     RO

RO        RO
 ---pagebreak---                      COMISIA EUROPEANĂ

                                                      Bruxelles, 11.3.2011
                                                      SEC(2011) 304 final

                     RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

      referitoare la modificarea Deciziei Consiliului din 26 iulie 2010 privind participarea
     Uniunii Europene la negocierile pentru modificarea Protocolului din 1998 cu privire la
      metale grele al Convenţiei din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe
                                          distanţe lungi

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                               A.      EXPUNERE DE MOTIVE

     1.   OBIECTIVE

          Obiectivul prezentei recomandări este de a modifica Decizia Consiliului din
          26 iulie 2010 privind participarea Uniunii Europene la negocierile pentru
          modificarea Protocolului din 1998 cu privire la metale grele al Convenţiei din 1979
          privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanţe lungi (denumită în
          continuare „decizia Consiliului”), având în vedere decizia organului executiv al
          Convenției din decembrie 2010 de a extinde sfera negocierilor pentru a include
          produsele care conțin mercur și a ajusta calendarul de finalizare a negocierilor.

     2.   CONTEXTUL GENERAL

          Uniunea Europeană este parte la Convenția UNECE privind poluarea atmosferică
          transfrontalieră pe distanţe lungi (denumită în continuare „convenția”) din
          15 iulie 1982 și parte la Protocolul cu privire la metale grele (denumit în continuare
          „protocolul”) din 3 mai 2001. Protocolul prevede obligații ale părților, al căror scop
          este reducerea emisiilor atmosferice de metale grele, în special de cadmiu, plumb și
          mercur.

          Organul executiv al Convenției a decis în decembrie 2009 să revizuiască protocolul
          pentru a facilita accesul la un protocol modificat al țărilor care nu sunt părți și a
          mandatat Grupul de lucru pentru strategii şi revizuire (denumit în continuare WGSR
          - Working Group on Strategies and Review) să înceapă negocierile. La momentul
          respectiv, negocierile privind produsele care conțin mercur (anexele VI și VII) erau
          excluse din mandat în așteptarea unor noi informații asupra desfășurării negocierilor
          recent inițiate în cadrul UNEP cu privire la un instrument obligatoriu din punct de
          vedere juridic la nivel mondial referitor la mercur. WGSR a primit mandatul de a
          urmări încheierea negocierilor până la sfârșitul anului 2011.

          La 26 iulie 2010, Consiliul a autorizat Comisia să participe în numele UE la
          negocierile pentru revizuirea protocolului. Decizia Consiliului a fost adoptată având
          în vedere mandatul acordat WGSR în decembrie 2009 și, prin urmare, nu include o
          autorizare de a negocia obligațiile referitoare la produsele care conțin mercur
          (descrise în anexele VI și VII). În acest sens, articolul 1 alineatul (4) din decizia
          Consiliului prevede că, în orice situație, Consiliul poate lua în considerare revizuirea
          directivelor de negociere dacă organul executiv decide extinderea mandatului în
          vederea modificării anexei VI, inclusiv modificările subsecvente ale altor părți ale
          protocolului și ale anexelor acestuia.

          Mai mult, Comisia a fost autorizată să participe în numele UE la negocieri până la
          sfârșitul anului 2011, în conformitate cu planul inițial al negocierilor din cadrul
          Convenției.

RO                                              2                                                    RO
 ---pagebreak---      3.      EVOLUțII RECENTE

             La 17 decembrie 20101, organul executiv al Convenției a decis să extindă sfera
             negocierilor pentru a include aspecte privind produsele care conțin mercur (respectiv
             anexele VI și VII) și modificările subsecvente ale altor părți ale protocolului. De
             asemenea, organul executiv a acordat WGSR mandatul de a continua negocierile în
             vederea finalizării discuțiilor și prezentării modificărilor propuse pentru protocol cel
             târziu în 2012. Motivul principal al extinderii sferei negocierilor a fost constituit de
             semnalele pozitive primite din partea unor țări care nu sunt părți la protocol, în
             special Bielorusia și Federația Rusă, referitoare la faptul că modificările anexelor VI
             și VII ar fi importante pentru aceste țări în vederea aderării lor la un protocol
             modificat. Având în vedere articolul 1 alineatul (4) din decizia Consiliului și în
             conformitate cu articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii
             Europene, Comisia trebuie să prezinte recomandări Consiliului, care, la rândul său,
             autorizează Comisia să participe în numele UE la negocieri, inclusiv în ceea ce
             privește elementele suplimentare menționate mai sus. În același timp, recomandarea
             propune ajustarea calendarului de autorizare pentru a permite Comisiei să participe la
             negocieri până la sfârșitul anului 2012.

     4.      DISPOZIțII EXISTENTE ALE UNIUNII

             Obiectul anexei VI (măsuri de reglementare a produselor) și cel al anexei VII
             (gestionarea produselor) sunt acoperite de legislația UE. Este vorba de
             Directiva 98/70/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1998
             privind calitatea benzinei și a motorinei2 și de Directiva 2006/66/CE privind bateriile
             și acumulatorii și deșeurile de baterii și acumulatori3 (modificată de
             Directiva 2008/103/CE4).

             Măsurile de gestionare a produselor, cuprinse în prezent în anexa VII, sunt acoperite,
             între altele, de Regulamentul (UE) nr. 1103/20105 privind etichetarea bateriilor, de
             Directiva 2002/95/CE privind restricțiile de utilizare a anumitor substanțe
             periculoase în echipamentele electrice și electronice6, de Directiva 2002/96/CE
             privind deșeurile de echipamente electrice și electronice (DEEE)7 și de
             Directiva 2007/51/CE referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață a
             anumitor dispozitive de măsurare care conțin mercur8.

                                          B.       RECOMANDARE

     Având în vedere cele de mai sus, Comisia recomandă modificarea deciziei Consiliului după
     cum urmează:

     (a)     La articolul 1 alineatul (1), cuvintele „2010 și 2011” se înlocuiesc cu „2011 și 2012”;

     1
           Raportul celei de-a douăzeci și opta sesiuni a organului executiv al Convenției (secțiunea VI B).
     2
           JO L 350, 28.12.1998, p. 58.
     3
           JO L 266, 26.9.2006, p. 1.
     4
           JO L 327, 5.12.2008, p. 7.
     5
           JO L 313, 30.11.2010, p. 3.
     6
           JO L 37, 13.2.2003, p. 19.
     7
           JO L 37, 13.2.2003, p. 24.
     8
           JO L 257, 3.10.2007, p. 13.

RO                                                        3                                                    RO
 ---pagebreak---      (b)   Articolul 1 alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

           „(4) Consiliul poate revizui în orice moment conținutul directivelor de negociere. În
           special, Consiliul poate lua în considerare revizuirea acestora în cazul producerii
           unor evoluții relevante în 2011 și 2012. În acest scop, Comisia prezintă Consiliului,
           cu regularitate, rapoarte privind rezultatele negocierilor.”;

     (c)   Punctul 1 din Directivele de negociere care figurează în anexa la decizia Consiliului
           se înlocuiește cu următorul text:

           „1. În procesul de negociere desfășurat sub auspiciile UNECE, Comisia depune
           eforturi pentru a asigura îndeplinirea obiectivelor care se încadrează în sfera
           mandatului acordat la 17 decembrie 2010 de către organul executiv al Convenției
           privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanţe lungi Grupului de lucru
           pentru strategii și revizuire (WGSR), și anume:

           «(a) continuarea negocierilor în vederea finalizării discuțiilor și prezentării
           modificărilor propuse pentru Protocolul cu privire la metale grele la cea de-a
           treizecea sesiune a organului executiv, cel târziu în 2012. Se solicită Grupului de
           lucru să ia în considerare posibilele revizuiri ale Protocolului cu privire la metale
           grele, care se încadrează în următoarea abordare:

                 (i)    prima prioritate pentru orice revizuire o constituie posibilitatea creșterii
                 numărului de ratificări ale protocolului, ținând seama de opțiunile posibile
                 prezentate de Grupul de acțiune pentru metale grele;

                 (ii)   revizuirile potențiale ale textului protocolului și anexelor I-VII trebuie
                 să țină seama de opțiunile posibile prezentate de Grupul de acțiune pentru
                 metale grele, de modificările relevante ale Protocolului cu privire la POP
                 adoptate, precum și de modificările propuse ale Protocolului de la Göteborg, cu
                 condiția ca aceste revizuiri să nu creeze dificultăți în ceea ce privește creșterea
                 numărului de ratificări;

                 (iii) trebuie creată posibilitatea ca protocolul să devină mai adaptabil la
                 evoluțiile viitoare prin elaborarea unui document de orientare cu privire la cele
                 mai bune tehnici disponibile, extrase din anexa III și actualizate după caz.»;

           (b) centrarea negocierilor, după cum s-a solicitat în 2011, pe modificările propuse
           care urmăresc creșterea numărului de ratificări și abordează aspecte apărute și la
           revizuirea Protocolului de la Göteborg;

           (c) luarea în considerare a activității Comitetului de negociere interguvernamental,
           desfășurată sub auspiciile Programului Națiunilor Unite pentru Mediu, la analizarea
           propunerilor de modificare a anexelor VI și VII privind produsele care conțin mercur
           (pe baza propunerii Uniunii Europene și a activității Grupului de acțiune pentru
           metale grele), având în vedere că acest Comitet de negociere interguvernamental
           lucrează la elaborarea unui instrument obligatoriu din punct de vedere juridic la nivel
           mondial referitor la mercur și la produsele care conțin mercur.”

RO                                                4                                                    RO


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al României pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru perioada 2012-2016

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/67

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al României pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru perioada 2012-2016
   2013/C 217/17
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetul economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat și de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, care oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă al României pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la Programul de convergență al României pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul semestrului european 2013 de coordonare a politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care România nu a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European a fost implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97, și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 30 aprilie 2013, România a prezentat Programul său național de reformă pentru 2013 și Programul său de convergență pentru perioada 2012-2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este plauzibil și coerent cu evaluarea din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013. Datorită eforturilor substanțiale de consolidare pe care le-a depus și în conformitate cu recomandarea Consiliului, România și-a redus în 2012 deficitul public până sub pragul de 3 %. Obiectivul pe termen mediu (OTM) înscris în Programul de convergență este de – 1 % din PIB (anterior – 0,7 % din PIB), încadrându-se astfel în cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Programul descrie o strategie bugetară care a urmărește îndeplinirea OTM până în 2014, ceea ce, conform recalculărilor făcute de Comisie în baza metodologiei stabilite de comun acord, ar însemna îndeplinirea OTM până în 2015. În termeni structurali, progresele realizate în vederea atingerii OTM sunt de peste 0,5 % din PIB în 2013 și de aproximativ 0,4 % în 2014. A fost atins criteriul de referință din Pactul de stabilitate și creștere în materie de cheltuieli corespunzător întregii perioade de desfășurare a programului. Ajustarea este prevăzută pentru prima parte a anului 2013, printre măsurile avute în vedere numărându-se măsuri de creștere a veniturilor bugetare, inclusiv prin aplicarea de reduceri pentru cheltuielile deductibile fiscal, o impozitare mai eficace în agricultură, introducerea unei taxe excepționale în urma dereglementării prețurilor la gazele naturale și introducerea unei taxe speciale pentru transportul și distribuția de energie electrică și gaze. Principalele riscuri pentru Programul de convergență sunt legate de aplicarea unor eventuale corecții financiare suplimentare referitoare la absorbția fondurilor UE sau de finanțarea din bugetul național a proiectelor prioritare, de acumularea de noi arierate, în special la nivelul administrațiilor locale, și de progresele limitate înregistrate în ceea ce privește restructurarea întreprinderilor deținute de stat. Datoria publică a României continuă să fie relativ scăzută, reprezentând în 2012 37,8 % din PIB. Se așteaptă ca nivelul datoriei publice să crească până la 38,6 % în 2014, menținându-se însă sub plafonul de 60 % din PIB pe durata de derulare a programului.

               (10)

               În urma unei cereri formulate de România la 17 februarie 2011, Comisia și FMI au negociat cu autoritățile române un program preventiv de ajustare economică. În contextul asistenței preventive a Uniunii, România s-a angajat să pună în aplicare un program amplu de politici economice, cu un accent special pe măsuri de reformă structurală menite să amelioreze funcționarea pieței forței de muncă și a pieței produselor și să sporească reziliența și potențialul de creștere ale economiei românești. Programul a asigurat totodată continuarea procesului de consolidare fiscală, îmbunătățirea gestiunii și controlului finanțelor publice și întreprinderea reformelor necesare în ceea ce privește politica externă, politica monetară, politica privind stabilitatea financiară și cea privind piețele financiare. În luna martie 2013, România a solicitat formal prelungirea cu trei luni a programului FMI. Cu toate că posibilitatea de a obține fonduri prin programul UE a luat sfârșit la sfârșitul lunii martie 2013, analiza finală a programului se va efectua până la sfârșitul lunii iunie 2013.

               (11)

               Situația finanțelor publice ale României s-a îmbunătățit, deficitul bugetar coborând sub 3 % în 2012 și o nouă consolidare fiscală fiind așteptată în 2013. Nivelul redus de conformitate fiscală reprezintă o provocare majoră pentru sistemul fiscal al României, în special în ceea ce privește TVA și impozitarea veniturilor salariale. Nivelul taxelor de mediu este sub media UE. Cu toate că România nu riscă să fie supusă presiunilor bugetare pe termen scurt sau mediu, pe termen lung este expusă unui risc de intensitate medie ca urmare a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației. Există preocupări cu privire la sustenabilitatea și adecvarea sistemului de pensii, având în vedere procentul scăzut al contribuabililor care sunt activi pe piața muncii față de procentul persoanelor care beneficiază de drepturi de pensie. România este în prezent unul dintre cele două state membre care nu a luat încă nicio decizie în sensul egalizării vârstei de pensionare pentru femei și pentru bărbați și în care rata de ocupare a lucrătorilor vârstnici (41,4 % în 2012) este considerabil mai mică decât media UE. Guvernul României a decis să continue reforma sistemului de pensii, asociind partenerii sociali la elaborarea acesteia, și să consolideze asumarea acesteia. Guvernul român a decis să continue reforma pensiilor și să asocieze partenerii sociali la elaborarea reformei și la îmbunătățirea asumării acesteia.

               (12)

               Sectorul sănătății din România se caracterizează prin inegalități importante din punctul de vedere al accesului la serviciile prestate și al calității acestora, inegalități datorate, printre altele, utilizării ineficiente a resurselor și gestionării defectuoase. Au fost demarate reforme pentru îmbunătățirea eficienței sistemului de sănătate, dar sunt necesare în continuare eforturi susținute în acest sens. Eficiența costurilor sistemului ar putea fi sporită prin reducerea recurgerii excesive la spitalizare în cazul pacienților care pot fi tratați ambulatoriu și prin consolidarea asistenței medicale primare și a sistemelor de orientare a pacienților către centrele specializate.

               (13)

               În 2012, rata de ocupare a forței de muncă în România a fost în continuare scăzută, de 63,8 %, constatându-se o ușoară îmbunătățire față de 62,8 % în anul anterior. Obiectivul de 70 % până în 2020, stabilit de România în cadrul strategiei Europa 2020, rămâne o provocare. Productivitatea forței de muncă în României este, în continuare, printre cele mai scăzute din Uniune. Calitatea serviciilor de activare profesională în sectorul public, de căutare a unui loc de muncă și de reorientare profesională este, în continuare, relativ scăzută. Capacitatea administrativă redusă nu permite formularea eficientă de politici active în domeniul pieței forței de muncă prin furnizarea de servicii personalizate de calitate, așa cum nu permite nici o mai bună integrare a politicilor active și pasive în domeniul pieței forței de muncă. Participarea adulților la programele de învățare pe tot parcursul vieții stagnează în continuare la niveluri foarte scăzute, fiind, la 1,6 % în 2011, considerabil sub media UE de 8,9 %. Ratele de ocupare și de activitate în rândul tinerilor au fost în 2012 printre cele mai scăzute din Uniune, de 23,9 % și, respectiv, de 30,9 %, în timp ce rata șomajului în rândul tinerilor a fost ridicată, situându-se la 22,7 % în 2012. În România, procentul tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează vreun program educațional sau de formare, care era de 16,8 % în 2012, este ridicat și în creștere.

               (14)

               Reducerea sărăciei continuă să fie o problemă importantă. În 2011, o proporție de 40,3 % din populația României era expusă riscului de sărăcie și de excluziune socială, aproape cu două treimi mai mult decât media UE de 24,2 %. Copiii sunt o categorie în mod special afectată (49,1 %). Impactul transferurilor sociale, excluzând pensiile, asupra reducerii sărăciei este, în continuare, cu mult sub eficiența medie a transferurilor din Uniune, atât pentru ansamblul populației (23,7 % în România comparativ cu 37,5 % pentru UE în 2011), cât și pentru copii (22 % comparativ cu 42,8 % pentru Uniune). Rata redusă de utilizare a serviciilor de asistență socială, precum și acoperirea scăzută și insuficienta adecvare a acestora continuă să submineze capacitatea acestora de a reduce sărăcia. În domeniul asistenței sociale, în 2012 au fost adoptate mai multe acte legislative în vederea continuării reformei din 2011. Adoptarea actelor legislative rămase ar constitui un progres important în direcția finalizării procesului de reformă. Ar putea însă ca aceste acte legislative să fie combinate mai sistematic cu măsuri de activare. În 2012 a început punerea în aplicare a Strategiei naționale privind integrarea romilor, însă rezultatele acesteia sunt modeste. Este necesară îmbunătățirea coordonării dintre diferitele părți interesate pentru punerea în aplicare eficace a strategiei, inclusiv a alocării finanțării.

               (15)

               Legea învățământului din 2011, o reformă importantă prin care s-a stabilit un program pe termen lung de îmbunătățire a calității învățământului la toate nivelurile, nu este încă pe deplin operațională. Pentru reușita reformei învățământului, resursele financiare și umane necesare vor trebui direcționate înspre dezvoltarea capacității administrative și elaborarea politicilor. România se confruntă cu o provocare majoră în ceea ce privește îmbunătățirea calității sistemului său de învățământ și de formare. Părăsirea timpurie a școlii este o problemă importantă. Situată la 17,4 % în 2012, rata părăsirii timpurii a școlii este în România cu mult peste media UE de 13,5 % și peste obiectivul național de 11,3 %. Dificultățile persistă în special în zonele rurale și izolate și în cazul romilor. România nu dispune de un sistem adecvat de colectare a datelor referitoare la elevii care părăsesc timpuriu școala; adoptarea anul acesta a unei strategii cuprinzătoare în acest domeniu ar trebui să contribuie la remedierea acestui aspect. Accesul la structuri de calitate și accesibile financiar pentru educația și îngrijirea copiilor preșcolari este, în continuare, problematic. Necorelarea dintre competențele propuse și cele cerute pe piața muncii caracterizează un număr mare de programe de învățământ universitar și profesional, nivelul slab al calificărilor profesionale constituind o problemă specifică în acest context. Având în vedere rata ridicată a șomajului în rândul absolvenților de studii universitare și rata supracalificării, alinierea suplimentară a învățământului universitar la piața muncii constituie o prioritate de prim-plan. S-au realizat progrese încurajatoare, dar lente, în tranziția de la îngrijirea instituțională la îngrijirea alternativă în cazul copiilor lipsiți de îngrijire părintească, însă sunt necesare eforturi suplimentare în acest sens.

               (16)

               Capacitatea administrativă insuficientă este o sursă principală de preocupare pentru România. Administrația publică se caracterizează printr-un cadru juridic incoerent, prin recurgerea frecventă la ordonanțe de urgență, printr-un nivel scăzut de cooperare interministerială și printr-o birocrație excesivă. Eficiența acesteia este, de asemenea, subminată de o carență a competențelor, de lipsa transparenței în ceea ce privește recrutarea personalului și de o rată ridicată de rotație a personalului de conducere. Slaba capacitate administrativă se reflectă în rata scăzută de absorbție a fondurilor UE. Obiectivul de absorbție convenit pentru sfârșitul anului 2012 în cadrul Programului de asistență financiară al UE nu a fost atins, existând un decalaj considerabil față de acesta. La sfârșitul anului 2012, absorbția cumulativă era de 5,53 miliarde EUR sau 20,2 % din totalul fondurilor structurale, de coeziune și agricole disponibile, adică cu 2,47 miliarde EUR mai puțin decât obiectivul stabilit în cadrul programului pentru sfârșitul anului 2012, care era de 8 miliarde EUR. Rata de absorbție a fondurilor structurale și de coeziune s-a îmbunătățit de la 7,5 % la sfârșitul lunii aprilie 2012 la 15,2 % la sfârșitul lunii mai 2013. Pentru îmbunătățirea în continuare a absorbției și pentru reducerea în continuare a riscului de dezangajare în 2013, autoritățile române trebuie să se axeze, printre altele, pe măsuri care ar face mai eficiente sistemele de gestionare și control ale fondurilor UE și ar consolida capacitatea administrativă a sistemului de achiziții publice.

               (17)

               România se confruntă cu o serie de dificultăți în ceea ce privește competitivitatea economică, productivitatea în sectorul industrial și al serviciilor rămânând scăzută. Principalele probleme sunt un mediu de afaceri slab dezvoltat și o susținere insuficientă a cercetării și dezvoltării (C&D). Îmbunătățirile aduse mediului de afaceri ar trebui integrate într-o strategie mai largă și coerentă de e-guvernare, care să promoveze o cultură administrativă a transparenței și a securității juridice și să furnizeze servicii online mai bune pentru public. România ar trebui, de asemenea, să depună eforturi pentru a facilita accesul întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) la finanțare și pentru a reduce sarcina administrativă care le revine acestora. Intensitatea C&D este extrem de scăzută (0,48 % în 2011), iar eficiența și eficacitatea investițiilor trebuie îmbunătățite considerabil. Investitorii în C&D trebuie să acorde prioritate activităților care ar putea atrage investiții private. România ar trebui, de asemenea, să consolideze cadrul de protecție a drepturilor de proprietate intelectuală pentru a asigura o mai bună comercializare a rezultatelor cercetării.

               (18)

               În România, concurența și eficiența sunt scăzute în domeniul energiei și transporturilor. Lipsa de eficiență și lipsa de transparență din cadrul de guvernanță al întreprinderilor deținute de stat în aceste sectoare reprezintă o provocare importantă. Sporirea eficienței energetice a clădirilor, a rețelelor de termoficare, a sectoarelor industriale și în domeniul transporturilor constituie o altă provocare importantă. România este a treia cea mai energointensivă economie din Uniune, cu o intensitate energetică de 2,5 ori mai mare decât media UE. Este, de asemenea, a treia economie din Uniune cu nivelul cel mai ridicat de emisii de carbon. Clădirile de locuințe din România consumă de opt ori mai multă energie decât media țărilor UE-15 din cauza unui sistem ineficient de termoficare și a faptului că respectivele clădiri nu sunt izolate în mod corespunzător. Integrarea piețelor energiei electrice și gazelor naturale pe piețele UE este, în continuare, incompletă și nu au fost încă realizate interconexiunile transfrontaliere ale rețelelor de gaze.

               (19)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României. Aceasta a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe din punctul de vedere al asigurării sustenabilității politicii bugetare și socioeconomice a României, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, dată fiind necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-8 de mai jos.

               (20)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) este reflectat în special în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca România să depună eforturi în perioada 2013-2014 astfel încât:

               1.

               Să ducă la bun sfârșit programul de asistență financiară UE/FMI.

               2.

               Să asigure o consolidare fiscală favorabilă creșterii economice și să pună în aplicare strategia bugetară pentru anul 2013 și pentru perioada ulterioară conform calendarului prevăzut, asigurând astfel atingerea OTM până în 2015. Să îmbunătățească sistemul de colectare a impozitelor prin aplicarea unei strategii cuprinzătoare de asigurare a conformității fiscale și să combată munca nedeclarată. În paralel, să exploreze modalitățile prin care să recurgă într-o mai mare măsură la taxele de mediu. Să continue reforma pensiilor începută în 2010 prin egalizarea vârstei de pensionare pentru femei și pentru bărbați și prin promovarea șanselor de angajare a lucrătorilor vârstnici.

               3.

               Să continue reformele în sistemul sănătății pentru a spori eficiența, calitatea și accesibilitatea acestuia, în special pentru persoanele defavorizate și pentru comunitățile îndepărtate și izolate. Să reducă recurgerea la spitalizarea excesivă a pacienților, inclusiv prin îmbunătățirea serviciilor de tratament ambulatoriu.

               4.

               Să asigure o mai bună participare pe piața muncii și să sporească capacitatea de inserție profesională și productivitatea forței de muncă prin revizuirea și consolidarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, prin asigurarea de servicii de formare și îndrumare individualizate și prin promovarea învățării pe tot parcursul vieții. Să extindă capacitatea Agenției Naționale pentru Ocuparea Forței de Muncă pentru a spori calitatea și acoperirea serviciilor acesteia. Pentru a combate șomajul în rândul tinerilor, să pună în aplicare rapid Planul național pentru încadrarea în muncă a tinerilor, inclusiv, de exemplu, printr-o garanție pentru tineri. Să combată sărăcia, să îmbunătățească eficacitatea și eficiența transferurilor sociale, acordând o atenție deosebită copiilor. Să ducă la bun sfârșit reforma serviciilor de asistență socială prin adoptarea legislației relevante și prin combinarea sistematică a acesteia cu măsuri de activare. Să asigure aplicarea concretă a Strategiei naționale de integrare a romilor.

               5.

               Să accelereze reforma sistemului de învățământ, inclusiv prin consolidarea capacității administrative atât la nivel central, cât și la nivel local, și să evalueze impactul reformelor. Să accelereze reformele în domeniul învățământului profesional și al formării. Să alinieze și mai mult învățământul universitar la cerințele pieței muncii și să îmbunătățească accesul persoanelor defavorizate. Să pună în aplicare o strategie națională cu privire la fenomenul părăsirii timpurii a școlii, punând accentul pe îmbunătățirea accesului copiilor preșcolari, inclusiv al romilor, la o educație de calitate. Să accelereze tranziția de la îngrijirea instituțională la îngrijirea alternativă pentru copiii lipsiți de îngrijire părintească.

               6.

               Să consolideze guvernanța și calitatea instituțiilor și a administrației publice, în special prin îmbunătățirea capacității de planificare strategică și bugetară, prin sporirea profesionalismului funcționarilor publici printr-o mai bună gestionare a resurselor umane și prin întărirea mecanismelor de coordonare între diferitele niveluri de guvernare. Să îmbunătățească semnificativ calitatea actelor legislative, prin utilizarea evaluărilor impactului și a evaluărilor sistematice. Să depună eforturi suplimentare pentru asigurarea unei absorbții mai rapide a fondurilor UE, în special prin consolidarea sistemelor de gestionare și de control și prin îmbunătățirea procedurilor de achiziții publice.

               7.

               Să îmbunătățească și să simplifice mediul de afaceri, în special prin reducerea sarcinii administrative pentru IMM-uri și prin punerea în aplicare a unei strategii coerente în materie de e-guvernare. Să faciliteze și să diversifice accesul IMM-urilor la finanțare. Să asigure realizarea unei legături mai strânse între cercetare, inovare și întreprinderi, în special prin acordarea unui statut prioritar activităților de cercetare și dezvoltare care sunt susceptibile să atragă investiții private. Să intensifice eforturile în sensul îmbunătățirii calității și independenței sistemului judiciar, precum și a eficienței acestuia în materie de soluționare a cauzelor și de combatere a corupției.

               8.

               Să promoveze concurența și eficiența în industriile de rețea, prin asigurarea independenței și a capacității de acțiune a autorităților naționale de reglementare și prin continuarea reformei guvernanței corporative în cadrul întreprinderilor deținute de stat din sectoarele energiei și transporturilor. Să adopte un plan cuprinzător și pe termen lung în domeniul transporturilor și să îmbunătățească infrastructura de comunicații în bandă largă. Să continue eliminarea prețurilor reglementate la gaze și la electricitate și să îmbunătățească eficiența energetică. Să îmbunătățească integrarea transfrontalieră a rețelelor energetice și să accelereze punerea în aplicare a proiectelor de interconectare a rețelelor de gaze.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (3)  JO C 219, 24.7.2012, p. 72.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 19 martie 2007 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al șaselea FED) pentru exercițiul financiar 2005

text:
               8.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 19 martie 2007
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al șaselea FED) pentru exercițiul financiar 2005
   (2007/C 103/01)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere a treia Convenție ACP-CE, semnată la Lomé, la 8 decembrie 1984 (1),
   având în vedere Acordul intern 86/126/CEE privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare (2), în special articolul 29 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 11 noiembrie 1986 aplicabil celui de-al șaselea Fond European de Dezvoltare (al șaselea FED) (3), în special articolele 66-73,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului aferente celui de-al șaselea FED, astfel cum se prezintă la 31 decembrie 2005, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2005 însoțit de răspunsurile Comisiei (4),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 29 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de-al șaselea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului,

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de-al șaselea FED în decursul exercițiului financiar 2005 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei o descărcare de gestiune referitor la executarea operațiunilor celui de-al șaselea FED pentru exercițiul financiar 2005.

      Adoptată la Bruxelles, la 19 martie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. SEEHOFER

      (1)  JO L 86, 31.3.1986, p. 3.

      (2)  JO L 86, 31.3.1986, p. 210. Acord modificat prin Decizia 86/281/CEE. (JO L 178, 2.7.1986, p. 13).

      (3)  JO L 325, 20.11.1986, p. 42.

      (4)  JO C 263, 31.10.2006, p. 205.


				|

		52013DC0393

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Polonia /* COM/2013/0393 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
cu scopul de a pune capăt situației de
deficit public excesiv în Polonia

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (7),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul 126
din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele membre
trebuie să evite deficitele publice excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și
creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de
consolidare a condițiilor propice stabilității prețurilor și unei creșteri
susținute și durabile, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)       La 7 iulie 2009, Consiliul a
decis în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de instituire
a Comunității Europene (TCE) că în Polonia există un deficit excesiv și a emis
o recomandare pentru corectarea acestuia până cel târziu în 2012[1], în temeiul articolului 104
alineatul (7) din TCE și al articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv[2].
Pentru a aduce deficitul public sub nivelul de 3 % din PIB într-un mod
credibil și durabil, autorităților poloneze li s-a recomandat să implementeze
în 2009 măsurile de stimulare fiscală planificate, să asigure o ajustare
bugetară structurală anuală medie de cel puțin 1¼% puncte procentuale din PIB
începând din 2010 și să detalieze măsurile necesare pentru aducerea deficitului
sub valoarea de referință până în 2012, precum și să introducă reforme care să
vizeze limitarea cheltuielilor curente primare în anii următori. Consiliul a
stabilit data de 7 ianuarie 2010 ca termen limită pentru întreprinderea unor
acțiuni eficiente.
(4)       La 3 februarie 2010, Comisia
a ajuns la concluzia că, pe baza previziunilor din toamna anului 2009 ale
serviciilor Comisiei, Polonia a luat măsurile necesare în conformitate cu
recomandarea Consiliului din 7 iulie 2009 pentru a-și aduce deficitul public
sub valoarea de referință de 3 % din PIB și, prin urmare, a considerat că
nu sunt necesare măsuri suplimentare în cadrul procedurii de deficit excesiv.
Pe baza previziunilor sale din toamna anului 2011, Comisia a considerat că
Polonia nu înregistra progrese conform așteptărilor și a solicitat măsuri
suplimentare, pe care Polonia le-a întreprins. Astfel, la 11 ianuarie 2012,
Comisia a confirmat că autoritățile poloneze au luat măsuri eficace în direcția
corectării durabile și la timp a deficitului excesiv și că nu erau necesare
măsuri suplimentare în cadrul procedurii de deficit excesiv pentru Polonia la
momentul respectiv[3].
(5)       În conformitate cu
articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97,
în cazul în care s-au luat măsuri eficace, iar, după adoptarea recomandării
respective, survin evenimente economice negative neprevăzute, cu consecințe
nefavorabile majore pentru finanțele publice, Consiliul poate decide, la
recomandarea Comisiei, adoptarea unei recomandări revizuite în temeiul
articolului 126 alineatul (7) din TFUE. Apariția unor evenimente
economice negative neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore asupra
bugetului trebuie evaluată în raport cu previziunile economice care au stat la
baza recomandării Consiliului.
(6)       În conformitate cu articolul 126
alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al
Consiliului, Consiliul trebuie să adreseze o recomandare statului membru în
cauză, invitându-l să pună capăt situației de deficit excesiv într-un termen
dat. Recomandarea trebuie să stabilească un termen maxim de șase luni pentru
luarea unor măsuri eficace de către statul membru vizat în vederea corectării
deficitului excesiv. De asemenea, într-o recomandare pentru corectarea unui deficit
excesiv, Consiliul trebuie să solicite realizarea unor obiective bugetare
anuale care să permită, conform previziunilor ce stau la baza recomandării, o
îmbunătățire anuală minimă cu cel puțin 0,5% din PIB, ca valoare de referință,
a soldului structural, altfel spus a soldului ajustat ciclic, excluzând
măsurile one-off și alte măsuri temporare.
(7)       Conform previziunilor din
primăvara anului 2009 ale serviciilor Comisiei, care au stat la baza
recomandării emise de Consiliu în temeiul articolului 104 alineatul (7)
TCE în 7 iulie 2009, economia poloneză urma să crească cu 0,8 % în 2010,
în timp ce anii 2011 și 2012 se situau dincolo de orizontul acestor previziuni.
În 2009, PIB-ul real a înregistrat o creștere de 1,6 %, care s-a datorat
în principal relaxării politicii fiscale și monetare, intrărilor de fonduri UE
care au finanțat investițiile în infrastructură și unei deprecieri a monedei.
Relansarea exporturilor și a cererii interne a dus la o redresare în 2010 și în
2011, când PIB-ul real a crescut cu 3,9 % și, respectiv, cu 4,5 %;
prin urmare, creșterea PIB-ului în 2010 a fost cu mult peste nivelul de 0,8 %
anticipat în previziunile din primăvara anului 2009 ale serviciilor Comisiei.
Previziunile din primăvara anului 2009 ale serviciilor Comisiei, care estimau
că aducerea deviației PIB la un nivel zero va avea loc dincolo de orizontul
respectivelor previziuni, au presupus implicit o rată de creștere a economiei
poloneze aproximativ egală cu potențialul său în ultimii ani ai perioadei
analizate. Cu toate acestea, economia Poloniei a încetinit considerabil în 2012,
înregistrând o creștere a PIB-ului real de 1,9 %. Investițiile, în special
în sectorul construcțiilor, au fost limitate de consolidarea finanțelor
publice, de diminuarea creșterii creditului și de reticența gospodăriilor de a
cumpăra bunuri imobile. În ansamblu, economia poloneză a dat dovadă de o
anumită reziliență în perioada 2009-2012, deși creșterea PIB-ului său real a
rămas inferioară nivelului său potențial în 2012, în principal ca urmare a crizei
economice și financiare globale.
(8)       În previziunile din primăvara
anului 2013 ale serviciilor Comisiei se estimează o creștere a PIB-ului real de
numai 1,1 % în 2013. Se anticipează o creștere cu doar 0,8 % a
consumului privat, datorită scăderii ocupării forței de muncă, creșterii
atenuate a salariilor și faptului că menajele își refac economiile. În ceea ce
privește formarea brută de capital fix, în special în construcția de
infrastructură, tendința ar trebui să rămână negativă, cu o scădere de 2,6 %,
care reflectă continuarea consolidării fiscale, cererea externă redusă și
diminuării creșterii creditului. În 2014 se așteaptă o relansare a economiei și
o creștere a PIB-ului real cu 2,2 %, însă creșterea ar putea fi inferioară
sau superioară acestui nivel, în funcție de viteza cu care se va redresa
economia globală.
(9)       Deficitul public a crescut la
7,4 % din PIB în 2009 (de la 3,7 % din PIB în 2008), din cauza
măsurilor semnificative de stimulare fiscală și a unei creșteri intrinseci
accentuate a cheltuielilor, bazate pe o creștere puternică. După lansarea
procedurii de deficit excesiv, măsurile de consolidare din 2010 au vizat masa
salarială din sectorul public, cheltuielile curente și creșterea accizelor. În
pofida acestor măsuri de consolidare de 0,6 %, deficitul a crescut la 7,9 %
din PIB în 2010, din cauza unei creșteri considerabile a investițiilor publice
(0,4 % din PIB) și a consumului intermediar (0,5 % din PIB). Începând
din 2011, deficitele au fost influențate de un permanent efort de consolidare,
care a inclus reduceri ale contribuțiilor sociale transferate fondurilor de
pensii fără restricții în ceea ce privește aderarea, mărirea cotelor de TVA și
alte modificări fiscale menite să crească veniturile, introducerea unei reguli
temporare în ceea ce privește cheltuielile și reducerea cheltuielilor aferente
politicilor active privind piața muncii. Astfel, deficitul a scăzut la 5 %
din PIB în 2011.
(10)     Conform datelor efective
raportate de Eurostat în notificarea din aprilie 2013, deficitul public a atins
3,9 % din PIB în 2012. Deficitul din 2012 este mai mare decât nivelul
estimat de 3,5 % din PIB, care a fost anunțat public de autoritățile
poloneze în septembrie 2012. În mod concret, cheltuielile cu dobânzile și
transferurile sociale au fost mai mari decât se preconizase. În ceea ce
privește veniturile, impozitele indirecte, în special TVA-ul, au fost
substanțial mai mici decât se prevăzuse. Rezultatele ar fi putut să fie mai
nefavorabile, însă acest lucru a fost împiedicat de execuția incompletă a
investițiilor publice, care a fost compensată parțial de nivelurile mai reduse
ale transferurilor de capital primite.
(11)     Previziunile din primăvara
anului 2013 ale serviciilor Comisiei estimează un deficit public de 3,9 %
din PIB în 2013 (ținta Poloniei în ceea ce privește deficitul pentru 2013 fiind
de 3,5 % din PIB) și, în ipoteza menținerii politicilor actuale, de 4,1 %
din PIB în 2014. Evaluarea nu se modifică prin luarea în considerare a
măsurilor suplimentare prezentate în actualizarea din 2013 a programului de
convergență (PC) al Poloniei, care a fost publicată după data limită a
previziunilor din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei. Pentru 2013,
PC nu include noi măsuri discreționare. Dacă, în conformitate cu PC, cotele de
TVA vor fi păstrate la nivelul actual, în loc să fie reduse, Comisia estimează
că includerea acestei măsuri ar reduce deficitul din 2014 până la nivelul de 3,7 %
din PIB. Prin urmare, previziunile din primăvară ale serviciilor Comisiei au
fost actualizate cu măsurile incluse în programul de convergență, pentru a
dispune de un scenariu de referință precis pentru noua recomandare.
(12)     Experiența din trecut arată că
principalul risc de nerealizare a obiectivelor bugetare pentru 2013 și pentru
anii următori constă în caracterul puternic prociclic al veniturilor din
impozite indirecte și directe și în posibilitatea ca elasticitatea veniturilor
obținute din impozitare să fie inferioară elasticităților standard utilizate în
previziuni. Acest risc s-a produs în mod concret în 2012, când, în ciuda unei
creșteri a bazei de impozitare, veniturile din impozite indirecte au scăzut, ca
urmare a creșterii rambursărilor de TVA și a neplății la timp a TVA-ului.
(13)     Deficitul structural a scăzut
de la 8,3 % din PIB în 2010 la 5,4 % în 2011 și la 3,8 % în 2012.
Măsurile de consolidare puse în aplicare în această perioadă au vizat în
special impozitele indirecte, contribuțiile pentru fondurile de invaliditate,
contribuțiile la fondurile de pensii fără restricții în ceea ce privește aderarea,
masa salarială a sectorului public (cu excepția administrației locale) și
consumul intermediar. Aceste măsuri au fost considerabile și au acoperit atât
veniturile, cât și cheltuielile. Cumulat, acestea s-au ridicat la 2,1 %
din PIB în 2011 și la 1,6% din PIB în 2012.
(14)     Efortul bugetar aparent pentru
perioada 2010-2012 este estimat la 1,5 % din PIB în medie pe an. După
ajustarea făcută pentru a ține cont de revizuirea semnificativă în sens
ascendent a creșterii PIB potențial care s-a făcut după data la care a fost
adoptată recomandarea (-0.3 pp) și din cauza unei creșteri a veniturilor
mai reduse decât ar fi implicat creșterea PIB-ului pe baza elasticităților
standard (+0.4 pp), efortul structural mediu anual (1,6 % din PIB)
depășește efortul bugetar anual mediu recomandat (1 ¼% din PIB) în
perioada 2010-2012. Evaluarea ascendentă (bottom-up) a măsurilor de
consolidare fiscală estimează amploarea cumulată a acestora la aproximativ 4,3 %
din PIB în perioada 2010-2012. Prin urmare, rezultă că Polonia a luat măsuri
eficace.
(15)     Raportul din 2012 al Comisiei
Europene privind sustenabilitatea finanțelor publice arată că Polonia nu se
confruntă cu un risc bugetar pe termen scurt. Pe termen mediu, țara este expusă
unui risc mediu privind sustenabilitatea, iar pe termen lung se confruntă cu un
risc scăzut, cu condiția ca planurile de consolidare fiscală să fie puse pe
deplin în aplicare. Raportul din 2012 privind îmbătrânirea populației estimează
o creștere limitată a cheltuielilor publice totale legate de îmbătrânirea
populației în perioada 2010-2060. Cu toate acestea, Polonia trebuie totuși să
pună în aplicare politici care să sprijine sustenabilitatea pe termen lung a
finanțelor sale publice, dar acest efort este inferior efortului mediu cerut
din partea UE în ansamblu.
(16)     Datoria publică a scăzut până
la 55,6 % din PIB în 2012, față de 56,2 % din PIB în 2011, pe fondul
unei ajustări stoc-flux importante. Previziunile din primăvara anului 2013 ale
serviciilor Comisiei estimează creșterea datoriei la 57 ½% din PIB în 2013 și,
în situația menținerii politicilor existente, la aproape 59 % din PIB în 2014.

(17)     Pentru a reduce deficitul sub
pragul de 3 % din PIB până în 2013, ceea ce ar prelungi termenul limită cu
un an, efortul structural s-ar ridica la cel puțin 1,4 % din PIB. Un
astfel de efort anual ar fi mai ridicat decât cel solicitat în Recomandarea
Consiliului din 7 iulie 2009 (1¼% din PIB), în ciuda faptului că riscul bugetar
a scăzut din anul 2009, deficitul situându-se la un nivel mult mai scăzut și
datoria rămânând sub pragul de 60 %. În consecință, consolidarea se poate
realiza treptat, această abordare reducând și costurile în termeni de PIB, care
ar fi considerabile în cazul în care ar trebui efectuată o corecție în 2013. În
mod concret, timpul rămas după recomandare pentru a adopta măsurile necesare ar
fi limitat. Prin urmare, aceste măsuri trebuie să fie accelerate, pentru a se
obține un efect de aproximativ 1 % din PIB pentru întregul an.
(18)     Având în vedere cele
menționate mai sus și în conformitate cu regulile Pactului de stabilitate și de
creștere, prelungirea cu doi ani a termenului limită pentru corectarea
deficitului excesiv este justificată.
(19)     Corectarea deficitului excesiv
până în 2014 ar fi proporțională cu obiectivele intermediare de deficit de 3,6 %
din PIB pentru 2013 și de 3,0 % din PIB pentru 2014. Îmbunătățirea
subiacentă a soldului bugetar structural pe care o implică aceste obiective
este de 0,8% din PIB în 2013 și de 1,3% din PIB în 2014. Acest lucru implică
necesitatea unor măsuri suplimentare reprezentând 0,4% din PIB în 2013 și 0,4%
din PIB în 2014, în plus față de măsurile deja incluse în previziunile din
primăvară și în versiunea actualizată a programului de convergență, al căror
impact bugetar este estimat la 0,25% din PIB în 2013 și 0,4% din PIB în 2014.
(20)     Polonia îndeplinește
condițiile de prelungire a termenului limită pentru corectarea deficitului
public excesiv în conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (5) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv,
ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
(1)
Polonia ar trebui să pună capăt situației de
deficit excesiv până în 2014 cel târziu.
(2)
Polonia ar trebui să atingă un obiectiv de deficit
de 3,6 % din PIB în 2013 și de 3,0 % din PIB în 2014, ceea ce
corespunde unei îmbunătățiri anuale a soldului structural cu cel puțin 0,8% și,
respectiv, 1,3% din PIB, pe baza previziunilor actualizate din primăvara anului
2013 ale serviciilor Comisiei.
(3)
Polonia ar trebui să implementeze riguros măsurile
deja adoptate și să le completeze cu măsuri suplimentare suficiente pentru a fi
în măsură să corecteze deficitul excesiv în 2014 cel târziu.
(4)
Consiliul stabilește data de [1 octombrie 2013] ca
termen până la care Polonia trebuie să ia măsuri eficace și, în conformitate cu
articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului, să
prezinte un raport detaliat privind strategia de consolidare pe care o are în
vedere pentru atingerea obiectivelor.
În plus, autoritățile poloneze ar trebui (i)
să amelioreze calitatea finanțelor publice, în special prin limitarea, atât cât
este posibil, a reducerilor investițiilor în infrastructură care stimulează
creșterea și prin revizuirea atentă a cheltuielilor sociale și a eficienței
acestora; (ii) să îmbunătățească respectarea normelor fiscale și să crească
eficiența administrației fiscale și (iii) să completeze cadrul instituțional al
finanțelor publice cu un grad sporit de obligativitate și transparență,
inclusiv prin adoptarea promptă a unei reguli permanente privind cheltuielile
aplicabile bugetului administrației publice. În fine, pentru a se asigura
succesul strategiei de consolidare fiscală va fi important ca aceasta să fie
sprijinită de reforme structurale ample, conforme cu recomandările Consiliului
adresate Poloniei în contextul Semestrului european. În afară de
raportul prevăzut în recomandarea (4), autoritățile poloneze ar trebui să
raporteze datele privind progresele realizate în implementarea acestor
recomandări într-un capitol separat din programele de convergență, până la
corectarea în totalitate a deficitului excesiv.
Prezenta
recomandare se adresează Republicii Polone.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Preşedintele
[1]               Toate documentele referitoare la
procedura de deficit excesiv pentru Polonia pot fi consultate la adresa: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/poland_en.htm
[2]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
[3]               Comunicare a Comisiei către Consiliu privind evaluarea
execuției bugetare în contextul procedurilor de deficit excesiv în curs de
desfășurare, după întocmirea previziunilor serviciilor Comisiei din toamna
anului 2011 – COM(2012) 4 final, 11.1.2012.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/21

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/06
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2011 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență al Danemarcei pentru perioada 2011-2015.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă în care a identificat Danemarca ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a invitat Comitetul pentru protecție socială, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și alte comitete, să își prezinte opiniile privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Respectivele opinii sunt incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, consolidării fiscale și acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (9)

               La 30 aprilie 2012, Danemarca a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. În analiza aprofundată pe care a realizat-o în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, Comisia a concluzionat că Danemarca se confruntă cu un dezechilibru extern și intern, care nu este însă excesiv.

               (10)

               Pe baza examinării programului de convergență în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din programul menționat este plauzibil. Scenariul care preconizează o creștere a PIB-ului la 1,2 și 1,5 % în 2012, respectiv în 2013, este conform, în linii mari, cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012 de 1,1 și 1,4 %. În consecință, deficitele bugetare sunt puțin mai mici în programul de convergență (4,0 și 1,8 % din PIB în 2012, respectiv în 2013, comparativ cu 4,1 și 2,0 % din PIB în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012). Obiectivul strategiei bugetare prezentat în programul de convergență este corectarea deficitului excesiv până în 2013 și atingerea unui obiectiv bugetar pe termen mediu (OTM) care constă într-un deficit structural de maximum 0,5 % din PIB. Obiectivul guvernului este, de asemenea, de a obține cel puțin un buget echilibrat în termeni structurali în 2020.
               Prin urmare, programul de convergență confirmă OTM anterior, care reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Deficitul global planificat pentru 2013 este conform cu corectarea la timp a deficitului public excesiv și, pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), efortul fiscal planificat pentru 2013 respectă recomandarea Consiliului emisă în iulie 2010, în cadrul procedurii de deficit excesiv. Se estimează că măsurile discreționare nete astfel cum sunt prezentate în programul de convergență vor duce la o consolidare în general conformă cu recomandarea emisă în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Traiectoria de consolidare a devenit mai concentrată spre finalul perioadei vizate comparativ cu planificarea anterioară și sunt necesare eforturi considerabile în 2013 pentru a se asigura ajustarea structurală necesară. Riscurile de a nu se atinge, în 2013, valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat sunt limitate; serviciile Comisiei au identificat în previziunile din primăvara anului 2012 o valoare a deficitului de 2,0 % din PIB. Se preconizează că Danemarca își va atinge OTM în 2013. Cu toate acestea, pe baza soldului bugetar structural (recalculat), aceasta nu se va mai întâmpla începând din 2013, iar ameliorarea bugetară estimată a soldului bugetar structural va fi mai mică decât valoarea de 0,5 % din PIB prevăzută în Pactul de stabilitate și de creștere. În același timp, se estimează că rata de creștere a cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile discreționare privind veniturile, va fi în concordanță cu obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere. O parte a deficitelor bugetare va fi finanțată prin reducerea contului guvernului deschis la Banca Națională a Danemarcei. Se estimează că valoarea brută a datoriei publice a Danemarcei va scădea de la 46,5 % din PIB în 2011 la 42,1 % în 2015, cu mult sub 60 % din PIB.

               (11)

               Creșterea ofertei de forță de muncă este o prioritate principală pentru Danemarca în vederea asigurării, pe viitor, a bunăstării și a sustenabilității fiscale. În 2011, Danemarca a încheiat o reformă ambițioasă a sistemului de pensii aferent pensionării anticipate voluntare și a introdus, astfel cum prevăzuse, majorarea vârstei standard de pensionare și corelarea acesteia cu speranța de viață. Accentul trebuie pus acum pe reforma sistemului de pensii de invaliditate și a sistemelor de ocupare a locurilor de muncă subvenționate (sistemul de locuri de muncă flexibile – flex job). Guvernul a prezentat o propunere de reformă în acest domeniu, care ar trebui pusă în aplicare cât mai repede. Decalajul tot mai mare privind rezultatele ocupării forței de muncă între migranți și restul populației active trebuie, de asemenea, abordat.

               (12)

               Creșterea productivității muncii în Danemarca a încetinit în cursul ultimelor decenii, una dintre cauze fiind înregistrarea unor rezultate relativ slabe în domeniul educației. În ciuda unui nivel ridicat de cheltuieli în domeniul educației, calitatea sistemului de învățământ danez – măsurată pe baza sondajului din cadrul Programului internațional pentru evaluarea elevilor (PISA) al OCDE – este doar medie. Mai mult, în general, studenții își încheie studiile la o vârstă mai înaintată decât în alte state membre și ratele abandonului școlar din instituțiile de învățământ profesional sunt relativ ridicate. Pentru a aborda provocările din acest domeniu, guvernul a anunțat o serie de noi măsuri, atât pentru învățământul obligatoriu, cât și pentru învățământul secundar. Bugetul pentru 2012 sprijină, de asemenea, introducerea unor clauze sociale în cadrul procedurilor de achiziții publice și a unor măsuri prin care întreprinderile private să beneficieze de avantaje financiare la oferirea de stagii de ucenicie, pentru a crește numărul de locuri disponibile. Creșterea numărului de stagii de ucenicie oferite va fi abordată, de asemenea, în cadrul negocierilor tripartite și în cadrul lucrărilor unui comitet interministerial.

               (13)

               Un alt motiv posibil al încetinirii creșterii productivității este nivelul relativ redus al concurenței în Danemarca. În 2011, a fost adoptat un pachet în materie de concurență, ce vizează în principal sectorul construcțiilor, sectorul comerțului cu amănuntul, serviciile de sănătate și serviciile din sectorul public. Sunt în curs de examinare concurența din domeniul serviciilor de taxi și de transport, precum și liberalizarea farmaciilor, existând posibilitatea de a se adopta noi măsuri. Chestiunea majorării numărului procedurilor de achiziții publice în municipalități și regiuni este în curs de negociere cu autoritățile regionale și locale. În acest context, un comitet din cadrul guvernului a concluzionat recent că dreptul danez al concurenței trebuie consolidat și că nivelul actual al sancțiunilor aplicate în caz de încălcări este prea redus pentru a constitui o măsură disuasivă. Dat fiind că în cursul anului trecut au fost întreprinse doar un număr limitat de inițiative concrete în acest domeniu, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a putea aborda în mod adecvat această provocare.

               (14)

               Astfel cum s-a confirmat în analiza aprofundată realizată în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, în timp ce nivelul ridicat al datoriei brute a gospodăriilor este, într-o anumită măsură, un element structural al economiei daneze, activele gospodăriilor depășind considerabil datoriile acestora, există motive de preocupare privind nivelul ridicat al datoriei gospodăriilor întrucât se pare că evoluțiile de pe piața locuințelor au dus la o creștere a datoriei la un nivel peste cel care poate fi explicat prin factori structurali precum locuințele și activele cu titlu de pensii.
               Mai mult, compoziția împrumuturilor ipotecare s-a schimbat din 2003, împrumuturile cu rată variabilă și împrumuturile cu perioade de grație câștigând tot mai mult în popularitate față de împrumuturile cu rată fixă și rambursare constantă. Prin urmare, în ceea ce privește un anumit nivel de îndatorare, gospodăriile sunt în prezent mai sensibile la creșterea ratelor dobânzii și la fluctuațiile prețurilor proprietăților decât erau acum un deceniu. Acest lucru creează riscuri mai mari în ceea ce privește stabilitatea financiară și economică. În Danemarca, au fost întreprinse măsuri relevante pentru a elimina punctele vulnerabile ale sistemului de ipoteci. Ministerul întreprinderilor și creșterii economice analizează, în prezent, compoziția creditelor ipotecare la nivelul gospodăriilor în lumina veniturilor, a istoricului pieței muncii și a altor variabile socioeconomice. Scopul este de a determina vulnerabilitatea potențială a gospodăriilor în cazul diferitelor șocuri economice, inclusiv al fluctuațiilor ratei dobânzii. Cu toate acestea, ar trebui, de asemenea, avute în vedere și măsuri pentru a preveni evoluțiile prociclice de pe piața imobiliară pe termen mediu, de preferință prin realinierea valorii impozitului pe proprietate la valorile reale de pe piață. Eliminarea plafonului pentru creșterea anuală a valorii fiscale a terenurilor municipale ar putea, de asemenea, preveni viitoare efecte prociclice. Astfel de măsuri ar trebui introduse treptat, ținând seama de necesitatea actuală de a stabiliza piața locuințelor.

               (15)

               Danemarca și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, se referă la stimularea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității, sporirea sustenabilității finanțelor publice și consolidarea stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor de mai jos.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei. A evaluat programul de convergență și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de convergență al Danemarcei și avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (18)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de convergență. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 3, 4 și 5 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Danemarca să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare strategia bugetară prevăzută, pentru a asigura o corecție a deficitului excesiv până în 2013 și a realiza efortul de ajustare anuală structurală medie specificată în recomandările Consiliului în cadrul procedurii de deficit excesiv; ulterior, să asigure un efort de ajustare structurală adecvat pentru a realiza progrese suficiente în direcția îndeplinirii OTM, inclusiv a îndeplinirii obiectivului de referință privind cheltuielile.

               2.

               Să suplimenteze măsurile de consolidare a ofertei de forță de muncă pe termen lung, prin reforma sistemului de pensii de invaliditate și printr-o mai bună orientare a sistemelor de ocupare a forței de muncă subvenționate (sistemul de locuri de muncă flexibile – flex job) către persoanele cu capacități reduse de muncă și prin îmbunătățirea inserției profesionale a migranților.

               3.

               Să pună fără întârziere în aplicare măsurile anunțate, să îmbunătățească raportul cost-eficacitate al sistemului de învățământ; să reducă ratele abandonului școlar, în special în învățământul profesional; și să majoreze numărul stagiilor de ucenicie.

               4.

               Să continue eforturile de eliminare a obstacolelor din calea concurenței, în special în cadrul serviciilor locale, în domeniul sectorului comerțului cu amănuntul și al construcțiilor, inclusiv printr-o mai mare deschidere a procedurilor municipale și regionale de achiziții publice de servicii către concurență și prin asigurarea faptului că sancțiunile prevăzute în dreptul concurenței au un efect suficient de disuasiv.

               5.

               Să aibă în vedere măsuri preventive suplimentare pentru a consolida stabilitatea pe termen mediu a pieței locuințelor și a sistemului financiar, inclusiv prin luarea în considerare a rezultatelor analizei efectuate în prezent de către Ministerul întreprinderilor și creșterii economice privind distribuția activelor și pasivelor între gospodării și prin revizuirea sistemului valorizării fiscale a proprietăților și a sistemului valorizării fiscale terenului municipal.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 213, 20.7.2011, p. 1.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52013PC0381

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de stabilire a faptului că Belgia nu a luat măsuri eficiente ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009 /* COM/2013/0381 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de stabilire a faptului că Belgia nu a luat
măsuri eficiente ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (8),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul 126
din tratat, statele membre trebuie să evite deficitele publice excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și
creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de
consolidare a condițiilor propice stabilității prețurilor și unei creșteri
susținute și durabile, care să contribuie la crearea de locuri de muncă. Pactul
de stabilitate și creștere include Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului
din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de
deficit excesiv[1],
care a fost adoptat cu scopul de a favoriza corectarea rapidă a deficitelor
publice excesive.
(3)       La 2 decembrie 2009,
Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din tratat,
la recomandarea Comisiei, că în Belgia există un deficit excesiv[2]. În aceeași zi și tot pe baza
unei recomandări din partea Comisiei, Consiliul a adoptat recomandări în
conformitate cu articolul 126 alineatul (7), prin care invita autoritățile
belgiene să ia măsuri pe termen mediu pentru a reduce deficitul sub 3% din PIB
până în 2012 cel târziu.
(4)       Concret, pentru a reduce
deficitul public sub nivelul de 3% din PIB într-un mod credibil și sustenabil,
autorităților belgiene li s-a recomandat: (a) să implementeze în 2010 măsurile
de reducere a deficitului prevăzute în proiectul de buget pe 2010 și să
intensifice efortul bugetar prevăzut, în 2011 și 2012, (b) să garanteze un
efort bugetar anual mediu de ¾% din PIB în perioada 2010-2012, care ar trebui
să contribuie totodată la reașezarea datoriei publice brute pe o traiectorie
descendentă care se apropie de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător,
prin asigurarea unui nivel adecvat al excedentului primar, (c) să precizeze
măsurile necesare pentru corectarea deficitului excesiv până în 2012, dacă
condițiile ciclice permit acest lucru, și să accelereze reducerea deficitului
în cazul în care condițiile economice sau bugetare se dovedesc mai bune decât
se estima la momentul emiterii recomandărilor din cadrul procedurii de deficit
excesiv și (d) să consolideze mecanismele de monitorizare, pentru a asigura
respectarea țintelor bugetare. În recomandările sale, Consiliul a stabilit
termenul de 2 iunie 2010 pentru întreprinderea unor acțiuni eficiente în
conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE)
nr. 1467/97.
(5)       Previziunile serviciilor
Comisiei din toamna anului 2009, care au stat la baza recomandării emise de
Consiliu în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE în data de 2
decembrie 2009, au estimat că economia Belgiei va crește cu 0,6% în 2010 și cu 1,5%
în 2011. Anul 2012 se situa dincolo de orizontul acestor previziuni, dar, pe
baza ipotezei unei scăderi treptate a deviației negative considerabile a PIB
până în 2015, pentru 2012 se preconiza o creștere mai accentuată decât în 2011.
Creșterea PIB în 2010 a fost semnificativ mai mare decât cea estimată în
previziunile serviciilor Comisiei din toamna anului 2009, în 2011 a depășit cu
puțin procentul preconizat de 1,5%, iar în 2012 economia Belgiei a înregistrat
o contracție de 0,2%.
(6)       În data de 15 iunie 2010,
Comisia a concluzionat că, pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din
primăvara anului 2010, Belgia a luat măsuri eficiente în conformitate cu
recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009 pentru a-și reduce deficitul
public sub valoarea de referință de 3% din PIB și a considerat că la momentul
respectiv nu erau necesare măsuri suplimentare în cadrul procedurii de deficit
excesiv.
(7)       Previziunile serviciilor
Comisiei din toamna anului 2011 au scos în evidență existența unor riscuri de
nerespectare a recomandării emise în 2009 în cadrul procedurii de deficit
excesiv, ținând cont de persistența unei depășiri considerabile a pragului de
deficit de 3% în apropierea termenului fixat în absența unui buget pentru 2012
și de faptul că efortul bugetar realizat până în acel moment era inferior celui
recomandat. Ca atare, Comisia și-a exprimat preocupările și a cerut Belgiei să
ia măsurile necesare în timp util pentru a evita continuarea procedurii de
deficit excesiv. În decembrie 2011, guvernul belgian nou constituit a adoptat
un proiect de buget. În data de 11 ianuarie 2012, Comisia a concluzionat, pe baza
scenariului macroeconomic valabil la momentul respectiv (o creștere preconizată
de 0,9% potrivit previziunilor serviciilor Comisiei din toamna anului 2011), a
măsurilor de consolidare cuprinse în buget și a înghețării suplimentare, că
deficitul va ajunge la 2,9% din PIB în 2012. Prin urmare, Comisia a considerat
că la momentul respectiv nu erau necesare noi măsuri în cadrul procedurii de
deficit excesiv pentru Belgia.
(8)       O nouă evaluare a măsurilor
luate de Belgia pentru corectarea deficitului excesiv până în 2012, ca răspuns
la recomandarea emisă de Consiliu în temeiul articolului 126 alineatul (7) din
tratat, conduce la următoarele concluzii:
–
după notificarea din cadrul procedurii de deficit
excesiv privind deficitul public pentru 2012 și validarea sa de către Comisie
(Eurostat), deficitul pentru 2012 a atins 3,9% din PIB. Acest lucru s-a datorat
parțial necesității de a recapitaliza urgent grupul bancar Dexia la sfârșitul
anului 2012, ceea ce a avut un impact negativ de 0,8% din PIB asupra
deficitului public. Cu toate acestea, chiar și în lipsa acestei operațiuni,
termenul nu ar fi fost respectat, cu un deficit de 3,2% din PIB excluzând
impactul negativ one-off al operațiunii respective. În plus, bugetul
pentru anul 2012 conținea măsuri one-off consistente cu efect de
reducere a deficitului, estimate la aproximativ 0,4% din PIB;
–
soldul primar s-a îmbunătățit de la un deficit de 1,9%
din PIB în 2009 la 0,4% din PIB în 2010, rămânând în linii mari stabil în 2011.
În 2012, deficitul primar s-a deteriorat atingând nivelul de 0,5% din cauza
impactului recapitalizării Dexia, operațiune în lipsa căreia soldul primar ar
fi înregistrat un excedent de 0,3% din PIB;
–
efortul bugetar anual mediu începând din 2010 este
estimat la 0,3% din PIB, cu mult sub procentul de ¾% din PIB recomandat de
Consiliu. Chiar și după corectarea în funcție de efectele revizuirii creșterii
PIB potențial și ale evoluției veniturilor, efortul bugetar mediu ajustat nu
atinge nici jumătate din efortul recomandat. Potrivit unui calcul de la bază
spre vârf, impactul net cumulat al măsurilor discreționare cu caracter
permanent este estimat la aproximativ 2% din PIB în perioada 2010-2012. Acest
calcul include atât măsuri de reducere a deficitului, cât și creșteri ale
cheltuielilor datorate într-o oarecare măsură deciziilor politice din trecut
(de exemplu, adaptări ale prestațiilor de asistență socială, creșterea rapidă a
subvențiilor salariale acordate întreprinderilor) care compensează parțial
eforturile de consolidare. Mai mult, impactul acestor măsuri discreționare
reprezentând 2% din PIB a fost insuficient pentru a compensa tendința de
creștere în mod autonom a cheltuielilor publice din cauza îmbătrânirii
populației și a realiza, în același timp, îmbunătățirea recomandată a soldului
structural în cursul perioadei de consolidare;
–
în 2010, Belgia a implementat în linii mari
măsurile de reducere a deficitului așa cum era prevăzut, ceea ce a dus la o
îmbunătățire structurală de ½% din PIB, din care ¼ pp. datorită unei scăderi
puternice a cheltuielilor cu dobânzile. Deficitul nominal a scăzut de la 5,6%
din PIB în 2009 (cifră care includea 0,6 pp. factori negativi one-off)
la 3,8% din PIB, cu mult sub obiectivul de 4,8% din PIB planificat de
autoritățile belgiene în programul de stabilitate din ianuarie 2010, datorită
rezultatelor macroeconomice mai bune decât cele prevăzute. În 2010, PIB a
crescut cu 2,4%, comparativ cu o rată de creștere de 0,6% preconizată la
momentul emiterii recomandării din cadrul PDE;
–
în ciuda condițiilor macroeconomice relativ
favorabile din prima jumătate a anului 2011 (creștere anuală a PIB de 1,8%),
soldul nominal a scăzut doar marginal în anul respectiv, la 3,7% din PIB, față
de ținta de 3,6% din PIB din programul de stabilitate din 2011. Soldul
structural s-a deteriorat cu 0,1% în 2011. Prin urmare, Belgia nu a profitat de
perioadele economice relativ favorabile pentru a-și reduce deficitul, parțial
din cauza blocajului politic existent la nivel federal între alegerile din
iunie 2010 și decembrie 2011;
–
în decembrie 2011, guvernul belgian nou constituit
a inclus în bugetul pentru 2012 o serie de măsuri de consolidare în valoare de
aproximativ 3% din PIB, potrivit bugetului și programului de stabilitate din 2012.
În martie și octombrie 2012 au fost luate măsuri suplimentare pentru a
contracara impactul negativ al încetinirii creșterii economice asupra
bugetului. La sfârșitul anului 2012, guvernul belgian și cel francez au fost
nevoite să majoreze capitalul grupului bancar Dexia, pentru a remedia o
situație de activ net negativ și a permite continuarea rezoluției ordonate a
grupului. Pentru Belgia, acest lucru a avut un impact negativ one-off
asupra deficitului de 0,8% din PIB. În plus, în ciuda unui mecanism de
monitorizare sporită, încetinirea creșterii economice a afectat veniturile
publice mai puternic decât se preconiza, ceea ce a avut ca rezultat un deficit
la nivel federal de 2,7% din PIB, excluzând impactul operațiunii Dexia, în
comparație cu ținta de 2,4%. Totodată, potrivit notificării din aprilie 2013
din cadrul procedurii de deficit excesiv, administrația locală nu a atins ținta
de deficit (-0,3% din PIB în loc de ‑0,2%), situație care a fost numai parțial
compensată de un rezultat mai bun decât cel așteptat obținut la nivelul
regiunilor și al comunităților (-0,1% din PIB în loc de -0,2%). Se estimează că
soldul bugetar structural s-a îmbunătățit cu ½ pp. din PIB în 2012. Măsurile
consistente luate de guvern au fost parțial compensate de creșterea
cheltuielilor cu dobânzile, de impactul negativ al indexării automate a salariilor
și a prestațiilor sociale legate de inflația anterioară și de o creștere
puternică a cheltuielilor cu pensiile;
–
datoria publică a crescut de la 84,0% din PIB în 2007
la 99,6% din PIB în 2012. Dinamica deficitului și a PIB reprezintă aproximativ 6,5
pp. din această creștere, în timp ce aproximativ 9 pp. sunt reprezentate de
factori exogeni, în principal operațiuni de salvare din sectorul financiar sub
forma injecțiilor de capital.
(9)       Belgia a luat unele măsuri
pentru a consolida mecanismele de monitorizare și a asigura astfel respectarea
țintelor bugetare, printre care instituirea unui comitet de monitorizare în 2010
și o monitorizare sporită a execuției bugetare în 2012. Cu toate acestea, nu
s-au înregistrat progrese semnificative în direcția adaptării cadrului bugetar
astfel încât țintele bugetare să devină obligatorii la nivel federal și
subfederal și să crească transparența repartizării sarcinilor și a răspunderii
între nivelurile administrației.
(10)     Aceste considerații duc la
concluzia că răspunsul Belgiei la recomandarea Consiliului în conformitate cu
articolul 126 alineatul (7) din tratat din 2 decembrie 2009 a fost insuficient.
Belgia nu a pus capăt deficitului său excesiv până în 2012. Efortul bugetar
este cu mult inferior celui recomandat de Consiliu și a lipsit cu desăvârșire
în 2011,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Belgia nu a întreprins acțiuni eficiente ca
răspuns la recomandarea emisă de Consiliu în data de 2 decembrie 2009 în
conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat.
Articolul 2
Prezenta
decizie se adresează Belgiei.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
[2]               JO L 125, 21.5.2010, p. 34. Toate documentele
referitoare la procedura de deficit excesiv pentru Belgia pot fi consultate la
adresa:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm