizie a Consiliului Uniunii Europene privind directivele de negociere referitoare la aspectele comerciale ale comerțului electronic de completare a directivelor adresate Comisiei privind Agenda de dezvoltare de la Doha.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultările cu părțile interesate

                  Consultarea publică nu a fost efectuată, deoarece elementele esențiale ale negocierilor în cadrul OMC nu sunt încă cunoscute.

                  Comisia consultă în mod regulat părțile interesate, printre altele în cadrul grupului de experți privind acordurile comerciale
                     9
                   și al dialogului cu societatea civilă
                     10
                  .

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu este necesară o evaluare a impactului în acest stadiu deoarece negocierile OMC privind comerțul electronic se bazează pe autorizația existentă a Comisiei din partea Consiliului pentru negocieri în cadrul OMC (a se vedea secțiunea 1). Substanța negocierilor nu reprezintă un nou domeniu de politică; ele reprezintă continuarea negocierilor mai ample în cadrul OMC care sunt în curs de desfășurare de mai mulți ani.

               (a)Mai mult, este esențial ca UE să avanseze rapid și să participe deja la primele etape ale negocierilor.

               (b)Impactul unor eventuale norme și angajamente noi care rezultă din negocierile multilaterale din cadrul OMC nu poate fi identificat ex ante. În primul rând, deoarece propunerile de negocieri nu au fost încă prezentate de membrii OMC participanți. În al doilea rând, deoarece nu se știe care dintre membri își vor asuma angajamente în ceea ce privește toate sau unele dintre noile norme și obligații în cadrul OMC.

                  Nevoia unei evaluări a impactului va fi reevaluată după încheierea negocierilor în cadrul OMC.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

                  Inițiativa respectă pe deplin Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special articolul 8 privind protecția datelor cu caracter personal.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Inițiativa nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Nu se aplică.

               •Documentele explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate cu privire la prevederile specifice ale propunerii

                  Nu se aplică.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de completare a directivelor de negociere pentru Agenda de dezvoltare de la Doha cu privire la negocierile multilaterale ale normelor și angajamentelor privind comerțul electronic

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (3) și alineatul (4) primul paragraf, în coroborare cu articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)La 13 decembrie 2017, în cadrul celei de a unsprezecea Conferințe ministeriale a Organizației Mondiale a Comerțului (OMC), 70 de membri ai OMC au adoptat o Declarație comună privind comerțul electronic
                  11
                pentru a iniția activități de explorare a unor viitoare negocieri în cadrul OMC cu privire la aspectele comerciale ale comerțului electronic.

               (2)La 25 ianuarie 2019, 76 de membri ai OMC și-au confirmat intenția de a începe negocierile în cadrul OMC cu privire la aspectele comerciale ale comerțului electronic
                  12
               .

               (3)În cadrul Agendei de dezvoltare de la Doha, Consiliul a autorizat deschiderea negocierilor în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului și a adresat directive Comisiei privind, printre altele, comerțul cu servicii, facilitarea comerțului și liberalizarea progresivă a normelor comerciale.

               (4)Adoptarea directivelor de negociere suplimentare este necesară pentru a defini în continuare poziția Uniunii în cadrul negocierilor OMC privind aspectele comerciale ale comerțului electronic.

               (5)În conformitate cu articolul 218 alineatul (4), Comitetul pentru politică comercială ar trebui să fie desemnat în continuare drept comitet special, negocierile trebuind să fie conduse în consultare cu acest comitet,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Directivele de negociere adresate Comisiei pentru Agenda de dezvoltare de la Doha se completează cu directivele de negociere pentru negocierile multilaterale ale normelor și angajamentelor privind comerțul electronic din anexă.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60

                     (2)

                        WT/L/1056

                     (3)

                        Un set de concluzii ale Consiliului  datate între 25 octombrie 1999 și 10 martie 2008 constituie autorizația din cadrul ADD.

                     (4)

                        Programul de lucru din 25 septembrie 1998 prevede că prin comerț electronic se înțelege producția, distribuția, marketingul, vânzarea sau livrarea de bunuri sau servicii prin mijloace electronice.

                     (5)

                        Se face referire în special la concluziile Consiliului din 25 octombrie 1999, 21 noiembrie 2001, 21 iulie 2003 (care prevăd în mod specific că declarațiile ministeriale de la Singapore și de la Doha și textele aferente adoptate la Doha, precum și concluziile anterioare ale Consiliului, constituie baza pentru acțiunea Uniunii în cadrul negocierilor ADD), 5 decembrie 2003, 6 octombrie 2004, 19 iulie 2005, 18 octombrie 2005, 21 noiembrie 2005, 12 iunie 2006 și 10 martie 2008.

                     (6)

                        Programul de lucru al OMC privind comerțul electronic a fost lansat în 1998.

                     (7)

                        Articolul 21 alineatul (2) litera (e) din TUE

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60

                     (12)

                        WT/L/1056

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 2.4.2019
            COM(2019) 165 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de Decizie a Consiliului

               de completare a directivelor de negociere pentru Agenda de dezvoltare de la Doha cu privire la negocierile multilaterale ale normelor și angajamentelor privind comerțul electronic

               ANEXĂ

               1.NATURA ȘI DOMENIUL DE APLICARE AL NORMELOR ȘI ANGAJAMENTELOR

               1.Pe baza autorizației existente a Consiliului pentru negocieri în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului (OMC) în contextul Agendei de dezvoltare de la Doha, scopul negocierilor multilaterale ar trebui să fie stabilirea de discipline în cadrul OMC cu privire la aspectele comerciale ale comerțului electronic în vederea consolidării comerțului electronic mondial, a facilitării operațiunilor întreprinderilor, inclusiv a microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii, în special, prin consolidarea încrederii consumatorilor în mediul online și prin crearea de noi oportunități de promovare a creșterii și dezvoltării durabile și favorabile incluziunii. Negocierile ar trebui să vizeze, de asemenea, liberalizarea comerțului cu bunuri și servicii în sectoare specifice care sunt direct relevante pentru a permite comerțul electronic.

               2.Negocierile ar trebui să se desfășoare și să fie încheiate ținând seama în mod corespunzător de drepturile și obligațiile membrilor în cadrul OMC, respectând principiile transparenței și incluziunii și pe baza acordurilor OMC existente, inclusiv excepțiile de la acestea.

               3.Negocierile ar trebui să vizeze dezvoltarea unor discipline și a unor angajamente la standarde înalte cu participarea unui număr cât mai mare de membri OMC. Negocierile ar trebui să țină seama atât de oportunitățile unice oferite de comerțul electronic, cât și de provocările cu care se confruntă membrii OMC în ceea ce privește comerțul electronic. Prin urmare, normele și angajamentele ar trebui să prevadă o flexibilitate adecvată.

               4.Normele și angajamentele convenite de Uniunea Europeană (UE) ar trebui să țină seama de obligația privind clauza națiunii celei mai favorizate în cadrul acordurilor OMC existente, cu excepția cazului în care membrii OMC convin altfel.

               2.CONȚINUTUL PROPUS AL NORMELOR ȘI ANGAJAMENTELOR

               5.Negocierile ar trebui să dezvolte discipline noi privind aspectele comerciale ale comerțului electronic în cadrul OMC. Acestea ar trebui să urmărească îmbunătățirea condițiilor pentru comerțul electronic mondial în beneficiul întreprinderilor și al consumatorilor din Uniunea Europeană și să sporească participarea la lanțurile valorice globale a microîntreprinderilor, a întreprinderilor mici și mijlocii, precum și a țărilor în curs de dezvoltare și a țărilor cel mai puțin dezvoltate.

               6.Negocierile se vor desfășura într-un mod deschis și favorabil incluziunii. Prin urmare, acestea pot acoperi orice aspect comercial legat de comerțul electronic propus de către membrii participanți. Recunoscând caracterul transversal al comerțului electronic, negocierile se pot referi la aspecte precum:

               –facilitarea tranzacțiilor electronice (de exemplu, semnături electronice și alte servicii electronice de încredere, autentificări electronice);

               –taxele vamale pentru transmisiile electronice și conținutul transmis;

               –încrederea consumatorilor (de exemplu, protecția consumatorilor online, comunicațiile electronice nesolicitate, accesul la căile de atac);

               –discipline de reglementare privind serviciile de telecomunicații pentru a se asigura condiții de concurență echitabile și o concurență efectivă în sectorul telecomunicațiilor;

               –fluxurile transfrontaliere de date, cerințele de localizare a datelor și protecția datelor cu caracter personal;

               –încrederea întreprinderilor (de exemplu, protecția codului sursă al calculatorului, transferul forțat de tehnologie);

               –îmbunătățirea accesului la comerțul electronic (de exemplu, accesul la internet, la servicii online și date guvernamentale sau accesul la intermediarii online și răspunderea acestora);

               –măsuri de facilitare a comerțului relevante pentru comerțul electronic (de exemplu, tranzacțiile fără suport de hârtie), ținând seama în mod corespunzător de Acordul OMC privind facilitarea comerțului;

               –aspectele legate de comerțul electronic ale drepturilor de proprietate intelectuală, inclusiv secretele comerciale;

               –aspectele legate de dezvoltare;

               –transparența; și

               –cooperarea (de exemplu, între membrii participanți, autoritățile de protecție a consumatorilor).

               7.Uniunea Europeană ar putea, de asemenea, să se angajeze în negocieri privind alte aspecte comerciale ale comerțului electronic propuse de membrii participanți, în conformitate cu aceste directive.

               8.De asemenea, negocierile ar trebui să vizeze liberalizarea progresivă a comerțului cu bunuri și servicii prin reducerea restricțiilor privind accesul pe piață și tratamentul național în anumite sectoare specifice care sunt direct relevante pentru a permite comerțul electronic, în special serviciile de telecomunicații, serviciile informatice și serviciile conexe, în plus față de angajamentele existente ale membrilor în cadrul OMC.

               9.Orice normă sau angajament convenit de UE trebuie să fie în conformitate cu cadrul juridic al UE.

               10.În special, Uniunea Europeană nu convine asupra disciplinelor sau a angajamentelor care ar putea afecta cadrul său juridic în materie de securitate cibernetică, mai ales cu privire la un nivel comun ridicat de securitate a rețelelor și a sistemelor informatice în toată Uniunea Europeană.

               11.Mai mult, Uniunea Europeană nu convine asupra disciplinelor sau a angajamentelor care ar putea afecta cadrul său juridic în materie de protecție a datelor cu caracter personal. În ceea ce privește fluxurile transfrontaliere de date (cerințele privind localizarea datelor și protecția datelor cu caracter personal), Uniunea Europeană respectă abordarea orizontală aprobată în ceea ce privește acordurile bilaterale comerciale și de investiții.

               12.În plus, Uniunea Europeană și statele sale membre își mențin posibilitatea de a-și păstra și de a-și dezvolta capacitatea de a defini și de a pune în aplicare politici culturale și audiovizuale în scopul conservării diversității culturale. Uniunea Europeană nu convine asupra normelor sau angajamentelor pentru serviciile audiovizuale. Uniunea Europeană nu își asumă angajamente cu privire la serviciile furnizate sau activitățile desfășurate în exercitarea autorității guvernamentale.

               13.Normele și angajamentele nu trebuie să împiedice capacitatea Uniunii Europene, a statelor sale membre și a autorităților lor naționale, regionale și locale de a reglementa activitatea economică în interes public, de a îndeplini obiective legitime de politică publică, precum protecția și promovarea sănătății publice, serviciile sociale, educația publică, siguranța, mediul, moralitatea publică, protecția socială sau a consumatorilor, confidențialitatea și protecția datelor și promovarea și protejarea diversității culturale. Înalta calitate a serviciilor publice din Uniunea Europeană ar trebui să fie menținută în conformitate cu Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, în special, cu Protocolul nr. 26 privind serviciile de interes general, luându-se în considerare rezervele Uniunii Europene în acest domeniu, inclusiv în temeiul GATS.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor privind un acord între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXT

                  Capul Verde și UE au de peste 35 de ani o relație strânsă și foarte constructivă, bazată în primul rând pe o cooperare în materie de dezvoltare continuă și semnificativă. Din noiembrie 2007, relațiile dintre UE și Capul Verde sunt reglementate de Parteneriatul special UE-Capul Verde, care reprezintă un instrument ambițios ce vizează consolidarea relațiilor bilaterale și constituie un caz unic pentru grupul statelor din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP). Unul dintre obiectivele parteneriatului special este îmbunătățirea mobilității cetățenilor UE și ai celor din Capul Verde, precum și a contactelor dintre aceștia, și intensificarea cooperării în cea ce privește combaterea imigrației neregulamentare. În cadrul acestui parteneriat, în 2008, Capul Verde a fost prima țară africană care a încheiat un parteneriat pentru mobilitate cu UE. Obiectivele parteneriatului pentru mobilitate vizează consolidarea cooperării cu UE în domeniul migrației, al gestionării frontierelor, al combaterii migrației neregulamentare și al luptei împotriva traficului de persoane.

                  Parteneriatul special a deschis calea către negocierea și încheierea Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene
                     1
                   (denumit în continuare „acordul”), adoptat în paralel cu Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind readmisia persoanelor aflate în situație de ședere ilegală
                     2
                  . Ambele acorduri au intrat în vigoare la 1 decembrie 2014.

                  La 2 februarie 2020, va deveni aplicabil Regulamentul (UE) 2019/1155 din 20 iunie 2019 de modificare a Codului de vize
                     3
                  . În cazul unei contradicții între regulament și acord, acesta din urmă, dat fiind că este acord internațional încheiat de Uniune, prevalează asupra legislației secundare a Uniunii și, prin urmare, se aplică în continuare. Cu toate acestea, se va aplica și Codul de vize, și anume în cazul aspectelor care nu sunt reglementate de acord. Prin urmare, unele dintre dispozițiile Codului de vize revizuit vor afecta procedurile de eliberare a vizelor cetățenilor Capului Verde.

                  De exemplu, Codul de vize revizuit introduce o abordare armonizată în ceea ce privește eliberarea de vize cu intrări multiple persoanelor care călătoresc în mod regulat și au un istoric pozitiv în materie de vize, pentru o perioadă care crește treptat, de la 1 la 5 ani, și va oferi posibilitatea de a-i scuti de la plata taxei de viză pe copiii cu vârsta de cel puțin 6 ani, dar mai mică de 18 ani. De asemenea, acesta majorează nivelul general al taxei de viză de la 60 EUR la 80 EUR și introduce posibilitatea ca, în cazul în care nivelul de cooperare în materie de readmisie al țării respective este evaluat ca fiind insuficient, să se suspende – prin intermediul unei decizii de punere în aplicare a Consiliului – unele dintre facilitățile aplicabile resortisanților unei țări terțe (și/sau anumitor categorii de călători din țara respectivă), ca de exemplu scutirea de la plata taxei de viză, perioada de valabilitate a vizelor cu intrări multiple eliberate, reducerea numărului de documente justificative care trebuie furnizate.

                  Spre deosebire de acordurile similare de facilitare a eliberării vizelor încheiate de UE cu alte țări terțe, acordul cu Capul Verde nu include o dispoziție privind reducerea nivelului taxei de viză și nici o listă armonizată a documentelor justificative care trebuie prezentate de solicitant pentru dovedirea scopului călătoriei. În plus, acordul nu permite suspendarea tuturor dispozițiilor acestuia sau a unora dintre ele în cazul unei cooperări insuficiente în materie de readmisie.

                  În lumina acestor evoluții, Comisia Europeană consideră oportună adaptarea acordului încheiat cu Capul Verde.

                  Politica de vize aplicată de Capul Verde în privința cetățenilor UE

                  De la 1 ianuarie 2019, Capul Verde scutește cetățenii UE de obligația de a deține viză (pentru șederi de până la 30 de zile) atunci când călătoresc pe teritoriul său.

               Cetățenii UE pot beneficia de facilitățile prevăzute în acord pentru șederi cu o durată mai mare de 30 de zile, dar de cel mult 90 de zile într-o perioadă de 180 de zile.

                  În cazul în care Capul Verde ar reintroduce obligația de a deține viză pentru cetățenii UE, dispozițiile acordului s-ar aplica pe deplin, pe bază de reciprocitate, cetățenilor UE.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică vizat

                  După cum s-a explicat în secțiunea precedentă, obiectivul principal care trebuie atins prin negocierea și încheierea unui acord modificat este de a alinia facilitățile acordate resortisanților Capului Verde la dispozițiile revizuite ale Codului de vize.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic al prezentei recomandări este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

                  Obiectul acordului modificat ar urma să facă parte din politica comună a Uniunii în domeniul vizelor pentru șederi de scurtă durată de până la 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile. Prin urmare, se poate anticipa că temeiul juridic material al deciziilor privind semnarea și încheierea acordului va fi articolul 77 alineatul (2) litera (a) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Uniunea și-a exercitat deja competența în acest domeniu și a stabilit norme în acest sens prin adoptarea Codului de vize, care definește procedurile și condițiile de eliberare a vizelor de scurtă ședere care sunt obligatorii pentru toate statele membre ale Uniunii Europene care pun în aplicare acquis-ul Schengen.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

                  Comitetul mixt înființat pentru a monitoriza punerea în aplicare a acordului a fost convocat în trei rânduri (la 5 octombrie 2015, la 19 octombrie 2016 și la 27 noiembrie 2017) și a constatat că punerea în aplicare a fost, în general, bună, identificând, în același timp, posibilitatea îmbunătățirii anumitor aspecte ale procedurii de prelucrare a cererilor de viză. În special, comitetul mixt a recomandat depunerea de către ambele părți a unor eforturi sporite pentru a-i informa în mod corespunzător și exhaustiv pe solicitanții de viză cu privire la cerințele pe care trebuie să le îndeplinească pentru a depune o cerere de viză Schengen.

               Numărul cererilor de viză depuse la consulatele statelor membre din Capul Verde a crescut constant de la intrarea în vigoare a acordului. În 2014, au fost depuse 14 694 de cereri de viză. Acest număr a crescut la 20 158 în 2018 (+ 37,2 %). A crescut și numărul de vize eliberate, chiar dacă într-o măsură mai mică, de la 11 370 în 2014 la 13 343 în 2018 (+ 17,3 %). Rata de respingere a cererilor de vize a fost de 33,5 % în 2018.

                  Statele membre care eliberează vize în Capul Verde (Spania și Portugalia, acestea din urmă reprezentând 19 state membre la Centrul Comun de Vize din Praia) se întrunesc în mod regulat la Praia, în cadrul Grupului pentru cooperarea locală Schengen (LSC). Delegația UE în Capul Verde prezidează aceste reuniuni.

                  Grupul pentru cooperarea locală Schengen a confirmat faptul că acordul și dispozițiile aplicabile ale Codului de vize sunt, în general, puse în aplicare în mod corespunzător. În același timp, s-au constatat o serie de dificultăți în prelucrarea cererilor de viză depuse de resortisanții Capului Verde, în special în ceea ce privește documentele care justifică scopul călătoriei și/sau faptul că fac parte din una dintre categoriile de solicitanți cărora le sunt aplicabile condiții simplificate, astfel cum sunt identificate în acordul actual.

                  Grupul de lucru pentru vize al Consiliului a discutat în cinci rânduri situația actuală a punerii în aplicare a acordului (la 26 octombrie 2015, la 27 octombrie 2016, la 11 decembrie 2017, la 20 mai 2019 și la 10 iulie 2019). În cadrul ultimei reuniuni a acestuia, Comisia a informat statele membre cu privire la discuțiile exploratorii pe care le-a purtat cu autoritățile Capului Verde în ceea ce privește o posibilă modificare a acordului și a domeniului său de aplicare.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Acordul modificat avut în vedere nu va avea implicații asupra bugetului UE.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Directive de negociere

               Taxa de viză și scutirile de la plata taxei de viză

               În alte acorduri de facilitare a eliberării vizelor încheiate de UE cu țări terțe, taxa generală de viză este stabilită la 35 EUR. Această sumă a fost inclusă în directivele de negociere anterioare, luând în același timp în considerare taxa de viză de 60 EUR prevăzută în Codul de vize. Acordul cu Capul Verde nu conține o dispoziție care să stabilească o reducere a taxei generale de viză.

               Întrucât Codul de vize revizuit prevede majorarea taxei de viză de la 60 EUR la 80 EUR, această taxă mai mare li se va aplica și solicitanților din Capul Verde.

               Prin urmare, se propune reducerea taxei de viză pentru solicitanții din Capul Verde, astfel cum s-a procedat în cazul resortisanților tuturor celorlalte țări terțe care au încheiat un acord de facilitare a eliberării vizelor cu UE. Cu toate acestea, nivelul taxei reduse ar trebui să fie proporțional cu taxa de viză revizuită. Prin urmare, se propune ca taxa redusă să fie stabilită la jumătate din suma prevăzută de legislația națională a părților (care, în cazul UE, este Codul de vize). Această abordare i-ar permite UE să adapteze nivelul taxei în funcție de evoluția situației.

               În cursul negocierilor, ar trebui luată în considerare și includerea unor categorii suplimentare de solicitanți care ar urma să fie scutiți de plata taxei de viză.

               Vizele cu intrări multiple cu o perioadă lungă de valabilitate

               Acordul de modificare va trebui să ia în considerare modificările introduse de Codul de vize revizuit în ceea ce privește eliberarea vizelor cu intrări multiple cu o perioadă lungă de valabilitate.

               Acordul aflat în vigoare prevede acordarea de acces la vize cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de cinci ani unui număr limitat de categorii de persoane care călătoresc în mod regulat (de exemplu, membrilor guvernelor naționale și regionale, membrilor permanenți ai delegațiilor oficiale, oamenilor de afaceri, membrilor apropiați ai familiei persoanei în cauză), prevăzând, totodată, vize cu intrări multiple „în cascadă”, cu o perioadă de valabilitate din ce în ce mai mare, pentru alte categorii de persoane care călătoresc în mod regulat.

               Codul de vize revizuit [articolul 24 alineatul (2)] prevede, în schimb, un sistem „în cascadă” diferit pentru obținerea vizelor cu intrări multiple, care nu se limitează la anumite categorii.

               Prin urmare, se propune ca acordul de modificare să urmeze o abordare similară, și anume o abordare „în cascadă” care să se aplice tuturor solicitanților, cu excepția celor care aparțin categoriilor cărora li se acordă deja vize cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de cinci ani, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din acordul în vigoare.

               În plus, acordul de modificare ar trebui să reducă numărul vizelor a căror utilizare legală este o condiție prealabilă pentru obținerea vizei cu intrări multiple și/sau să extindă perioadele de referință în timpul cărora trebuie să fi fost obținut și utilizat în mod legal numărul definit de vize.

               Lista documentelor justificative necesare pentru dovedirea scopului călătoriei / dovada cazării

               Acordurile de facilitare a eliberării vizelor încheiate de UE cu alte țări terțe prevăd facilități, prin reducerea numărului de documente justificative necesare pentru dovedirea scopului călătoriei, în general, la un singur document pentru fiecare categorie de solicitanți. Acordul cu Capul Verde nu include însă o astfel de dispoziție.

               Acordul de modificare ar trebui să stabilească o listă a documentelor justificative care trebuie prezentate de solicitanți pentru a dovedi scopul călătoriei. Documentele justificative ar trebui să fie reduse, în general, la un singur document justificativ pentru fiecare categorie. Obiectivele unei astfel de măsuri ar fi simplificarea procedurii de solicitare a vizei și facilitarea identificării solicitanților care aparțin uneia dintre categoriile stabilite în acord.

               În plus, Codul de vize prevede anumite facilități orizontale în ceea ce privește documentele justificative care trebuie furnizate de persoanele care călătoresc în mod regulat. Conform articolului 14 alineatul (6), se poate renunța la cerința prezentării anumitor documente justificative „în cazul în care un solicitant este cunoscut pentru integritatea și încrederea pe care o prezintă, în special în ceea ce privește utilizarea legală a vizelor anterioare, dacă nu există niciun dubiu cu privire la faptul că solicitantul va îndeplini cerințele prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din Codul Frontierelor Schengen în momentul trecerii frontierelor externe ale statelor membre”.

               Având în vedere acest principiu, acordul modificat ar trebui să conțină o dispoziție conform căreia, odată ce o persoană a obținut prima viză cu intrări multiple cu o perioadă lungă de valabilitate (de un an, de doi ani sau de trei ani), și anume a ajuns la cea de a doua etapă din „cascadă”, acesta ar trebui, în principiu, să fie scutit de obligația de a prezenta documente care să dovedească cazarea și/sau mijloacele de plată pentru cazare.

               Scutirea de obligația de a deține viză pentru titularii permiselor de liberă trecere eliberate de UE

               Acordul modificat ar trebui să îi scutească de obligația de a deține viză pe titularii de permise de liberă trecere eliberate de UE anumitor agenți ai instituțiilor Uniunii, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1417/2013 al Consiliului.

               Includerea nepunerii în aplicare a acordului de readmisie printre motivele de suspendare a acordului

               Acordul prevede posibilitatea suspendării acestuia din numeroase motive, și anume din motive de ordine publică, de protecție a securității naționale și de protecție a sănătății publice.

               În concordanță cu abordarea prevăzută în Codul de vize revizuit de stabilire a unei legături între cooperarea privind readmisia și facilitățile de acordare a vizelor, acordul de modificare ar trebui să extindă motivele de suspendare a acordului pentru a include posibilitatea ca UE să îl suspende, în totalitate sau parțial, în cazul în care acordul de readmisie încheiat între UE și Capul Verde nu este pus în aplicare sau în cazul unui nivel insuficient de cooperare în combaterea migrației neregulamentare.

               6.CONCLUZII

                  Având în vedere cele de mai sus, Comisia recomandă Consiliului să autorizeze deschiderea negocierilor privind un acord între UE și Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene aflat în vigoare.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor privind un acord între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui acord cu Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre UE și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Prin prezenta decizie, Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord internațional cu Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu Grupul de lucru pentru vize al Consiliului.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 282, 24.10.2013, p. 3-12.

                     (2)

                        JO L 282, 24.10.2013, p. 15-34.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) 2019/1155 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 810/2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize). JO L 188, 12.7.2019, p. 25–54.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 13.9.2019
            COM(2019) 417 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor privind un acord între Uniunea Europeană și Republica Capului Verde de modificare a Acordului dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene

               ANEXĂ

               Directive de negociere

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească atingerea obiectivelor stabilite în detaliu mai jos.

               1.Scopul și domeniul de aplicare al acordului

               Scopul acordului este de a modifica Acordul în vigoare dintre Uniunea Europeană și Republica Capului Verde privind facilitarea eliberării vizelor de scurtă ședere pentru cetățenii Republicii Capului Verde și pentru cetățenii Uniunii Europene
                  1
                (denumit în continuare „acordul”). Acesta din urmă a intrat în vigoare la 1 decembrie 2014 și se aplică eliberării de vize cetățenilor Republicii Capului Verde (denumită în continuare „Capul Verde”) pentru o ședere prevăzută în spațiul Schengen de cel mult 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               De la 1 ianuarie 2019, Capul Verde îi scutește de obligația de a deține viză pe cetățenii UE care călătoresc în Capul Verde pentru șederi de până la 30 de zile. În principiu, cetățenii UE pot beneficia de facilitățile prevăzute în acord pentru șederi cu o durată mai mare de 30 de zile, dar de cel mult 90 de zile în orice perioadă de 180 de zile.

               De asemenea, acordul de modificare ar urma să se aplice pe deplin, pe bază de reciprocitate, în cazul în care Capul Verde ar decide să reinstituie obligația cetățenilor UE de a deține viză.

               Acordul de modificare ar trebui să prevadă drepturi și obligații clare, lipsite de ambiguitate și obligatorii din punct de vedere juridic cu privire la facilitarea procedurilor legate de depunerea cererilor de viză și de eliberare a vizelor pentru resortisanții Capului Verde, ținând cont de normele Codului de vize revizuit
                  2
               .

               2.Aspecte specifice

               Acordul de modificare ar trebui să țină seama de acordul actual, de acordurile anterioare de facilitare a eliberării vizelor încheiate de Uniune cu alte țări terțe, precum și de situația specială a Capului Verde, care este prima țară terță care nu este situată în vecinătatea UE cu care UE a încheiat un acord de facilitare a eliberării vizelor, în paralel cu un acord de readmisie.

               În plus, Codul de vize modificat, care a intrat în vigoare la 2 august 2019 și care va fi aplicabil începând cu 2 februarie 2020, prevede o serie de modificări ale normelor generale referitoare la procedurile de eliberare a vizelor. Ar trebui luate în considerare și aceste norme revizuite, pentru a se asigura faptul că facilitățile oferite Capului Verde prin acordul de modificare depășesc în continuare normele generale prevăzute în Codul de vize revizuit.

               2.1.Taxa de viză

               Acordul de modificare ar trebui să stabilească o taxă pentru prelucrarea cererilor de viză egală cu jumătate din suma prevăzută de legislația națională a părților.

               Pe lângă categoriile definite la articolul 5 alineatul (1) din acordul actual, ar trebui ca solicitanții cu vârsta sub 18 ani să fie scutiți de plata taxei de viză. Includerea altor categorii de solicitanți, cum ar fi rudele apropiate ale cetățenilor UE, ar putea fi, de asemenea, luată în considerare.

               2.2.
                     Vizele cu intrări multiple cu o perioadă lungă de valabilitate

               Normele privind acordarea vizelor cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de cinci ani anumitor categorii de solicitanți, stabilite la articolul 4 alineatul (1) din acordul actual, ar trebui să rămână aplicabile.

               În plus, acordul de modificare ar trebui să definească normele privind eliberarea vizelor cu intrări multiple în cazul tuturor celorlalți solicitanți, pe baza dispozițiilor articolului 24 din Codul de vize revizuit.

               Articolul 24 alineatul (2) din Codul de vize revizuit stabilește un sistem general de emitere a vizelor „în cascadă” pentru toți solicitanții, indiferent de scopul călătoriei. În acordul de modificare ar trebui să se prevadă o abordare similară.

               Acordul de modificare ar trebui să faciliteze eliberarea de vize cu intrări multiple prin reducerea numărului de vize care trebuie să fi fost obținute anterior și utilizate în mod legal și/sau prin extinderea perioadelor de referință în care trebuie să fi fost obținut și utilizat în mod legal numărul definit de vize. Un astfel de sistem „în cascadă” ar putea, de exemplu, să fie următorul:

               –în urma obținerii și utilizării în mod legal a uneia sau a două vize în cele 24 de luni ce preced depunerea cererii de viză, solicitanții ar trebui să obțină, în momentul depunerii cererii pentru următoarea viză, o viză cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de un an;

               –după utilizarea în mod legal a unei vize cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de 1 an în ultimele 30 sau 36 de luni ce preced depunerea cererii de viză, solicitantului ar trebui să i se elibereze o viză cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate mai mare (de exemplu, doi sau trei ani);

               –după utilizarea în mod legal a unei vize cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate de 2 sau de 3 ani în ultimele 42 sau 48 de luni ce preced depunerea cererii de viză, solicitantului ar trebui să i se elibereze o viză cu intrări multiple cu o perioadă de valabilitate mai mare (de exemplu, trei sau maximum cinci ani).

               2.3.
                     Documente justificative

               Acordul modificat ar trebui să prevadă facilități în ceea ce privește documentele justificative care trebuie prezentate la depunerea cererii de viză.

               Numărul documentelor justificative care trebuie prezentate de solicitant pentru dovedirea scopului călătoriei ar trebui să fie redus, în general, la un document justificativ pentru fiecare categorie de solicitanți care fac obiectul acordului de modificare.

               Solicitanții care au obținut deja și au utilizat în mod legal o viză cu intrări multiple (cu o perioadă de valabilitate de cel puțin un an) ar trebui, în principiu, să fie scutiți de obligația de a prezenta documente justificative pentru cazare sau dovada deținerii unor mijloace suficiente pentru plata cazării.

               2.4.
                     Scutirea de obligația de a deține viză pentru titularii permiselor de liberă trecere eliberate de UE

               Acordul de modificare ar trebui să îi scutească de la obligația de a deține viză pe titularii de permise de liberă trecere eliberate de UE anumitor agenți ai instituțiilor Uniunii, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1417/2013 al Consiliului.

               2.5.
                     Clauza de suspendare

               Acordul de modificare ar trebui să modifice clauzele finale ale acordului actual, oferindu-le părților posibilitatea de a-l suspenda, în totalitate sau parțial, din orice motiv și, în mod explicit, în cazul în care s-ar considera că Capul Verde nu cooperează suficient în materie de readmisie.

                     (1)

                        JO L 282, 24.10.2013, p. 3.

                     (2)

                        Regulamentul (UE) nr. 2019/1155 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2019 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 810/2009 privind instituirea unui Cod comunitar de vize (Codul de vize). JO L 188, 12.7.2019, p. 25.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a începerii negocierilor în vederea modificării Acordului internațional din 1992 privind zahărul

               EXPUNERE DE MOTIVE

               Prezenta recomandare se referă la o decizie de autorizare a Comisiei să participe, în numele Uniunii, la negocierile pentru revizuirea parțială a Acordului internațional privind zahărul („ISA”) pe care Consiliul Internațional al Zahărului („ISC”) a decis să le lanseze, sub coordonarea Conferinței Organizației Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD). În conformitate cu decizia ISC din 19 iulie 2019, negocierile respective se referă la bugetul administrativ și la contribuțiile membrilor, precum și la modificări limitate ale programului de lucru și ale obiectivelor Organizației Internaționale a Zahărului (OIZ).

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               •Reforma Acordului internațional din 1992 privind zahărul

               Uniunea Europeană este parte la ISA.

               ISA urmărește să sporească cooperarea internațională privind problemele legate direct sau indirect de zahăr la nivel mondial, să ofere un for de consultări interguvernamentale pe tema zahărului și a mijloacelor de îmbunătățire a economiei mondiale a zahărului, să faciliteze comerțul prin colectarea și furnizarea de informații cu privire la piața mondială a zahărului și a altor îndulcitori și să încurajeze creșterea cererii de zahăr, în special pentru utilizări netradiționale. ISA a intrat în vigoare la 1 ianuarie 1993 pentru o perioadă de trei ani, până la 31 decembrie 1995. De la această dată, a fost prelungit în mod regulat pentru perioade de doi ani. Acordul a fost prelungit ultima dată printr-o decizie a ISC în iulie 2019 și va rămâne în vigoare până la 31 decembrie 2021.

               În conformitate cu articolul 8 din ISA, ISC este organismul responsabil pentru îndeplinirea tuturor funcțiilor necesare pentru aplicarea dispozițiilor ISA. Articolul 13 din ISA prevede că toate deciziile ISC se iau prin consens, în principiu, cu excepția cazului în care se prevede altfel în ISA. În absența unui consens, deciziile se iau prin vot cu majoritate simplă, cu excepția cazului în care ISA prevede un vot special.

               În conformitate cu articolul 25 din ISA, membrii OIZ dețin în total 2 000 de voturi. Fiecare membru al OIZ are un anumit număr de voturi care este ajustat anual în funcție de criterii definite în prealabil în ISA.

               Acordul și, în special, alocarea voturilor între membri, care stabilește de asemenea contribuția unui membru, nu mai reflectă realitățile de pe piața mondială a zahărului. În prezent, UE este de departe cel mai mare contribuitor la bugetul OIZ. Începând din 2015, OIZ discută, la nivelul grupurilor de lucru, posibilitățile de revizuire a mecanismului de alocare a voturilor.

               În 2017, Comisia a primit un mandat din partea Consiliului pentru a participa la negocieri cu celelalte părți la ISA, în cadrul ISC, în vederea modernizării ISA, în special în ceea ce privește discrepanțele dintre numărul de voturi care pot exercita o influență și contribuțiile financiare ale membrilor OIZ, pe de o parte, și poziția lor relativă pe piața mondială a zahărului, pe de altă parte. Mandatul respectiv rămâne valabil până la 31 decembrie 2019. Pe baza acestui mandat, Comisia a luat inițiativa de a participa la negocieri cu țările membre ale OIZ și a prezentat propuneri concrete de modificare a articolului 25 din ISA, care reglementează adoptarea bugetului administrativ și contribuțiile membrilor.

               În cea de-a 55-a sesiune a sa, la 19 iulie 2019, ISC a decis să deschidă negocierile înainte de următoarea reuniune a Consiliului din noiembrie 2019, sub coordonarea UNCTAD. Aceste negocieri vor viza o revizuire parțială a ISA, concentrându-se asupra capitolului I și a capitolului VII, în special în ceea ce privește aspectele legate de „bugetul administrativ și contribuțiile membrilor”, precum și alte modificări limitate, inclusiv capitolul IX și capitolul X, pe care membrii au ales să le prezinte. În conformitate cu decizia ISC, acest proces trebuie finalizat până la 31 decembrie 2021. Aceasta înseamnă că modernizarea preconizată a acordului, pe lângă distribuirea voturilor și contribuția financiară a membrilor (capitolul VII), ar trebui să includă în prezent și:

               (1)obiectivele generale ale OIZ (Capitolul I), în special pentru includerea etanolului;

               (2)o perspectivă mai largă asupra „informațiilor și studiilor” (capitolul IX), în principal pentru a permite includerea etanolului în astfel de activități;

               (3)o perspectivă mai amplă asupra „cercetării și dezvoltării” (capitolul X).

               Nu se dorește modificarea scopului general al OIZ, astfel cum este definit la articolul 1 din acord, chiar dacă se include etanolul.

               Este în mod evident în interesul Uniunii să se întreprindă o reformă a OIZ care să vizeze o mai bună aliniere a practicilor acestei organizații la cele pe care Uniunea le încurajează în alte organisme internaționale ale produselor de bază, precum și la evoluția pieței zahărului la nivel mondial după 1992. Această reformă ar trebui să ducă cel puțin la transparență atât în ceea ce privește responsabilitățile membrilor în materie de vot, cât și în ceea ce privește contribuțiile financiare ale acestora. Alocarea voturilor în cadrul OIZ ar trebui să fie măsurabilă pe baza unor indicatori precum comerțul, consumul, producția și capacitatea de plată. Acest din urmă indicator este utilizat în cadrul Organizației Națiunilor Unite pentru a permite recunoașterea aspectului legat de dezvoltare al zahărului. Luarea în considerare a acestui indicator conduce la alocarea unei părți mai mari a responsabilităților financiare în favoarea membrilor care au o capacitate mai mare de a contribui la bugetul OIZ. Includerea formală a etanolului în obiectivele și în programul de lucru al OIZ este în conformitate cu obiectivul Uniunii de modernizare a ISA și aliniază conținutul ISA cu ceea ce există deja în practică.

               •Coerența cu practicile existente în organismele internaționale ale produselor de bază

                  În cadrul organismelor internaționale ale produselor de bază, cum ar fi Consiliul Internațional al Cerealelor (CIC) și Consiliul Oleicol Internațional (IOC), Uniunea a negociat o alocare a drepturilor de vot și mecanisme de actualizare anuale clare care reflectă importanța relativă a Uniunii pe piața cerealelor, a măslinelor și a uleiului de măsline. În cadrul CIC, indicatorii sunt comerțul, consumul și producția. Această situație este contrară practicii existente a OIZ, deoarece acordul nu a permis, după 1992, efectuarea de ajustări în funcție de evoluția poziției membrilor în economia internațională a zahărului. În plus, în prezent, alocarea drepturilor de vot nu poate fi calculată în avans de către membri, ci rezultă dintr-un calcul lipsit de transparență. Revizuirea parțială a ISA ar trebui să vizeze armonizarea practicilor OIZ cu cele existente în alte organisme internaționale ale produselor de bază.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Zahărul este un produs sensibil în cadrul politicii comerciale comune a Uniunii și al politicii agricole comune. În cadrul negocierilor comerciale internaționale ale Uniunii, zahărul joacă un rol esențial și atât producția, cât și comerțul sunt monitorizate cu atenție de către Comisie. Zahărul este, de asemenea, un produs de bază important pentru multe țări în curs de dezvoltare, iar aspectul legat de dezvoltare al zahărului este de o importanță capitală pentru politica comercială comună. OIZ oferă o platformă neutră pentru discutarea aspectelor legate de zahăr între un număr mare de membri. În același timp, monitorizarea evoluțiilor de pe piața mondială a zahărului este în interesul posibilităților de gestionare a pieței în cadrul politicii agricole comune.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

                  Articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) prevede autorizarea începerii negocierilor și desemnează, în funcție de domeniul acordului în cauză, negociatorul sau șeful echipei de negociatori a Uniunii. În conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, Consiliul poate adresa directive negociatorului și poate desemna un comitet special, negocierile trebuind să fie conduse în consultare cu acest comitet.

               •Aplicarea la cazul în discuție

               Mandatul de negociere avut în vedere ar trebui să ofere negociatorilor, în numele Uniunii, mijloacele de atingere a obiectivelor generale, astfel cum sunt prevăzute la primul punct marcator de la punctul 1.

                  Temeiul juridic procedural al deciziei propuse este, prin urmare, articolul 218 alineatul (3) și articolul 218 alineatul (4) din TFUE.

               •Concluzie

               Temeiul juridic al deciziei propuse ar trebui să fie articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               ·Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

               Uniunea este parte la ISA și este reprezentată de Comisie în cadrul OIZ. Statele membre nu sunt parte distinctă la ISA. Negocierea de către UE a revizuirii parțiale a ISA ține de competența exclusivă a Uniunii.

               ·Proporționalitate

                  Este în interesul Uniunii să modifice ISA pentru a obține o structură de vot care să reprezinte importanța relativă a membrilor OIZ în economia mondială a zahărului, precum și alte aspecte care conduc la modernizarea acordului. În prezent, participarea UE la OIZ este benefică atât pentru Uniune, cât și pentru celelalte state membre ale OIZ. Cu toate acestea, având în vedere că evoluția importanței relative a UE nu a determinat o reducere a numărului de voturi și, în consecință, o reducere a contribuțiilor financiare, această participare are un preț prea mare. Contribuția altor membri OIZ, care și-au sporit prezența pe piețele de zahăr la nivel global, nu a crescut în aceeași măsură. Modernizarea acordului și extinderea domeniului de aplicare al acestuia nu ar conduce la costuri mai ridicate și se estimează că ar spori interesul pentru OIZ, prin atragerea de noi membri și creșterea relevanței activității sale.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Consultări cu părțile interesate

                  Uniunea este membră a OIZ și această participare se bucură, din 1992, de susținerea generală a sectorului zahărului din UE, precum și de susținerea majorității statelor membre. Nu se consideră a fi necesar să se întreprindă consultări cu părțile interesate referitoare la un proces care vizează pur și simplu continuarea participării Uniunii la OIZ, chiar dacă în temeiul unui set de norme care este în concordanță cu cel al altor organisme internaționale ale produselor de bază din care UE face parte. În cele din urmă, importanța relativă redusă a UE pe piața mondială a zahărului ar trebui, de asemenea, să determine o reducere modestă a contribuțiilor la OIZ.

               •Evaluarea impactului

               O evaluare integrală a impactului nu este necesară, deoarece măsura nu este susceptibilă să aibă un impact economic, social sau de mediu important. Modificarea cu succes a ISA ar duce la o scădere a contribuției financiare a UE la OIZ. În același timp, o alocare mai transparentă și mai echitabilă a voturilor ar putea chiar să contribuie la atragerea de noi membri în OIZ, ceea ce ar conduce la reduceri suplimentare ale costurilor.

                  Deși o contribuție corectă și echitabilă a UE la bugetul OIZ este cu siguranță obiectivul principal al modificării ISA, mai există și alte motive, pe lângă cele bugetare, care justifică reforma. Necesitatea pentru membrii OIZ de a-și asuma responsabilitatea în ceea ce privește contribuțiile lor la bugetul administrativ al OIZ reprezintă un punct de plecare esențial pentru modernizarea OIZ și ar trebui să ducă, de asemenea, la o participare mai activă în cadrul OIZ a membrilor săi.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Deschiderea negocierilor nu se consideră a avea un impact bugetar.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a începerii negocierilor în vederea modificării Acordului internațional din 1992 privind zahărul

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea este parte la Acordul internațional din 1992 privind zahărul
                  1
                („ISA”) și membru al Organizației internaționale a zahărului („OIZ”).

               (2)Din 1995, Uniunea a aprobat prelungirea ISA pe perioade de doi ani. La 19 iulie 2019, în cadrul celei de a 55-a sesiuni a Consiliului Internațional al Zahărului, Comisia, în urma autorizării de către Consiliu
                  2
               , și-a exprimat poziția în favoarea unei prelungiri suplimentare a ISA pentru o perioadă de până la doi ani, care se încheie la 31 decembrie 2021.

               (3)În temeiul articolului 8 din ISA, Consiliul internațional al zahărului („ISC”) îndeplinește sau coordonează îndeplinirea tuturor funcțiilor necesare pentru aplicarea dispozițiilor ISA. În conformitate cu articolul 13 din ISA, toate deciziile ISC se iau prin consens, în principiu. În absența unui consens, deciziile se iau prin vot cu majoritate simplă, cu excepția cazului în care ISA prevede un vot special.

               (4)În conformitate cu articolul 25 din ISA, membrii OIZ dețin în total 2 000 de voturi. Fiecare membru al OIZ are un anumit număr de voturi care este ajustat anual în funcție de criterii stabilite în ISA.

               (5)Este în interesul Uniunii să participe la un acord internațional privind zahărul, având în vedere importanța acestui sector pentru o serie de state membre și pentru economia sectorului zahărului din UE.

               (6)Cu toate acestea, cadrul instituțional al ISA și, în special, alocarea voturilor între membrii OIZ, care stabilește de asemenea contribuția financiară a unui membru la OIZ, nu mai reflectă realitățile de pe piața mondială a zahărului.

               (7)În cadrul normelor ISA privind contribuțiile financiare la OIZ, ponderea Uniunii a rămas aceeași din 1992, deși piața mondială a zahărului și, în special, poziția relativă a Uniunii pe această piață s-a modificat în mod substanțial de atunci. Prin urmare, Uniunea și-a asumat în ultimii ani o parte disproporționat de mare din costurile bugetare și din responsabilități în cadrul OIZ.

               (8)Prin Decizia (UE) 2017/2242 a Consiliului
                  3
               , Comisia a primit un mandat din partea Consiliului pentru a participa la negocieri cu celelalte părți la ISA, în cadrul ISC, în vederea modernizării ISA, în special în ceea ce privește discrepanțele dintre numărul voturilor și contribuțiile financiare ale membrilor OIZ, pe de o parte, și poziția lor relativă pe piața mondială a zahărului, pe de altă parte. Mandatul respectiv rămâne valabil până la 31 decembrie 2019.

               (9)Pe baza mandatului primit prin Decizia (UE) 2017/2242, Comisia a participat la negocieri cu țările membre ale OIZ și a prezentat propuneri concrete de modificare a articolului 25 din ISA, care reglementează adoptarea bugetului administrativ și contribuțiile membrilor. În cea de-a 55-a sesiune, la 19 iulie 2019, ISC a decis să deschidă negocierile pentru o revizuire parțială a ISA înainte de următoarea sa reuniune din noiembrie 2019, sub coordonarea Conferinței Organizației Națiunilor Unite pentru Comerț și Dezvoltare (UNCTAD). În urma solicitărilor mai multor țări membre ale OIZ, ISC a decis ca negocierile oficiale să vizeze, pe lângă revizuirea articolului 25 din ISA propusă de Uniune, și alte aspecte ale ISA. Aceste aspecte sunt, în special, obiectivele și prioritățile de lucru ale OIZ.

               (10)În conformitate cu decizia ISC din 19 iulie 2019, aceste negocieri trebuie încheiate cel târziu la 31 decembrie 2021. Acest termen înseamnă că negocierile nu trebuie încheiate înainte de sfârșitul perioadei de valabilitate a mandatului primit prin Decizia (UE) 2017/2242. Prin urmare, este necesar un nou mandat din partea Consiliului pentru a acoperi calendarul extins și domeniul de aplicare al negocierilor.

               (11)Orice modificări convenite în cadrul acestor negocieri ar trebui adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 44 din ISA. În temeiul articolului respectiv, ISC poate, prin vot special, să recomande membrilor OIZ o modificare a ISA. În calitatea sa de membru al ISC, în conformitate cu articolul 7 din ISA, Uniunea ar trebui să fie în măsură să participe la negocieri în vederea modificării cadrului instituțional al ISA.

               (12)Prin urmare, este oportun ca Comisia să fie autorizată să participe la negocieri în cadrul ISC pentru a modifica ISA, ca să fie stabilite orientările de negociere și ca același comitet special desemnat prin Decizia (UE) 2017/2242 să fie în continuare consultat de către Comisie atunci când desfășoară negocieri,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să poarte negocieri, în numele Uniunii, în vederea modificării Acordului internațional din 1992 privind zahărul.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu Grupul de lucru pentru produse de bază.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se aplică până la 31 decembrie 2021.

               Articolul 5

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 92/580/CEE a Consiliului din 13 noiembrie 1992 privind semnarea și încheierea Acordului internațional din 1992 privind zahărul (JO L 379, 23.12.1992, p. 15).

                     (2)

                        Decizia (UE) 2019/1251 a Consiliului din 15 iulie 2019 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Consiliului internațional al zahărului în ceea ce privește prelungirea Acordului internațional din 1992 privind zahărul (JO L 195, 23.7.2019, p. 18).

                     (3)

                        Decizia (UE) 2017/2242 a Consiliului din 30 noiembrie 2017 de autorizare a începerii negocierilor în vederea modificării Acordului internațional din 1992 privind zahărul (JO L 322, 7.12.2017, p. 29).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 15.11.2019
            COM(2019) 595 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea deDECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a începerii negocierilor în vederea modificării Acordului internațional din 1992 privind zahărul

               ANEXĂ

               Directive pentru negocierea modificărilor la Acordul internațional din 1992 privind zahărul

               Comisia este autorizată să participe la negocierile pe care Consiliul Internațional al Zahărului a decis să le deschidă, în vederea modificării Acordului internațional privind zahărul („ISA”), în ceea ce privește chestiunile legate de bugetul administrativ și de contribuțiile, programul de lucru și obiectivele Organizației Internaționale a Zahărului. Comisia participă la aceste negocieri în vederea modernizării ISA, în special în vederea abordării discrepanțelor existente în prezent între distribuirea voturilor și contribuțiile financiare ale membrilor Organizației Internaționale a Zahărului, pe de o parte, și poziția lor relativă pe piața mondială a zahărului, pe de altă parte, ținând seama de evoluțiile de pe piața mondială a zahărului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri în numele Uniunii Europene în vederea încheierii unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui protocol cu Republica Islamică Mauritania
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Comisia propune negocierea cu Republica Islamică Mauritania a unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui nou protocol care să răspundă necesităților flotei Uniunii și să respecte atât dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului (PCP), cât și concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Actualul Acord de parteneriat în domeniul pescuitului (APP) dintre Uniunea Europeană și Mauritania
                     1
                   a fost semnat la 4 august 2008
                     2
                  . Se propune negocierea unui nou acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil pentru a integra unele dispoziții incluse în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013
                     3
                  , care nu fac obiectul actualului APP. Actualul protocol
                     4
                   pe 4 ani la APP a intrat în vigoare la 16 noiembrie 2015
                     5
                   și va expira la 15 noiembrie 2019. Acest protocol a fost modificat prin Decizia (UE) nr. 2017/451 a Comisiei
                     6
                   și prin Decizia (UE) nr. 2017/1373 a Comisiei
                     7
                  . El stabilește posibilitățile de pescuit acordate flotei Uniunii și contribuția financiară corespunzătoare plătită de Uniune și de armatori.

                  Contribuția financiară publică anuală pe care UE o datorează Mauritaniei se ridică la 61 625 000 EUR
                     8
                  , din care 4 125 000 EUR sunt alocați pentru sprijin sectorial.

               APP cu Mauritania prevede posibilități de pescuit care vizează specii demersale și pelagice, precum și ton și specii de pești mari migratori pentru navele UE din 10
                  9
                state membre (Germania, Irlanda, Spania, Franța, Italia, Letonia, Lituania, Țările de Jos, Polonia și Portugalia). Uniunea Europeană are deja o rețea dezvoltată de acorduri bilaterale de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (APPS) în Oceanul Atlantic pe partea Africii de Vest, și anume cu Maroc, Senegal, Gambia, Guineea-Bissau, Liberia, Côte d’Ivoire.

                  APPS-urile contribuie la promovarea obiectivelor PCP la nivel internațional, garantând că activitățile de pescuit ale Uniunii desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii. În plus, APPS-urile stimulează cooperarea științifică între UE și partenerii săi, promovează transparența și sustenabilitatea în vederea unei mai bune gestionări a resurselor piscicole și încurajează guvernanța prin sprijinirea monitorizării, a controlului și a supravegherii activităților flotelor naționale și străine, furnizând finanțare pentru lupta împotriva pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN). APPS-urile contribuie la dezvoltarea durabilă a industriei de pescuit locale și, de asemenea, la promovarea creșterii economice și a muncii decente legate de activitatea maritimă. APPS-urile consolidează poziția Uniunii Europene în cadrul organizațiilor internaționale și regionale de pescuit: în cazul Mauritaniei, în special în cadrul Comisiei Internaționale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT)
                     10
                   și al Comitetului pentru pescuit în zona central-estică a Atlanticului (CECAF)
                     11
                  .

               •Coerența cu alte domenii de politică ale Uniunii

                  Negocierea unui nou acord și protocol cu Mauritania este în concordanță cu acțiunea externă a UE în ceea ce privește țările din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), în special cu obiectivele Uniunii referitoare la respectarea principiilor democratice și a drepturilor omului.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               •Temei juridic

                  Temeiul juridic al deciziei este constituit de articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), din partea a cincea (Acțiunea externă a Uniunii) titlul V (Acordurile internaționale), care stabilește procedura pentru negocierea și încheierea de acorduri între UE și țări terțe.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Nu se aplică - competență exclusivă.

               •Proporționalitate

                  Decizia este proporțională cu obiectivul.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul este prevăzut la articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  În 2018-2019, Comisia a efectuat o evaluare ex post a actualului protocol la APP cu Mauritania, precum și o evaluare ex ante a unei eventuale reînnoiri a protocolului. Concluziile evaluării sunt prezentate într-un document de lucru al serviciilor Comisiei separat.

                  Evaluarea a concluzionat că sectoarele pescuitului din UE au un puternic interes să pescuiască în Mauritania și că reînnoirea protocolului ar contribui la consolidarea monitorizării, a controlului și a supravegherii și la îmbunătățirea guvernanței activităților de pescuit din regiune.

                  Pentru UE, este important să se mențină un instrument care să permită o cooperare sectorială aprofundată cu un actor major în guvernanța oceanelor la nivel subregional, din cauza întinderii zonei sale de pescuit aflate sub jurisdicția sa. În plus, pentru navele din UE, printre altele cele din regiuni ultraperiferice, cum ar fi Insulele Canare, care vizează specii demersale, pelagice, toniere cu plasă pungă și nave de pescuit cu paragate, aceasta înseamnă menținerea accesului la o zonă de pescuit importantă pentru implementarea strategiilor de recoltare într-un cadru juridic internațional multianual.

                  Pentru autoritățile din Mauritania, obiectivul este să continue relațiile cu UE în vederea consolidării guvernanței oceanelor, beneficiind de sprijinul sectorial specific care oferă posibilități de finanțare multianuale.

               •Consultări cu părțile interesate

                  În cadrul evaluării au fost consultate state membre, reprezentanți ai industriei, organizații internaționale ale societății civile, precum și administrația pescuitului și societatea civilă din Mauritania. De asemenea, au avut loc consultări în cadrul Consiliului consultativ pentru flota de lungă distanță, în special cu ocazia reuniunii sale din 27 martie 2019.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Directivele de negociere propuse ca anexă la decizie recomandă autorizarea deschiderii negocierilor, incluzând o clauză privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Implicațiile bugetare legate de noul protocol vizează plata unei contribuții financiare Republicii Islamice Mauritania. Alocările bugetare aferente, sub formă de credite de angajament și credite de plată, trebuie să fie înscrise în fiecare an la linia bugetară dedicată acordurilor de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (11 03 01) și să fie compatibile cu programarea financiară din cadrul financiar multianual corespunzător. Cuantumurile anuale pentru angajamente și plăți sunt stabilite în cadrul procedurii bugetare anuale, inclusiv cele ale liniei de rezervă pentru protocoalele care nu au intrat în vigoare la începutul anului.
                  12

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Se așteaptă ca negocierile să fie deschise în al doilea trimestru al anului 2019.

               •Explicație detaliată cu privire la dispozițiile specifice ale propunerii

                  Comisia recomandă următoarele:

                  - Consiliul ar trebui să autorizeze Comisia să deschidă și să poarte negocieri în vederea încheierii unui acord de parteneriat și a unui protocol în domeniul pescuitului sustenabil cu Republica Islamică Mauritania;

                  - Comisia ar trebui să fie desemnată drept negociatorul UE în această privință;

                  - Comisia ar trebui să poarte aceste negocieri în consultare cu un comitet special în temeiul dispozițiilor Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene;

                  - Consiliul ar trebui să aprobe directivele de negociere anexate prezentei recomandări.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri în numele Uniunii Europene în vederea încheierii unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui protocol cu Republica Islamică Mauritania

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât ar trebui să se deschidă negocieri în vederea încheierii unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui protocol cu Republica Islamică Mauritania,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Prin prezenta decizie, Comisia este autorizată să deschidă negocieri cu Mauritania în vederea încheierii unui nou acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui protocol cu Mauritania.

               Articolul 2

               Negocierile se poartă în consultare cu Grupul de lucru al Consiliului pentru politica externă privind pescuitul și pe baza directivelor de negociere prevăzute în anexa la prezenta decizie.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 343, 8.12.2006, p. 4.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/ro/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en

                     (3)

                        Ref. Regulamentul (UE) nr. 1380/2013, partea VI, titlul II.

                     (4)

                        JO L 315, 1.12.2015, p. 3.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/ro/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en

                     (6)

                        JO L 69, 15.3.2017, p. 34.

                     (7)

                        JO L 193, 25.7.2017, p. 4.

                     (8)

                        Pentru ultimii 2 de ani ai protocolului.  Pentru cei doi ani precedenți, aceasta a fost de 59 125 000 EUR. Referință: articolul 2 alineatul (1) și articolul 3 alineatul (1) din protocol, astfel cum au fost modificate prin Decizia (UE) 2017/451 a Comisiei din 14 martie 2017. JO L 69, 15.3.2017, p. 34.

                     (9)

                        Regatul Unit a avut posibilități de pescuit prin actualul protocol la APP până în 2019.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , organismul înființat în temeiul dreptului internațional pentru conservarea și gestionarea speciilor mari migratoare din regiune.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                  , pentru specii demersale și pelagice.

                     (12)

                        Capitolul 40 (linia de rezervă 40 02 41) în conformitate cu acordul interinstituțional privind CFM (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 4.6.2019
            COM(2019) 248 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea
            de decizie a Consiliului de autorizare a Comisiei să deschidă negocieri în numele Uniunii Europene în vederea încheierii unui acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și a unui protocol cu Republica Islamică Mauritania
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               ANEXĂ

               Directive de negociere

               –Obiectivul negocierilor este încheierea unui acord și a unui protocol de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil între Uniunea Europeană și Republica Islamică Mauritania în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului și cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei din 13 iulie 2011 privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.

               –Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil ar trebui, așadar, să precizeze cadrul general, precum și principiile și obiectivele generale care vor sta la baza parteneriatului cu Republica Islamică Mauritania. Acesta ar trebui să conțină o clauză de abrogare a actualului acord de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitatea Europeană și Republica Islamică Mauritania
                  1
               .

               –Pentru a promova un pescuit sustenabil și responsabil, asigurând totodată avantaje reciproce pentru UE și pentru Republica Islamică Mauritania prin intermediul acestui nou acord și al acestui nou protocol, obiectivele de negociere ale Comisiei se bazează pe următoarele:

               ·asigurarea accesului la zona de pescuit a Republicii Islamice Mauritania și a autorizațiilor necesare pentru navele flotei UE care pescuiesc în acea zonă, dezvoltând astfel, printre altele, rețeaua de acorduri de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil disponibilă pentru operatorii din UE în Africa de Vest;

               ·luarea în considerare a celor mai bune avize științifice disponibile și a planurilor de gestionare relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), pentru a asigura sustenabilitatea activităților de pescuit din punct de vedere al mediului și pentru a promova guvernanța oceanelor la nivel internațional. Activitățile de pescuit ar trebui să fie orientate exclusiv către resursele disponibile, ținându-se cont de capacitatea de pescuit a flotei locale, acordându-se în același timp o atenție specială puternicului caracter migrator al unora dintre stocurile în cauză;

               ·obținerea unei cote adecvate din resursele piscicole excedentare, care să corespundă pe deplin intereselor flotelor UE, atunci când resursele respective prezintă interes și pentru alte flote străine, precum și impunerea acelorași condiții tehnice tuturor flotelor străine;

               ·asigurarea faptului că accesul la resursele piscicole se bazează pe activitatea anterioară și pe activitatea viitoare preconizată a flotei UE în regiune, ținând seama de cele mai actualizate și mai bune evaluări științifice disponibile și luând în considerare interesele regiunilor ultraperiferice ale UE;

               ·stabilirea unui dialog în vederea consolidării politicii sectoriale, pentru a încuraja punerea în aplicare a unei politici responsabile în domeniul pescuitului, corespunzătoare obiectivelor de dezvoltare ale țării, în special în ceea ce privește guvernanța în domeniul pescuitului, combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, controlul, monitorizarea și supravegherea activităților de pescuit și furnizarea de avize științifice; promovarea activității economice și abordarea, printre altele, a cauzelor plecărilor neregulamentare ale migranților din Mauritania.

               ·asigurarea faptului că protocolul va contribui la promovarea creșterii economice și a muncii decente legate de activitatea maritimă, ținând seama de convențiile relevante ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM).

               ·includerea unei clauze privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice;

               –Protocolul ar trebui să definească îndeosebi:

               ·posibilitățile de pescuit, pe categorii, care urmează să fie acordate navelor Uniunii Europene;

               ·compensația financiară și condițiile pentru plata acesteia precum și

               ·mecanismele de implementare a sprijinului sectorial.

               –În cazul în care negocierile pentru un nou acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și un nou protocol între Uniunea Europeană și Republica Islamică Mauritania vor lua mai mult timp decât se preconizase și pentru a evita o lungă perioadă de întrerupere a activităților de pescuit, Comisia trebuie să aibă posibilitatea să se pună de acord cu Republica Islamică Mauritania cu privire la prelungirea acordului actual și a actualului protocol cu o perioadă maximă de un an, străduindu-se totodată în continuare să ajungă la o înțelegere pentru un nou acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și un nou protocol, în conformitate cu obiectivele menționate anterior.

                     (1)

                        JO L 343, 8.12.2006, p. 4.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 539 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a faptului că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 4 decembrie 2018
            {SWD(2019) 534 final}

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a faptului că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 4 decembrie 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al patrulea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)La 22 iunie 2018, Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), că în Ungaria exista o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu de -1,5 % din PIB. Având în vedere abaterea semnificativă stabilită, la 22 iunie 2018 Consiliul a adresat Ungariei o recomandare
                  2
                prin care această țară era invitată să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  3
                nu depășește 2,8 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB.

               (2)La 4 decembrie 2018, Consiliul a concluzionat că Ungaria nu a luat măsuri eficace în urma Recomandării Consiliului din 22 iunie 2018. Având în vedere acest lucru, la 4 decembrie 2018 Consiliul a emis o recomandare revizuită prin care se solicita Ungariei să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB
                  4
               . Consiliul i-a recomandat Ungariei să utilizeze toate câștigurile excepționale pentru a-și reduce deficitul, în timp ce măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural public într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit data de 15 aprilie 2019 ca termen-limită până la care Ungaria trebuia să prezinte un raport privind măsurile luate în urma recomandării.

               (3)La 20 martie 2019, Comisia a întreprins o misiune de supraveghere consolidată în Ungaria, în vederea monitorizării la fața locului în conformitate cu articolul -11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților maghiare pentru observații, Comisia i le-a prezentat Consiliului la 5 iunie 2019. Ulterior, aceste constatări au fost făcute publice. Raportul Comisiei constată că autoritățile maghiare nu intenționează să dea curs Recomandării Consiliului din 4 decembrie 2018. Autoritățile au confirmat în cursul misiunii că obiectivul lor bugetar pentru 2019 rămâne un deficit global de 1,8 %, așa cum apare în bugetul 2019 adoptat în iulie 2018, în pofida scenariului macroeconomic mai favorabil și a rezultatului bugetar mai bun decât se preconizare din 2018.

               (4)La 15 aprilie 2019, autoritățile maghiare au prezentat un raport privind măsurile luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 4 decembrie 2018. În raport, autoritățile au reiterat faptul că obiectivul lor pentru 2019 rămâne un deficit global de 1,8 % din PIB în 2019, o reducere de 0,4 puncte procentuale din PIB în comparație cu rezultatul exercițiului 2018. Raportul nu conține niciun plan pentru a respecta ajustarea bugetară recomandată de Consiliu. În plus, gama largă de programe economice cu impact bugetar enumerate în raport a rămas în mare parte necuantificată; iar raportul nu include nicio proiecție bugetară pentru 2019. Prin urmare, raportul nu respectă cerința de raportare a Consiliului. Îmbunătățirea deficitului structural subiacent este cu mult sub cerința formulată în recomandarea Consiliului.

               (5)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, publicate la 7 mai 2019, se estimează că creșterea cheltuielilor primare nete va fi de 6,5 % în 2019, cu mult peste rata recomandată de 3,3 %. Soldul structural se va îmbunătăți cu 0,4 % din PIB față de 2018, situându-se astfel sub ajustarea recomandată de 1,0 % din PIB. Prin urmare, ambii indicatori indică o abatere de la ajustarea recomandată. Diferența față de criteriul de referință privind cheltuielile se ridică la 1,2 % din PIB. Deviația soldului structural este puțin mai mică, ridicându-se la 0,6 % din PIB. Soldul structural este influențat negativ de unele scăderi ale veniturilor. Interpretarea criteriului de referință privind cheltuielile este puternic afectată de creșterea PIB-ului potențial pe termen mediu care a fost aplicat în calculul său, care include o creștere foarte scăzută a PIB-ului potențial în perioada care a urmat crizei. În plus, deflatorul PIB care stă la baza criteriului de referință privind cheltuielile nu pare să țină seama în mod corespunzător de creșterea presiunii costurilor care afectează cheltuielile publice. După ajustarea în funcție de acești factori, criteriul de referință privind cheltuielile pare să reflecte în mod adecvat efortul bugetar, dar indică în continuare o abatere de la ajustarea recomandată.

               (6)Conform previziunilor Comisiei din toamna anului 2018, care au stat la baza recomandării Consiliului din 4 decembrie 2018, autoritățile maghiare au anunțat noi măsuri expansioniste pe partea de cheltuieli. În plus, în urma unei creșteri mai rapide decât se estimase a salariilor din sectorul public în 2018, au fost anunțate noi creșteri salariale pentru anumite categorii începând cu toamna anului 2018. În cele din urmă, la proiecțiile privind cheltuielile pentru 2019 s-au adăugat rezerve mai mari în buget, guvernul exprimându-și intenția explicită de a le epuiza integral până la sfârșitul anului. Prin urmare, se așteaptă ca abaterea de la criteriul de referință privind cheltuielile să fie semnificativ mai mare decât abaterea constatată în evaluarea efectuată în toamna anului 2018.

               (7)Aceste considerații conduc la concluzia că răspunsul Ungariei la Recomandarea Consiliului din 4 decembrie 2018 este insuficient. Efortul bugetar nu este suficient pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 4 decembrie 2018.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Ungariei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO C 223, 27.6.2018, p. 1.

                     (3)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional (one-off), atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (4)

                        JO C 460, 21.12.2018, p. 4.