title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind programul național de reformă al Finlandei pentru 2014, care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Finlandei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/127

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind programul național de reformă al Finlandei pentru 2014, care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Finlandei pentru 2014
   2014/C 247/24
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează asupra domeniilor-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2012-2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Finlandei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Finlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Finlanda, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din analiza Comisiei este că Finlanda se confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea unor măsuri de politică. Trebuie să se acorde o atenție continuă în special rezultatelor slabe la export din ultimii ani, determinate de restructurarea industrială, de factorii de competitivitate a costurilor, precum și de factorii de competitivitate care nu se bazează pe costuri.

               (8)

               La 17 aprilie 2014, Finlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, precum și Programul de stabilitate pentru 2014. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de stabilitate pentru 2014 constă în revenirea la obiectivul pe termen mediu în 2015, în menținerea soldului structural la un nivel superior acestei ținte pe durata rămasă a Programului de stabilitate și în echilibrarea bugetului public începând din 2017. Obiectivul pe termen mediu al Finlandei privind un deficit structural de 0,5 % din PIB reflectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Finlanda și-a atins obiectivul pe termen mediu în 2013 și preconizează că în 2014 va înregistra un nivel apropiat de acesta, respectând totodată criteriul de referință în materie de cheltuieli. În 2015, Finlanda estimează că va depăși obiectivul pe termen mediu și va continua să respecte criteriul de referință în materie de cheltuieli. În general, aceasta este, în mare măsură, în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În același timp, rata datoriei brute se află pe o traiectorie ascendentă și se estimează că, în 2015, aceasta va depăși temporar pragul de 60 % din PIB, în principal din cauza unor perspective macroeconomice nefavorabile. Scenariul macroeconomic aflat la baza previziunilor bugetare din cadrul Programului de stabilitate, care nu a fost elaborat în mod independent, este plauzibil, deși ușor mai optimist decât previziunile de primăvară ale serviciilor Comisiei referitoare la creșterea economică din 2014 și 2015. Previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014 estimează atât o deteriorare a soldului structural cu 0,3 % din PIB în 2014, ceea ce generează o abatere de la obiectivul pe termen mediu, cât și o îmbunătățire cu 0,6 % din PIB în 2015, deși se preconizează respectarea criteriului de referință în materie de cheltuieli în ambii ani. Consiliul consideră, pe baza evaluării Programului de stabilitate și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, că se poate preconiza că Finlanda va atinge obiectivele Programului său de stabilitate, care sunt, în mare parte, în conformitate cu Pactul de stabilitate și de creștere.

               (10)

               Pe termen lung, Finlanda se confruntă cu un nivel ridicat al riscului în materie de sustenabilitate din cauza impactului bugetar al costului îmbătrânirii populației. Finlanda a recunoscut decalajul de sustenabilitate și, în 2013, a elaborat un program de politici structurale care vizează eliminarea decalajului și relansarea creșterii. Un alt demers important se referă la limitele pentru cheltuielile administrației publice centrale și la planul bugetar al administrației publice pentru perioada 2015-2018, elaborat în martie 2014, care prevede măsuri de ajustare, reforme structurale și investiții în favoarea creșterii. Măsurile de ajustare în ceea ce privește veniturile vizează, în principal, majorările impozitului pe venit și ale taxei pe produse.

               (11)

               Eficiența serviciilor publice nu a ținut pasul cu evoluțiile în materie de productivitate din sectorul privat. Finlanda pregătește reforme administrative cu privire la structura municipalităților și la serviciile de asistență medicală și sociale. Reforma municipalităților se bazează pe comasarea voluntară a municipalităților, cu stimulente financiare din partea statului. Rezultatul acestor comasări voluntare este deocamdată incert. Serviciile de bunăstare socială și de asistență medicală urmează să fie oferite de cinci furnizori regionali, iar municipalitățile vor continua să participe la prestarea serviciilor. Nu se cunosc încă detalii, iar pentru toamna anului 2014 este planificată o propunere legislativă. Noile structuri ar trebui să funcționeze la începutul anului 2017. Legea din iulie 2013 privind susținerea capacității funcționale a persoanelor vârstnice, cu un accent mai puternic asupra prevenției, a reabilitării și a traiului independent ar trebui să contribuie la reducerea nevoii de asistență instituțională și să limiteze costurile viitoare legate de asistența pe termen lung.

               (12)

               Principala provocare pentru piața muncii din Finlanda continuă să fie oferta de forță de muncă pe termen lung, întrucât numărul de persoane care părăsesc piața muncii este, în prezent, mai ridicat decât numărul celor care intră pe această piață. Prelungirea carierelor profesionale și îmbunătățirea ofertei de forță de muncă sunt măsuri necesare pentru a acoperi cererea de forță de muncă în viitor. Programul privind politicile structurale, elaborat de guvern în 2013, cuprinde măsuri de extindere a carierelor profesionale și de îmbunătățire a ofertei de forță de muncă, sporind totodată stimulentele pentru acceptarea unor locuri de muncă. Finlanda reduce ieșirea anticipată din câmpul muncii, însă rămân unele posibilități, precum așa-numitul „tunel al șomajului”, în care șomerii în vârstă pot continua, în anumite condiții, să beneficieze de alocații de șomaj până se pensionează. Coeficientul legat de speranța de viață, care a fost introdus recent, și triplarea ratei de acumulare a drepturilor par să aibă un efect limitat asupra practicilor de pensionare. În plus, deoarece speranța de viață crește mai rapid decât s-a estimat și oamenii nu lucrează mai mult timp, există riscul de reducere a adecvării pensiilor. Finlanda și-a stabilit ca obiectiv creșterea vârstei efective de pensionare la cel puțin 62,4 ani până în 2025. Este discutabil dacă acest obiectiv poate fi atins în lipsa unor măsuri noi, cum ar fi creșterea vârstei legale de pensionare, și a unor eforturi consolidate de stimulare a capacității de inserție profesională a lucrătorilor în vârstă. Partenerii sociali lucrează la propunerea lor care prevede ca reforma pensiilor să fie pusă în aplicare de către noul guvern după alegerile generale din primăvara anului 2015 și să intre în vigoare la începutul anului 2017. Finlanda a adoptat măsuri relevante și ambițioase pentru a combate șomajul în rândul tinerilor și șomajul de lungă durată. Va fi nevoie de timp pentru o îmbunătățire permanentă a competențelor relevante la locul de muncă ale grupurilor vizate și a perspectivelor lor pe piața muncii.

               (13)

               Finlanda a luat măsuri menite să îmbunătățească mediul concurențial în general și au fost înregistrate unele progrese în ceea ce privește punerea în aplicare a programului referitor la concurența sănătoasă. Autoritățile de concurență și de protecție a consumatorilor au fuzionat, iar noua structură se află în etapa inițială a procesului de punere în aplicare. Legea concurenței impune, în prezent, un prag de poziție dominantă pentru sectorul comerțului cu amănuntul de bunuri de consum și au fost acordate competențe specifice Autorității de Concurență și de Protecție a Consumatorilor din Finlanda pentru a interveni, în anumite condiții, împotriva activităților economice desfășurate de organisme publice care denaturează concurența de pe piață. Piața cu amănuntul din Finlanda este extrem de concentrată și există câțiva factori în cadrul normelor relevante care au potențialul de a diminua eficiența concurenței și de a consolida poziția celor doi lideri ai acestei piețe. Printre exemple se numără cerințele de urbanism, care sunt stricte, îndeosebi pentru marile centre comerciale. Reglementarea privind amenajarea și gestionarea teritoriului face în prezent obiectul unei revizuiri și există posibilitatea ca aceasta să susțină într-o mai mare măsură o concurență „sănătoasă”. Sectorul comerțului cu amănuntul continuă să fie printre sectoarele cele mai reglementate din statele membre, incluzând obstacole în calea concurenței care sunt create de reglementarea spațiilor de vânzare cu amănuntul de mari dimensiuni.

               (14)

               Relansarea creșterii și a competitivității reprezintă o provocare esențială pentru economia finlandeză. Finlanda ocupă o poziție foarte solidă în clasamentele internaționale în materie de competitivitate, însă, cu toate acestea, în perioada 2007-2012 a pierdut cote de piață ale exporturilor în ritmul cel mai rapid din Uniune. Intensitatea activităților de cercetare și dezvoltare la nivelul întreprinderilor este pe o traiectorie descendentă și obiectivul național privind cheltuielile în materie de cercetare și dezvoltare pare tot mai greu de îndeplinit. Eficiența cu care sistemul de cercetare și inovare din Finlanda transformă investițiile în domeniul cercetării și dezvoltării în noi produse și servicii inovatoare reprezintă o chestiune esențială. În prezent, nu există suficiente investiții pentru a converti potențialul de cercetare și dezvoltare în produse noi. Un număr limitat de firme mari exportatoare care vând o gamă restrânsă de produse, precum și o tendință redusă a micilor întreprinderi finlandeze de a se orienta către export afectează performanțele comerciale și creșterea potențială. Potențialul de export ar putea fi stimulat prin oferirea unui sprijin și mai adaptat internaționalizării întreprinderilor mai mici. Finlanda a lansat reforme menite să rezolve problema capacității de a furniza produse inovatoare și de a sprijini diversificarea industriei, inclusiv o reformă cuprinzătoare a institutelor de cercetare și a finanțării în domeniul cercetării. Programul din 2013 privind politicile structurale, precum și limitele pentru cheltuielile publice și planul bugetar pentru perioada 2015-2018, elaborat în martie 2014, conțin nu numai măsuri de ajustare și reforme structurale, ci și inițiative de promovare a creșterii și inovării. De asemenea, Finlanda ar putea beneficia de diversificarea aprovizionării cu energie, cu atât mai mult cu cât se bazează pe o singură sursă de gaze naturale.

               (15)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Finlandei. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (16)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (17)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 2, 4 și 5 de mai jos.

               (18)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Finlanda ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare pe deplin și în timp util a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să limiteze decalajul care apare comparativ cu obiectivul pe termen mediu, să asigure revenirea în limitele obiectivului respectiv în 2015 și să îl respecte ulterior, astfel cum a fost planificat. Să se asigure că este îndeplinit criteriul datoriei, urmărind, în același timp, o politică bugetară favorabilă creșterii. Să pună rapid în aplicare reformele stabilite în programul privind politica structurală, precum și limitele pentru cheltuielile publice și planul bugetar pentru 2015-2018 în scopul de a reduce decalajul în materie de sustenabilitate a finanțelor publice și de a îmbunătăți condițiile necesare creșterii.

               2.

               Să asigure punerea eficace în aplicare a reformelor administrative în derulare privind structura municipalităților și serviciile sociale și de asistență medicală, astfel încât să crească raportul cost-eficacitate al prestării de servicii publice.

               3.

               Să îmbunătățească utilizarea întregului potențial al forței de muncă pe piața muncii, inclusiv prin ameliorarea ratei de ocupare și a capacității de inserție profesională a lucrătorilor în vârstă și majorarea vârstei efective de pensionare, prin limitarea modalităților de ieșire anticipată de pe piața muncii și prin alinierea vârstei de pensionare sau a prestațiilor de pensie la schimbările legate de speranța de viață. Să îmbunătățească perspectivele de angajare a tinerilor și a șomerilor pe termen lung pe piața muncii, cu un accent deosebit pe formarea profesională și pe măsurile de activare specifice.

               4.

               Să continue eforturile menite să intensifice concurența pe piețele produselor și serviciilor, în special în sectorul comerțului cu amănuntul, prin punerea în aplicare a programului referitor la promovarea concurenței sănătoase, inclusiv prin modificări aduse legii privind destinația terenurilor și construcțiile, astfel încât aceasta să sprijine, într-o mai mare măsură, concurența sănătoasă.

               5.

               Să continue să stimuleze capacitatea Finlandei de a oferi produse și servicii inovatoare, precum și întreprinderi cu potențial mare de creștere într-un mediu în continuă schimbare și să continue diversificarea industriei, în special prin îmbunătățirea mediului de afaceri în vederea sporirii investițiilor în Finlanda și prin facilitarea în continuare a intrării întreprinderilor mai mici pe piețele de export. Să accelereze dezvoltarea unei conexiuni transfrontaliere de gaze naturale cu Estonia.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (4)  JO C 217, 30.7.2013, p. 24.

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Recomandarea Consiliului din 20 septembrie 2016 privind instituirea de consilii naționale pentru productivitate

text:
               24.9.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 349/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 20 septembrie 2016
   privind instituirea de consilii naționale pentru productivitate
   (2016/C 349/01)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292 coroborat cu articolul 121 alineatul (2) și cu articolul 136,
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Creșterea potențială în zona euro și în Uniune în ansamblu a încetinit considerabil din 2000. Tendința descendentă în ceea ce privește creșterea potențială a producției este cauzată în special de o scădere constantă a contribuției productivității totale a factorilor. Din 2008, creșterea economică a fost încetinită și mai mult din cauza scăderii investițiilor. Pe viitor, creșterea economică va depinde în cele din urmă de creșterea productivității. Creșterea productivității este o provocare multidimensională, care necesită un set de politici echilibrate, menite în special să sprijinire inovarea, să consolideze competențele, să reducă rigiditățile existente pe piețele forței de muncă și a produselor, precum și să permită o mai bună alocare a resurselor. Este necesar să se îmbunătățească performanțele în materie de productivitate și competitivitate în cadrul Uniunii, iar recenta criză a pus în evidență faptul că statele membre a căror monedă este euro („statele membre din zona euro”) pot înregistra în mod special acumulări de dezechilibre macroeconomice și consecințe bruște ale acestora, care se pot repercuta asupra altor state membre din zona euro și din afara ei. În absența unor cursuri de schimb nominale flexibile, acestea au nevoie de mecanisme adecvate de ajustare la șocurile specifice fiecărei țări. Dinamica productivității și a competitivității este relevantă atât pentru acumularea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (de exemplu, deficitele comerciale și de cont curent, stocurile de pasive interne și externe), cât și pentru adaptarea eficientă la șocurile asimetrice. Cercetarea și analiza politicilor care influențează dinamica productivității și a competitivității ar trebui să ofere o bază pentru evoluții compatibile cu obiectivul bunei funcționări a uniunii economice și monetare.

               (2)

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre din zona euro, dar și statele membre din afara zonei euro sunt încurajate să identifice sau să instituie organisme similare. Statele membre din afara zonei euro care își declară intenția de a da curs acestei recomandări ar trebui să aibă posibilitatea de a participa în condiții egale la cooperarea privind consiliile pentru productivitate, sub toate aspectele sale.

               (3)

               Semestrul european, în special procedura privind dezechilibrele macroeconomice, prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (1) și în Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), oferă un cadru pentru coordonarea și supravegherea politicilor economice într-un mod integrat. În vederea încurajării progreselor privind reformele structurale, aceste mecanisme existente ar trebui să beneficieze de o puternică asumare a responsabilității la nivel național. În acest scop, asigurarea unei analize independente la nivel național și consolidarea dialogului în materie de politici în statele membre par justificate.

               (4)

               Instituirea de consilii naționale pentru productivitate care să monitorizeze evoluțiile și să contribuie cu informații la dezbaterea națională pe tema productivității și a competitivității ar trebui să contribuie la o asumare mai fermă a responsabilității în ceea ce privește politicile și reformele necesare la nivel național și la îmbunătățirea bazei de cunoștințe pentru coordonarea politicilor economice ale Uniunii. Aceste consilii ar trebui să analizeze evoluțiile în materie de productivitate și de competitivitate, inclusiv în raport cu concurenții de la nivel mondial, ținând cont de caracteristicile specifice și practicile curente naționale.

               (5)

               Diagnosticarea și analiza întreprinse de consiliile pentru productivitate se bazează pe noțiuni de productivitate și competitivitate având un sens larg. Acestea ar trebui să țină seama de factorii și catalizatorii pe termen lung ai productivității și competitivității, inclusiv inovarea, precum și de capacitatea de a atrage investiții, mediul de afaceri și capitalul uman și de a aborda factorii legați de costuri, dar și factorii care nu sunt legați de costuri, care pot afecta prețurile și calitatea bunurilor și serviciilor, inclusiv în raport cu concurenții de la nivel mondial pe termen scurt.

               (6)

               Mai mult decât atât, o analiză economică independentă și de înaltă calitate a provocărilor în materie de politici sporește transparența în dezbaterile politice. Evaluarea provocărilor în materie de politici ar putea crește gradul de sensibilizare a tuturor părților interesate. Aceasta poate avea un impact pozitiv asupra sprijinului și asumării responsabilității din partea publicului pentru reformele necesare. De asemenea, în cazul și în măsura în care este prevăzut în mandatele naționale ale acestora, consiliile pentru productivitate ar putea evalua efectele opțiunilor de politică prin evidențierea compromisurilor politice făcute.

               (7)

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să fie dotate cu autonomie funcțională față de orice autoritate publică responsabilă de elaborarea și punerea în aplicare a politicilor în domeniul productivității și al competitivității în statele membre sau la nivel european. În special, acestea ar trebui să fie în măsură să furnizeze analize independente în cadrul domeniului lor de activitate. Alcătuirea consiliilor pentru productivitate, deși decisă la nivel național, ar trebui să fie obiectivă, în sensul că nu ar trebui să prezinte doar, sau în principal, punctele de vedere ale anumitor grupuri de părți interesate. Aceste cerințe în materie de independență și obiectivitate vizează garantarea faptului că consiliile pentru productivitate au capacitatea de a produce analize expert formulate în interes general.

               (8)

               Caracteristicile consiliilor pentru productivitate ar trebui să respecte pe deplin articolul 152 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) și să țină seama de practicile și sistemele naționale de formare a salariilor. În conformitate cu articolul 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, funcționarea consiliilor pentru productivitate nu ar trebui să aducă atingere dreptului lucrătorilor și al angajatorilor ori al organizațiilor acestora de a negocia și de a încheia contracte colective la nivelul adecvat sau de a desfășura acțiuni colective în conformitate cu dreptul Uniunii sau cu legislațiile și practicile naționale.

               (9)

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să aibă contacte cu consiliile pentru productivitate ale altor state membre participante pentru a face schimb de opinii și de bune practici, ținând seama în același timp de zona euro și de Uniune în ansamblu. Comisia ar putea facilita schimbul de opinii între consiliile pentru productivitate ale tuturor statelor membre participante. De asemenea, ar trebui să existe dezbateri periodice între consiliile pentru productivitate și Comitetul pentru politică economică cu privire la chestiuni aflate în sfera de competență a acestuia din urmă, în care să fie implicați experți relevanți din state membre neparticipante.

               (10)

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să își desfășoare activitatea în mod continuu. Acestea ar trebui să își pună analizele la dispoziția publicului și să publice un raport anual, care ar putea fi integrat într-un raport deja existent. Opiniile de specialitate independente furnizate de aceste consilii, inclusiv prin intermediul rapoartelor anuale, ar putea fi utilizate de statele membre și de Comisie în contextul semestrului european și al procedurii privind dezechilibrele macroeconomice.

               (11)

               Pentru a facilita schimbul de opinii la nivel supranațional, ar trebui ca în fiecare stat membru să existe un consiliu pentru productivitate identificabil. Este important să se utilizeze structurile existente, pentru a păstra ceea ce funcționează deja și a reduce costurile administrative la minimum. Consiliul pentru productivitate ar putea fi bazat, dacă este cazul, pe o structură națională deja existentă și respectată, inclusiv în ceea ce privește implicarea și consultarea părților interesate. Cu toate acestea, pentru a-și desfășura activitatea în mod corespunzător, consiliile pentru productivitate ar putea la rândul lor să se bazeze pe diverse organisme distincte existente, cu condiția ca analizele oferite de acestea să se ridice la același nivel de calitate.

               (12)

               Prezenta recomandare nu aduce atingere responsabilităților alocate pentru semestrul european, inclusiv elaborarea și monitorizarea recomandărilor specifice fiecărei țări, și nici aplicării procedurii privind dezechilibrele macroeconomice, astfel cum este prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1176/2011,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   I.   Obiective și domeniu de aplicare

               1.

               Obiectivul prezentei recomandări este identificarea sau instituirea unor consilii naționale pentru productivitate pentru a analiza evoluțiile și politicile din domeniul productivității și al competitivității, contribuind astfel la promovarea asumării responsabilității și la punerea în practică a reformelor necesare la nivel național și, prin urmare, la promovarea unei creșteri economice susținute și a convergenței.

               2.

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre din zona euro. Statele membre din afara zonei euro sunt, de asemenea, încurajate să identifice sau să instituie organisme similare.

               3.

               Aplicarea prezentei recomandări ar trebui să respecte pe deplin articolul 152 din TFUE și să țină seama de practicile și sistemele naționale de formare a salariilor. Prezenta recomandare ține cont de articolul 28 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, în consecință, nu aduce atingere dreptului de a negocia, de a încheia sau de a asigura respectarea aplicării contractelor colective de muncă sau de a intenta acțiuni colective în conformitate cu legislațiile și practicile naționale.

         II.   Consiliile pentru productivitate

               4.

               În fiecare stat membru ar trebui să existe un consiliu pentru productivitate cu următoarele atribuții:

                           (a)

                           diagnosticarea și analiza evoluțiilor în materie de productivitate și de competitivitate din statul membru în cauză. Analiza ar trebui să țină seama de aspectele referitoare la zona euro și la Uniune și să abordeze factorii și catalizatorii pe termen lung ai productivității și competitivității, inclusiv inovarea, precum și capacitatea de a atrage investiții, mediul de afaceri și capitalul uman și de a aborda factorii legați de costuri, dar și factorii care nu sunt legați de costuri, care pot afecta prețurile și calitatea bunurilor și serviciilor, inclusiv în raport cu concurenții de la nivel mondial, pe termen scurt. Analiza ar trebui să se bazeze pe indicatori transparenți și comparabili; și

                           (b)

                           analiza independentă a provocărilor în materie de politici în domeniul productivității și al competitivității și, în cazul și în măsura în care este prevăzut în mandatele naționale ale acestora, evaluarea efectelor opțiunilor de politică, evidențiind compromisurile politice făcute.

               5.

               Fiecare stat membru ar trebui să identifice un consiliu de competitivitate, care, la rândul său, ar putea să aibă la bază diverse organisme existente sau să fie compus din diverse organisme existente.

               6.

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să își desfășoare activitatea în mod continuu. Acestea ar trebui să își pună analizele la dispoziția publicului și să publice un raport anual. Consiliile pentru productivitate ar trebui să aibă contacte cu consiliile pentru productivitate din statele membre din afara zonei euro pentru a face schimb de opinii și de bune practici și, după caz, pentru a efectua analize comune, ținând seama și de zona euro și de UE în ansamblu. Comisia va face periodic schimb de opinii cu toate consiliile pentru productivitate participante, inclusiv în cursul misiunilor de informare în statele membre, și ar putea facilita schimbul de opinii între consiliile pentru productivitate.

         III.   Caracteristicile consiliilor pentru productivitate

               7.

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să aibă autonomie funcțională față de orice autoritate publică responsabilă de elaborarea și punerea în practică a politicilor în domeniul productivității și al competitivității din statele membre sau de la nivel european. Pentru a-și îndeplini atribuțiile prevăzute în prezenta recomandare, acestea ar trebui să fie susținute de dispoziții naționale care să asigure un înalt grad de autonomie funcțională și răspundere, inclusiv:

                           (a)

                           capacitatea de a comunica în mod public în timp util;

                           (b)

                           proceduri de desemnare a membrilor pe baza experienței și competenței acestora;

                           (c)

                           acces adecvat la informații necesare pentru îndeplinirea mandatului lor.

               8.

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să fie obiective, imparțiale și pe deplin independente în ceea ce privește analiza și conținutul. Acestea se pot consulta cu părți interesate relevante, dar nu ar trebui să transmită numai sau în principal opiniile și interesele unui anumit grup de părți interesate.

               9.

               Consiliile pentru productivitate ar trebui să aibă capacitatea de a efectua analize economice și statistice cu un grad înalt de calitate, recunoscut inclusiv de comunitatea academică. Analiza ar putea fi elaborată de organisme existente și separate, cu condiția ca nivelul calității să fie la fel de înalt.

         IV.   Relația cu semestrul european

               10.

               Opiniile de specialitate independente furnizate de aceste consilii, inclusiv prin intermediul rapoartelor anuale, ar putea fi utilizate de statele membre și de Comisie în contextul semestrului european și al procedurii privind dezechilibrele macroeconomice. Prezenta recomandare nu aduce atingere responsabilităților alocate pentru semestrul european, inclusiv elaborarea și monitorizarea recomandărilor specifice fiecărei țări, sau aplicării procedurii privind dezechilibrele macroeconomice, astfel cum este prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1176/2011.

         V.   Răspundere și transparență

               11.

               Ca regulă generală, analizele realizate de aceste consilii ar trebui să fie făcute publice.

         VI.   Dispoziții finale

               12.

               Statele membre din zona euro sunt invitate să pună în aplicare principiile stabilite în prezenta recomandare până la 20 martie 2018.

               13.

               Până la 20 martie 2019, Comisia este invitată să elaboreze un raport intermediar privind progresele înregistrate, pe baza informațiilor relevante transmise de toate statele membre, cu privire la punerea în aplicare și caracterul adecvat al prezentei recomandări, inclusiv cu privire la necesitatea adoptării unor dispoziții suplimentare. Raportul este însoțit, în cazul în care se justifică acest lucru, de o propunere în vederea adaptării prezentei recomandări.

      Adoptată la Bruxelles, 20 septembrie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         I. KORČOK

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro (JO L 306, 23.11.2011, p. 8).


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/12

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru 2016
   (2016/C 299/03)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Regatul Unit ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară privind Regatul Unit pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Regatul Unit în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015, precum și pe cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Regatul Unit nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Gradul ridicat de îndatorare în sectorul gospodăriilor, nivelurile mari ale prețurilor locuințelor și deficitele importante de cont curent pot constitui vulnerabilități. În același timp, bilanțurile gospodăriilor sunt solide per total, iar reziliența sectorului bancar continuă să se amelioreze. Pe termen scurt, capacitatea ridicată a sectorului gospodăriilor și a economiei în general de a face față riscurilor, cum ar fi șocurile de la nivelul ratei dobânzilor sau de la nivelul ocupării forței de muncă pare să fi crescut. Cu toate că inițiativele guvernamentale au un oarecare impact asupra ofertei de locuințe, dezechilibrul dintre cererea și oferta de locuințe rămâne semnificativ. Riscurile aferente deficitului ridicat de cont curent sunt reduse de un cadru instituțional favorabil și de un nivel scăzut al obligațiilor denominate în valută. Creșterea deficitului a fost influențată de majorarea deficitului la nivelul venitului primar; pe măsură ce condițiile ciclice defavorabile se atenuează, se așteaptă o diminuare a acestui efect.

               (3)

               La 24 martie 2016, Regatul Unit și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Regatul Unit face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Cu condiția ca în perioada 2016-2017 să se ajungă la o corectare durabilă a deficitului excesiv, Regatul Unit se va încadra în componenta preventivă și va face obiectul regulii tranzitorii privind datorii începând cu 2017-2018. În programul său de convergență pentru 2015-2016, guvernul preconizează că deficitul global va fi inferior pragului de 3 % din PIB în perioada 2016-2017 și vizează o scădere în continuare a acestuia în 2017-2018, până la 2 % din PIB. Deficitul structural recalculat (4), exprimat ca procentaj din PIB, indică o ameliorare structurală în valoare de 0,6 puncte procentuale în perioada 2015-2016, 0,9 puncte procentuale în 2016-2017 și 0,7 puncte procentuale în 2017-2018. Programul de convergență nu include un obiectiv bugetar pe termen mediu. În conformitate cu Programul de convergență, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 88,9 % în 2015-2016 la 88,3 % din PIB în 2016-2017 și va descrește în continuare până la 87,1 % din PIB în 2017-2018. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este plauzibil. Măsurile de sprijinire a țintelor de deficit preconizate în perioadele 2016-2017 și 2017-2018 sunt suficient de detaliate. Cu toate acestea, impactul bugetar al anumitor măsuri în 2017-2018, estimat la circa 0,2 % din PIB, este mai incert. Pe baza previziunilor de primăvară ale Comisiei din 2016, se preconizează că Regatul Unit va fi atins în 2015-2016 nivelul recomandat de 4,1 % din PIB al deficitului global și va fi realizat efortul fiscal recomandat. Se preconizează ca Regatul Unit să își corecteze deficitul excesiv până la termenul stabilit, și anume 2016-2017, conform recomandării Consiliului, deși fără a atinge ținta recomandată în materie de deficit global, de 2,7 % din PIB. Se preconizează că efortul fiscal recomandat va fi realizat în mod cumulativ în perioada care corespunde procedurii de deficit excesiv. Se așteaptă ca în perioada 2017-2018 Regatul Unit să respecte ajustarea recomandată pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în condițiile unor politici neschimbate. Se preconizează, de asemenea, că Regatul Unit va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2017-2018. Pe baza evaluării Programului de convergență pe care a efectuat-o și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că se poate preconiza că Regatul Unit va respecta în linii mari dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (6)

               Din 2008, productivitatea stagnează în Regatul Unit. Acest lucru ar putea fi atribuit mai multor factori, cum ar fi nivelul scăzut al investițiilor de capital, deficitul de competențe, necorelarea competențelor și schimbarea structurii economiei, devenind preponderente sectoarele cu o productivitate mai mică. Trebuie avute în vedere, în acest context, și provocările aferente insuficienței locuințelor, în special în zonele geografice cu creștere economică ridicată. Documentul de politică al guvernului din iulie 2015 intitulat „Fixing the foundations – creating a prosperous nation” (Crearea bazelor pentru o națiune prosperă) conține o gamă largă de soluții. Având în vedere anumite bariere care stau încă în calea investițiilor și nivelul scăzut al investițiilor publice și private din Regatul Unit, acțiunile de politică ale guvernului destinate să stimuleze ameliorarea nivelului competențelor, inovarea și investițiile în infrastructură sunt oportune, dar va fi importantă eficiența punerii în aplicare. Una dintre principalele provocări în materie de investiții este crearea unei infrastructurii de rețea adecvate. Planul național pentru infrastructură, care a fost actualizat în martie 2016, prezintă detalii privind evoluția proiectelor de infrastructură într-un cadru coerent și consecvent. Planul depinde de asigurarea unei majorări a finanțării private pentru o mare parte din investiții. Implementarea și monitorizarea sunt esențiale, la fel ca transparența și răspunderea. În pofida diverselor inițiative ale guvernului, cererea de locuințe continuă să depășească oferta, ceea ce se reflectă în nivelul ridicat și în creștere al prețurilor locuințelor. Deficitul de locuințe este cel mai pronunțat în zona Londrei și în sud-est – regiuni cu creștere rapidă. Utilizarea terenurilor este reglementată de principii stabilite în cadrul național de politică în materie de urbanism, iar punerea în aplicare eficace a sistemului reformat de urbanism ar putea facilita intensificarea construcției de locuințe.

               (7)

               Piața muncii din Regatul Unit rămâne dinamică. În 2015, rata ocupării forței de muncă (în categoria de vârstă 20-64 de ani) a atins 76,9 %, în timp ce rata șomajului s-a înscris în continuare într-o tendință descendentă, ajungând la 5,3 %. Rata șomajului în rândul tinerilor și rata tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare a continuat, de asemenea, să scadă. Cu toate acestea, se pot în continuare realiza îmbunătățiri în ceea ce privește perspectivele lucrătorilor inactivi, încadrați în muncă pe posturi inadecvate sau slab calificați. Existența unor perspective de evoluție mai bune pe piața muncii și a unor modalități mai clare de perfecționare a competențelor le-ar veni în ajutor persoanelor care sunt limitate la activități cu remunerație scăzută și/sau la un număr mic de ore de lucru. S-ar aborda astfel și problema deficitului de competențe vizibil în anumite părți ale economiei, cum ar fi în sectorul construcțiilor. Utilizarea cu eficacitate a resurselor rezultate din taxa pentru ucenicie va necesita o atenție aparte. Va trebui ca propunerile de ameliorare a ofertei de servicii de îngrijire a copiilor să fie puse în aplicare în timp util, întrucât disponibilitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor rămân o provocare.

               (8)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Regatului Unit, pe care a publicat-o în raportul de țară pe 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Regatului Unit în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Regatul Unit, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (9)

               În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Regatul Unit să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să corecteze deficitul excesiv în mod durabil până în 2016-2017. După corectarea deficitului excesiv, să realizeze o ajustare bugetară de 0,6 % din PIB în perioada 2017-2018, în vederea atingerii obiectivului bugetar minim pe termen mediu.

               2.

               Să abordeze deficiențele în materie de investiții în infrastructura de rețea, inclusiv prin îndeplinirea priorităților planului național pentru infrastructură. Să ia măsuri suplimentare pentru a stimula oferta în sectorul locuințelor, inclusiv prin punerea în aplicare a reformelor cadrului național de politică în materie de urbanism.

               3.

               Să abordeze problema necorelării competențelor și să creeze condițiile pentru îmbunătățirea acestora, inclusiv prin creșterea calității stagiilor de ucenicie. Să îmbunătățească în continuare disponibilitatea unor servicii de îngrijire a copiilor abordabile ca preț, de înaltă calitate și cu program prelungit.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Soldul structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de convergență, urmând metodologia stabilită de comun acord.

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Germaniei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/20

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Germaniei pentru 2014
   2014/C 247/05
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Germaniei pentru perioada 2012‐2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Germaniei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. Tot la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Germania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Germania, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din analiza Comisiei este că Germania se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea unor măsuri de politică. În special, contul curent a înregistrat în mod persistent un excedent foarte ridicat, ceea ce reflectă efectele pozitive ale unei competitivități solide, o mare parte din economii fiind investite în străinătate. Acesta este și un indiciu al faptului că creșterea internă a rămas moderată și că este posibil ca resursele economice să nu fi fost alocate în mod eficient. Deși excedentele de cont curent nu generează riscuri similare cu cele pe care le presupun deficitele mari, dimensiunea și persistența excedentului de cont curent în Germania merită o atenție deosebită. Având în vedere dimensiunea economiei germane, este extrem de important să se ia măsuri pentru a se reduce riscul apariției unor efecte negative asupra funcționării economiei naționale și a zonei euro.

               (8)

               La 14 aprilie 2014, Germania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, iar la 8 aprilie 2014 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2014. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentat în Programul de stabilitate pentru 2014 este acela de a asigura îndeplinirea în continuare a obiectivului pe termen mediu. Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu, de – 0,5 % din PIB, care reflectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Conform Programului de stabilitate, soldul structural (recalculat) va rămâne pozitiv în 2014 și ulterior și se prevede scăderea datoriei brute la 76 % din PIB în 2014 și menținerea acesteia, ulterior, pe o traiectorie îndeajuns de descendentă. Prin urmare, strategia bugetară prezentată în Programul de stabilitate respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază previziunile bugetare din Programul de stabilitate, care nu a fost avizat în mod oficial de un organism independent, este plauzibil, corespunzând în general previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că finanțele publice ale Germaniei rămân solide în general, întrucât se preconizează menținerea în continuare a obiectivului pe termen mediu și respectarea regulii privind gradul de îndatorare.

               (10)

               Germania a înregistrat doar progrese limitate în ceea ce privește consolidarea raportului cost‐eficacitate în domeniul cheltuielilor publice pentru asistență medicală și îngrijire pe termen lung, chiar dacă au fost anunțate unele inițiative noi. Aceste planuri vizează îmbunătățirea raportului cost‐eficacitate în domeniul asistenței medicale, însă s-ar putea ca ele să nu fie suficiente pentru a acoperi creșterile preconizate ale costurilor. Reforma recent adoptată a pensiilor vizează îmbunătățirea condițiilor aferente pensionării anticipate („Rente mit 63” - pensionarea la 63 de ani) și a nivelurilor pensiilor pentru anumite categorii de persoane, acestea din urmă incluzând, de asemenea, un supliment de pensie pentru persoanele care au crescut copii născuți înainte de anul 1992 („Mütterrente”). Reforma creează o presiune suplimentară asupra sustenabilității sistemului public de pensii și se preconizează că aceasta va fi finanțată printr-o rată mai mare a contribuției la sistemul de pensii, antrenând consecințe negative asupra veniturilor disponibile ale populației active. Reforma ar putea avea, de asemenea, un impact negativ asupra utilizării pensiilor complementare din cadrul celui de al doilea și al celui de al treilea pilon. Germania a înregistrat progrese limitate în ceea ce privește sporirea cheltuielilor cu educația, precum și unele progrese referitoare la un nivel mai ridicat al cheltuielilor pentru cercetare. Par să fie necesare eforturi suplimentare la toate nivelurile de guvernare în vederea îndeplinirii, până în 2015, a obiectivului de 10 % din PIB privind totalul cheltuielilor publice și private în materie de educație și de cercetare și ar trebui avute în vedere obiective subsecvente și mai ambițioase pentru a putea ține pasul cu economiile cele mai inovatoare. În ultimii ani, investițiile în infrastructură au crescut în Germania și se preconizează consolidarea ulterioară a acestora, însă sunt necesare eforturi suplimentare în acest sens.

               (11)

               Germania a realizat, în general, progrese limitate în ceea ce privește crearea unui sistem fiscal mai eficient și mai favorabil creșterii, precum și în ceea ce privește reducerea presiunii fiscale ridicate asupra veniturilor salariale. Nu se prevede adoptarea vreunor măsuri majore destinate trecerii spre surse de venituri mai favorabile creșterii. Aplicarea cotei reduse de taxă pe valoarea adăugată (TVA) (în prezent 7 %) ar putea fi restrânsă, iar baza TVA generală ar putea fi extinsă. Veniturile destul de scăzute provenind din impozitele recurente pe proprietate sunt un indiciu al faptului că există posibilitatea unor majorări în acest sens, iar repartizarea sarcinii fiscale s-ar putea realiza în mod mai echitabil în cazul în care baza de impozitare a impozitului municipal pe bunurile imobile (Grundsteuer) ar fi reevaluată. Condițiile privind investițiile în Germania ar putea fi îmbunătățite în continuare prin reformarea impozitului comercial perceput la nivel local (Gewerbesteuer), diminuarea sarcinii administrative legate de colectarea impozitelor și reducerea tendinței de finanțare prin îndatorare favorizate de impozitul pe profit.

               (12)

               Cadrul bugetar a fost completat printr-o regulă a echilibrului bugetar la nivel național și prin instituirea unui comitet consultativ independent. În mai multe landuri par să fie necesare norme specifice de implementare a regulii constituționale a echilibrului bugetar („frânarea îndatorării”), astfel încât să se asigure aplicarea efectivă a mecanismului de frânare a îndatorării în ciclul bugetar anual. Pentru a consolida responsabilitatea bugetară, ar trebui să se recurgă la revizuirea planificată a relațiilor bugetare dintre autoritățile federale, cele de la nivelul landurilor și cele municipale.

               (13)

               Salariile au crescut în ultimii ani, după o perioadă prelungită de moderare salarială, însă în anul 2013, creșterea salariilor reale a fost mai temperată decât în 2012. Germania intenționează să introducă un salariu minim general de 8,50 EUR/oră în 2015, care va intra pe deplin în vigoare începând din anul 2017. Introducerea salariului minim general preconizat, care vizează asigurarea unui venit minim adecvat pentru lucrători, necesită o monitorizare strictă a impactului, în special a impactului asupra ocupării forței de muncă. S-au depus eforturi limitate în vederea reducerii sarcinii fiscale ridicate asupra costului forței de muncă, în special pentru persoanele cu venituri salariale mici. Reforma pensiilor care a fost adoptată și planurile de reformă actuale în domeniul îngrijirii pe termen lung, care presupun o creștere a ratelor contribuțiilor la asigurările sociale, ar putea antrena o nouă majorare a sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă. Germania a înregistrat unele progrese în ceea ce privește creșterea nivelului de educație al persoanelor defavorizate, însă legătura dintre nivelul de educație și contextul socioeconomic rămâne puternică și se răsfrânge asupra vieții profesionale a persoanelor. În pofida anumitor progrese înregistrate în direcția adoptării unor măsuri adecvate de activare și de integrare, șomajul de lungă durată rămâne un motiv de îngrijorare, semnalând necesitatea unor măsuri suplimentare. Nu s-au înregistrat decât progrese minore în ceea ce privește adoptarea de măsuri menite să faciliteze trecerea de la „mini‐joburi” la forme de ocupare a forței de muncă supuse contribuțiilor obligatorii la fondul asigurărilor sociale. Nu s-au realizat progrese în vederea reducerii măsurilor fiscale de descurajare a muncii pentru o a doua persoană care contribuie la venitul familiei. Germania a făcut unele progrese în ceea ce privește asigurarea unei disponibilități mai mari a locurilor în structurile de educație și de îngrijire a copiilor preșcolari cu program prelungit, precum și în ceea ce privește sporirea numărului de școli cu program prelungit. În același timp, structurile de îngrijire a copiilor și școlile cu program prelungit fac în continuare obiectul unor preocupări legate de calitate și al unor discrepanțe la nivelul regiunilor.

               (14)

               Propunerea guvernului legată de revizuirea legii energiei din surse regenerabile vizează diminuarea ritmului de creștere a costurilor globale ale energiei, repartizarea mai echilibrată a costurilor în rândul consumatorilor, controlul extinderii surselor regenerabile și promovarea integrării pieței. Punerea în aplicare a reformei necesită o monitorizare atentă în ceea ce privește impactul său asupra raportului cost‐eficacitate al sistemului de sprijin. Sunt necesare eforturi suplimentare în domeniul extinderii rețelelor și al coordonării cu țările învecinate.

               (15)

               Acțiunile de politică menite să stimuleze și mai mult concurența în sectoarele serviciilor au fost limitate, chiar dacă au fost adoptate reforme izolate în cazul anumitor profesii și regiuni specifice, de exemplu în ceea ce privește procedurile de autorizare și comunicarea comercială din sectorul construcțiilor. În timp ce creșterea productivității poate fi mai scăzută din punct de vedere structural în sectoarele serviciilor decât în sectoarele industriale, aceasta prezintă niveluri extrem de scăzute în anumite sectoare ale serviciilor, mai ales în cazul serviciilor profesionale. Există în continuare obstacole în calea intrării pe piață și a exercitării serviciilor profesionale. Printre acestea se numără restricțiile privind forma juridică și participarea la capital, precum și cerințele în materie de calificări profesionale. Diferențele la nivelul landurilor dintre dispozițiile de reglementare pentru serviciile profesionale sugerează faptul că există posibilitatea de a identifica abordările cele mai puțin greoaie în materie de reglementare și de a le extinde la nivel național. Valoarea contractelor publicate de către autoritățile germane în temeiul legislației UE privind achizițiile publice rămâne una dintre cele mai scăzute din Uniune. Tranziția globală spre o piață transparentă a achizițiilor publice electronice ar putea spori concurența. În sectorul comerțului cu amănuntul, reglementările în materie de urbanism din anumite landuri continuă să restricționeze noile intrări pe piață. Progresele realizate în privința îmbunătățirii concurenței pe piețele feroviare au fost limitate.

               (16)

               Germania a înregistrat progrese reduse în ceea ce privește măsurile întreprinse în vederea consolidării sectorului bancar, îndeosebi prin îmbunătățirea cadrului de guvernanță. Restructurarea Landesbanken în ultimii ani a fost stimulată mai ales de deciziile Comisiei privind ajutoarele de stat și sectorul rămâne în continuare fragmentat. Sunt necesare eforturi suplimentare în vederea abordării obstacolelor structurale și a celor de la nivelul guvernanței care stau în calea unei consolidări orientate spre piață, ceea ce ar spori, de asemenea, eficiența globală a sectorului financiar. Revizuirea cadrului juridic al celui de al doilea pilon bancar ar putea contribui și mai mult la consolidarea sectorului bancar public.

               (17)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Germaniei. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Germania, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (18)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (19)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (20)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Germania ar trebui să garanteze și implementarea integrală și promptă a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014 2015, Germania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să urmărească o politică bugetară favorabilă creșterii și să mențină o poziție bugetară solidă, asigurându-se că obiectivul bugetar pe termen mediu continuă să fie respectat pe întreaga durată a Programului de stabilitate și că ponderea datoriei publice rămâne pe o traiectorie descendentă susținută. În special, să valorifice posibilitățile de creștere și de eficientizare a investițiilor publice în infrastructură, educație și cercetare. Să îmbunătățească eficiența sistemului fiscal, în special prin lărgirea bazei de impozitare, mai ales pe seama consumului, prin reevaluarea bazei de aplicare a impozitului municipal pe bunurile imobile, prin îmbunătățirea administrației fiscale și prin revizuirea impozitului comercial perceput la nivel local, de asemenea în vederea încurajării investițiilor private. Să depună eforturi suplimentare pentru a spori raportul cost‐eficacitate al cheltuielilor publice în domeniul asistenței medicale și al îngrijirii pe termen lung. Să asigure sustenabilitatea sistemului public de pensii prin (i) trecerea de la finanțarea noilor prestații neincluse în sistemul de asigurări (Mütterrente) la finanțarea din venituri fiscale, inclusiv pentru a se evita o creștere ulterioară a contribuțiilor la fondul asigurărilor sociale, (ii) sporirea stimulentelor pentru o pensionare mai târzie și (iii) creșterea gradului de acoperire a sistemelor de pensii din cadrul celui de al doilea și al celui de al treilea pilon. Să finalizeze implementarea mecanismului de frânare a îndatorării în mod consecvent în toate landurile, asigurând promptitudinea și relevanța procedurilor de monitorizare și a mecanismelor de corecție. Să îmbunătățească conceptul relațiilor bugetare dintre autoritățile federale, cele de la nivelul landurilor și cele municipale, inclusiv pentru a garanta investiții publice corespunzătoare la toate nivelurile de guvernare.

               2.

               Să amelioreze condițiile care continuă să sprijine cererea internă, prin reducerea, inter alia, a impozitelor și a contribuțiilor la fondul asigurărilor sociale cu un nivel ridicat, îndeosebi pentru persoanele cu venituri salariale mici. În momentul punerii în aplicare a salariului minim general, să monitorizeze impactul acestuia asupra ocupării forței de muncă. Să optimizeze capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor prin creșterea în continuare a nivelului de educație al persoanelor defavorizate și prin punerea în aplicare a unor măsuri mai ambițioase de activare și de integrare pe piața muncii, îndeosebi pentru șomerii de lungă durată. Să intervină pentru a reduce măsurile fiscale de descurajare a muncii, în special pentru o a doua persoană care contribuie la venitul familiei, și să faciliteze trecerea de la „mini‐joburi” la forme de ocupare a forței de muncă supuse pe deplin contribuțiilor obligatorii la fondul asigurărilor sociale. Să remedieze lacunele existente la nivel regional în ceea ce privește disponibilitatea mai mare a locurilor în structurile de educație și de îngrijire a copiilor preșcolari cu program prelungit, îmbunătățind totodată calitatea per ansamblu a educației de acest tip.

               3.

               Să mențină la minimum costurile globale aferente transformării sistemului energetic. În special, să monitorizeze impactul reformei referitoare la legea energiei din surse regenerabile asupra raportului cost‐eficacitate al sistemului de sprijin în favoarea energiilor din surse regenerabile. Să își consolideze eforturile în vederea accelerării extinderii rețelelor naționale și transfrontaliere de energie electrică și gaze naturale. Să intensifice strânsa coordonare a politicilor energetice cu țările învecinate.

               4.

               Să ia măsuri mai ambițioase pentru a stimula în continuare concurența în sectorul serviciilor, inclusiv în ceea ce privește anumite servicii profesionale, revizuind, de asemenea, abordările existente în materie de reglementare și convergând către aplicarea celor mai bune practici în toate landurile. Să identifice cauzele valorii scăzute a contractelor publice deschise procedurilor de achiziții publice în temeiul legislației UE. Să își intensifice eforturile în vederea eliminării reglementărilor nejustificate în materie de urbanism care restricționează noile intrări pe piață în sectorul comerțului cu amănuntul. Să ia măsuri pentru eliminarea obstacolelor încă existente în calea concurenței pe piețele feroviare. Să continue eforturile de consolidare a sectorului bancar (Landesbanken), inclusiv prin îmbunătățirea cadrului de guvernanță.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (4)  JO C 217, 30.7.2013, p. 33.

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


				|

		52012DC0304

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Danemarcei și care include avizul Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0304 final */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național
de reformă pe 2012 al Danemarcei
și care include avizul Consiliului privind Programul de
convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă
strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere
economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită
a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile
economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie
2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile
de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], care formează
împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate
să țină seama de orientările integrate în cadrul
politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate
la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011, Consiliul a
adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011
al Danemarcei și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de
convergență pentru perioada 2011-2014 al Danemarcei.
(4)       La 23 noiembrie 2011, Comisia
a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând
începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex-ante și
integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14
februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011,
Raportul privind mecanismul de alertă[6],
în care a identificat Danemarca ca unul dintre statele membre pentru care urma
să fie efectuată o analiză aprofundată.
(5)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, consolidării fiscale și
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a
evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală
diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite
condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze
creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul
și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(6)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul
euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi
incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și
în programele lor naționale de reformă.
(7)       La 30 aprilie 2012, Danemarca
și-a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015
și Programul național de reformă pe 2012. Pentru a se ține
seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp. În analiza aprofundată[7] pe care a realizat-o în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, Comisia a concluzionat
că Danemarca se confruntă cu un dezechilibru extern și intern,
care nu este însă excesiv.
(8)       Pe baza examinării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
convergență pe 2012, Consiliul consideră că scenariul
macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este
plauzibil. Scenariul care preconizează o creștere a PIB-ului la 1,2
și 1,5% în 2012, respectiv în 2013, este conform, în linii mari, cu
previziunile Comisiei din primăvara anului 2012 de 1,1 și 1,4%. În
consecință, deficitele bugetare sunt puțin mai mici în programul
de convergență (4,0 și 1,8% din PIB în 2012, respectiv în 2013,
comparativ cu 4,1 și 2,0% din PIB în previziunile Comisiei din
primăvara anului 2012). Obiectivul strategiei bugetare prezentat în
program este corectarea deficitului excesiv până în 2013 și atingerea
unui obiectiv bugetar pe termen mediu care să constea cel puțin
într-un buget echilibrat în termeni structurali în 2020. Prin urmare, programul
confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu anterior, care reflectă
în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.
Deficitul global planificat pe 2013 este conform cu corectarea la timp a
deficitului public excesiv și, pe baza soldului bugetar structural
(recalculat)[8],
efortul fiscal planificat pentru anul menționat anterior respectă
recomandarea Consiliului emisă în iulie 2010, în cadrul procedurii de
deficit excesiv. Traiectoria de consolidare a devenit mai concentrată spre
finalul perioadei vizate comparativ cu planificarea anterioară și
sunt necesare eforturi considerabile în 2013 pentru a se asigura ajustarea
structurală necesară. Riscurile de a nu se atinge, în 2013, valoarea
de referință de 3% din PIB sunt limitate. Comisia a identificat în
previziunile de primăvară din 2012 o valoare a deficitului de 2,0%
din PIB. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat), începând din 2013, ameliorarea
bugetară estimată a soldului bugetar structural va fi mai mică
de valoarea de 0,5% din PIB prevăzută în Pactul de stabilitate
și de creștere. În același timp, se estimează că rata
de creștere a cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile
discreționare privind veniturile, va fi în concordanță cu
obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în
Pactul de stabilitate și de creștere. O parte a deficitelor bugetare
va fi finanțată prin reducerea contului guvernului deschis la Banca
Națională a Danemarcei. Se estimează că valoarea brută
a datoriei publice a Danemarcei va scădea de la 46,5% din PIB în 2011 la 41,1%
în 2015, cu mult sub 60% din PIB.
(9)       Creșterea ofertei de forță
de muncă este o prioritate principală pentru Danemarca în vederea
asigurării, pe viitor, a bunăstării și a
sustenabilității fiscale. În 2011, Danemarca a încheiat o
reformă ambițioasă a sistemului de pensii aferent
pensionării anticipate voluntare și a introdus, astfel cum
prevăzuse, majorarea vârstei standard de pensionare și corelarea
acesteia cu speranța de viață. Accentul trebuie pus acum pe
reforma sistemului de pensii de invaliditate și a sistemelor de ocupare a
locurilor de muncă subvenționate (sistemul de locuri de muncă
flexibile – flex job). Guvernul a prezentat o propunere de reformă
în acest domeniu, care ar trebui pusă în aplicare cât mai repede. Decalajul
tot mai mare privind rezultatele ocupării forței de muncă între
migranți și restul populației active trebuie, de asemenea,
abordat.
(10)     Creșterea
productivității muncii în Danemarca a încetinit în cursul ultimelor
decenii, una dintre cauze fiind înregistrarea unor rezultate relativ slabe în
domeniul educației. În ciuda unui nivel ridicat de cheltuieli în domeniul
educației, calitatea sistemului de învățământ danez —
măsurată pe baza sondajului PISA al OCDE – este doar medie. Mai mult,
în general, studenții își încheie studiile la o vârstă mai
înaintată decât în alte state membre și ratele abandonului
școlar din instituțiile de învățământ profesional sunt
relativ ridicate. Pentru a face față provocărilor din acest
domeniu, guvernul a anunțat o serie de noi măsuri, atât pentru
învățământul obligatoriu, cât și pentru
învățământul secundar. Bugetul pe 2012 sprijină, de
asemenea, introducerea unor clauze sociale în cadrul procedurilor de
achiziții publice și a unor măsuri prin care întreprinderile
private să beneficieze de avantaje financiare la oferirea de stagii de
ucenicie, pentru a crește numărul de locuri disponibile.
Creșterea numărului de stagii de ucenicie oferite va fi
abordată, de asemenea, în cadrul negocierilor tripartite și în cadrul
lucrărilor unui comitet interministerial.
(11)     Un alt motiv posibil al
încetinirii creșterii productivității este nivelul relativ redus
al concurenței în Danemarca. În 2011, a fost adoptat un pachet în materie
de concurență, ce vizează în principal sectorul
construcțiilor, sectorul comerțului cu amănuntul, serviciile de
sănătate și serviciile din sectorul public. Sunt în curs de
examinare concurența din domeniul serviciilor de taxi și de
transport, precum și liberalizarea farmaciilor, existând posibilitatea de
a se adopta noi măsuri. Majorarea numărului procedurilor de
achiziții publice în municipalități și regiuni este în curs
de negociere cu autoritățile regionale și locale. În acest
context, un comitet din cadrul guvernului a concluzionat recent că
legislația daneză în materie de concurență trebuie
consolidată și că nivelul actual al sancțiunilor aplicate
în caz de încălcări este prea redus pentru a constitui o
măsură disuasivă. Dat fiind că în cursul anului trecut au
fost întreprinse doar un număr limitat de inițiative concrete în
acest domeniu, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a putea aborda în
mod adecvat această provocare.
(12)     Astfel cum s-a confirmat în
analiza aprofundată realizată în temeiul articolului 5 din
Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, în timp ce nivelul ridicat al datoriei brute a
gospodăriilor este, într-o anumită măsură, un element
structural al economiei daneze, activele gospodăriilor depășind
considerabil datoriile acestora, există motive de preocupare privind
nivelul ridicat al datoriei gospodăriilor întrucât se pare că
evoluțiile de pe piața locuințelor au dus la o creștere a
datoriei la un nivel peste cel care poate fi explicat prin factori structurali.
Mai mult, componența împrumuturilor ipotecare s-a schimbat din 2003, împrumuturile
cu rată variabilă și împrumuturile rambursate într-o
singură tranșă câștigând tot mai mult în popularitate față
de împrumuturile cu rată fixă. Prin urmare, în ceea ce privește
un anumit nivel de îndatorare, gospodăriile sunt mai sensibile la
creșterea ratelor dobânzii și la fluctuațiile prețurilor
proprietăților decât erau acum un deceniu. Acest lucru creează
riscuri mai mari în ceea ce privește stabilitatea financiară și
economică. În Danemarca, au fost întreprinse măsuri relevante pentru
a elimina punctele vulnerabile ale sistemului de ipoteci. În plus, Ministerul
Întreprinderilor și Creșterii Economice analizează, în prezent,
distribuția activelor și pasivelor între gospodării și
vulnerabilitatea lor potențială în cazul a diverse șocuri
economice. Cu toate acestea, ar trebui, de asemenea, avute în vedere și
măsuri pentru a preveni evoluțiile prociclice de pe piața
imobiliară pe termen mediu, de preferință prin realinierea
valorii impozitului pe proprietate la valorile reale de pe piață. Eliminarea
plafonului pentru creșterea anuală a impozitului municipal pe
valoarea terenurilor ar putea, de asemenea, preveni viitoare efecte prociclice.
Astfel de măsuri ar trebui introduse treptat, ținând seama de
necesitatea actuală de a stabiliza piața locuințelor.
(13)     Danemarca
și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste
angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011,
se referă la stimularea ocupării forței de muncă,
îmbunătățirea competitivității, sporirea
sustenabilității finanțelor publice și consolidarea stabilității
financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul
Pactului euro plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare
la elaborarea recomandărilor.
(14)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Danemarcei. A evaluat Programul de convergență și
Programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată.
Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o
politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în
Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei
contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările (1) - (5) de mai jos.
(15)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al
Danemarcei și avizul[9]
său este reflectat îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos.
(16)     În lumina rezultatelor
analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări,
Consiliul a examinat Programul național de reformă pe 2012 al
Danemarcei și Programul de convergență al Danemarcei.
Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările (3), (4) și
(5) de mai jos,
RECOMANDĂ ca Danemarca să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           Să pună în aplicare
strategia bugetară prevăzută, pentru a asigura o corecție a
deficitului excesiv până în 2013 și a realiza efortul anual de
ajustare structurală mediu specificat în recomandările Consiliului în
cadrul procedurii de deficit excesiv. Ulterior, să asigure un efort de
ajustare structurală adecvat pentru a realiza progrese suficiente în direcția
îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu, inclusiv a îndeplinirii
obiectivului de referință privind cheltuielile.
2.           Să suplimenteze
măsurile de consolidare a ofertei de forță de muncă pe
termen lung, prin reforma sistemului de pensii de invaliditate și printr-o
mai bună orientare a sistemelor de ocupare a forței de muncă
subvenționate (sistemul de locuri de muncă flexibile – flex job)
către persoanele cu capacități reduse de muncă și prin
îmbunătățirea inserției profesionale a migranților.
3.           Să pună
fără întârziere în aplicare măsurile anunțate, să
îmbunătățească raportul cost-eficacitate al sistemului de
învățământ, să reducă ratele abandonului școlar,
în special în învățământul profesional, și să majoreze
numărul stagiilor de ucenicie.
4.           Să continue eforturile
de eliminare a obstacolelor din calea concurenței, în special în cadrul
serviciilor locale, în domeniul sectorului comerțului cu amănuntul
și al construcțiilor, inclusiv printr-o mai mare deschidere a
procedurilor municipale și regionale de achiziții publice de servicii
către concurență și prin asigurarea faptului că
sancțiunile prevăzute de legislația în domeniul concurenței
au un caracter suficient de disuasiv.
5.           Să aibă în vedere
măsuri preventive suplimentare pentru a consolida stabilitatea pe termen
mediu a pieței locuințelor și a sistemului financiar, inclusiv
prin luarea în considerare a rezultatelor analizei efectuate în prezent de
către Ministerul Întreprinderilor și Creșterii Economice privind
distribuția activelor și pasivelor între gospodării și prin
revizuirea valorii proprietăților și a sistemului municipal privind
impozitul pe terenuri.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM (2012) 304 final.
[4]               P7_TA (2012) 0048 și P7_TA (2012) 0047.
[5]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012.
[6]               COM (2012) 68 final.
[7]               Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2012)153
final.
[8]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile
punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe
baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de
comun acord.
[9]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea nr. U2 din 12 iunie 2009 privind aplicarea articolului 64 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului șomerilor care își însoțesc soții sau partenerii care desfășoară o activitate profesională sau comercială în alt stat membru decât statul competent (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)

text:
               24.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 106/51

         RECOMANDAREA NR. U2
   din 12 iunie 2009
   privind aplicarea articolului 64 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului șomerilor care își însoțesc soții sau partenerii care desfășoară o activitate profesională sau comercială în alt stat membru decât statul competent
   (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)
   2010/C 106/16
   COMISIA ADMINISTRATIVĂ PENTRU COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ,
   având în vedere articolul 72 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1), conform căruia Comisia administrativă are responsabilitatea de a trata toate chestiunile administrative sau de interpretare care decurg din dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 883/2004 și ale Regulamentului (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (2),
   având în vedere articolul 64 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 și articolul 55 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 987/2009,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu dispozițiile articolului 64 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, persoana aflată în șomaj total și care se deplasează într-un alt stat membru decât statul competent pentru a căuta de lucru își păstrează dreptul la prestații de șomaj în numerar, în anumite condiții și în anumite limite.

               (2)

               Una dintre condițiile stabilite la litera (a) din alineatul menționat anterior este că persoana în cauză trebuie să fi rămas la dispoziția serviciilor de ocupare a forței de muncă din statul membru competent timp de cel puțin patru săptămâni după ce a devenit șomeră.

               (3)

               Cu toate acestea, ultima teză de la litera (a) permite ca serviciile sau instituțiile competente să autorizeze plecarea persoanei aflate în căutarea unui loc de muncă înainte de expirarea celor patru săptămâni.

               (4)

               Această autorizație nu ar trebui refuzată în cazul persoanelor care îndeplinesc celelalte condiții stabilite la articolul 64 alineatul (1) din regulamentul menționat și doresc să își însoțească soțul/soția sau partenerul/partenera care a acceptat un loc de muncă în alt stat membru.
               Hotărând în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 71 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004,

         RECOMANDĂ SERVICIILOR ȘI INSTITUȚIILOR COMPETENTE URMĂTOARELE:

               1.

               Conform ultimei teze de la articolul 64 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004, autorizarea plecării înaintea expirării celor patru săptămâni se va acorda unei persoane aflate în șomaj total, care îndeplinește toate celelalte condiții de la articolul 64 alineatul (1) și își însoțește soțul/soția sau partenerul/partenera care a acceptat un loc de muncă în alt stat membru decât statul competent.
               Statutul de partener va fi stabilit pe baza legislației din statul membru competent.

               2.

               Prezenta recomandare se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Se aplică de la data intrării în vigoare a Regulamentului (CE) nr. 987/2009.

            Președintele Comisiei administrative

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  JO L 284, 30.10.2009, p. 1.