title: Recomandarea (UE) 2016/2256 a Comisiei din 8 decembrie 2016 adresată statelor membre cu privire la reluarea transferurilor către Grecia în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului

text:
               15.12.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 340/60

         RECOMANDAREA (UE) 2016/2256 A COMISIEI
   din 8 decembrie 2016
   adresată statelor membre cu privire la reluarea transferurilor către Grecia în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Transferul solicitanților de protecție internațională în Grecia în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (1) (denumit în continuare „Regulamentul Dublin”) a fost suspendat de către statele membre începând cu 2011, ca urmare a două hotărâri pronunțate de Curtea Europeană a Drepturilor Omului (CEDO) și, respectiv, de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (CJUE) (2), în care s-a constatat că sistemul elen de azil prezenta deficiențe care au condus la o încălcare a drepturilor fundamentale ale solicitanților de protecție internațională transferați din alte state membre în Grecia în temeiul Regulamentului (CE) nr. 343/2003 al Consiliului (3).

               (2)

               Comitetul de Miniștri al Consiliului Europei a monitorizat situația din Grecia de la pronunțarea hotărârii în cauza M.S.S/Belgia și Grecia de către Curtea Europeană a Drepturilor Omului, în 2011, pe baza rapoartelor privind progresele înregistrate pe care Grecia trebuie să le prezinte ca dovadă a executării hotărârii judecătorești și pe baza dovezilor din partea ONG-urilor și a organizațiilor internaționale, cum ar fi Înaltul Comisar al Organizației Națiunilor Unite pentru Refugiați (UNHCR), care își desfășoară activitatea în Grecia. La cererea Greciei, prezentată în iunie 2016, Comitetul de Miniștri a acceptat să amâne procedura de evaluare pe baza argumentului că Grecia se confruntă, în prezent, cu o presiune a migrației foarte mare și că situația este excepțională, instabilă și diferită de cea existentă în momentul pronunțării hotărârii în cauza M.S.S, în urmă cu cinci ani.

               (3)

               Ca urmare a hotărârii în cauza M.S.S, Grecia s-a angajat să își reformeze sistemul de azil pe baza unui plan național de acțiune privind reforma azilului și gestionarea migrației, care a fost prezentat în august 2010 și revizuit în ianuarie 2013 (denumit în continuare „planul de acțiune elen”). La 1 octombrie 2015, Grecia a prezentat Consiliului o foaie de parcurs privind punerea în aplicare a mecanismului de transfer și a abordării de tip „hotspot”, care descrie, de asemenea, anumite acțiuni cărora ar trebui să li se acorde prioritate pentru a se asigura punerea în aplicare a unor acțiuni restante care au fost convenite în materie de azil și de primire.

               (4)

               În același timp, actuala criză a refugiaților și a migrației continuă să exercite o presiune asupra sistemelor de azil și de migrație din Grecia, dat fiind că aceasta este principala țară de primă intrare pe ruta est-mediteraneeană. În perioada ianuarie-4 decembrie 2016, numărul migranților sosiți în mod neregulamentar în Grecia (4) a fost de 171 909. Chiar dacă Declarația UE-Turcia (5) a condus la o scădere semnificativă a numărului de migranți care soseau zilnic în Grecia din Turcia (6), aceasta a însemnat, de asemenea, noi responsabilități pentru autoritățile elene. Mai mult, media zilnică a numărului de sosiri în Grecia a crescut în perioada care s-a scurs de la începutul lunii august 2016, în comparație cu perioada 1 mai-31 iulie 2016 (7). În plus, situația din Grecia s-a modificat semnificativ și în urma închiderii de facto a rutei Balcanilor de Vest, fapt care îi împiedică pe resortisanții țărilor terțe să își continue călătoria. Prin urmare, peste 62 000 de resortisanți ai țărilor terțe care au sosit neregulamentar se află, în prezent, în Grecia (8). În același timp, mecanismul de transfer de urgență întemeiat pe două decizii ale Consiliului (9) (denumite în continuare „deciziile privind transferul”) prezintă o tendință pozitivă, în special în Grecia, unde numărul transferurilor lunare efectuate în temeiul acestor decizii a crescut la aproximativ 1 000. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi suplimentare din partea tuturor statelor membre pentru a reduce presiunea asupra Greciei. În acest scop, Comisia invită toate statele membre să își asume angajamente și să efectueze lunar transferuri pentru a realiza cel puțin 2 000 de transferuri pe lună începând din decembrie 2016 și pentru a spori treptat numărul de transferuri efectuate în decursul unei luni (10).

               (5)

               La 10 februarie și, respectiv, 15 iunie 2016, Comisia a adresat Republicii Elene două recomandări privind măsurile de urgență pe care Grecia trebuia să le ia în vederea reluării transferurilor în temeiul Regulamentului Dublin (11). În aceste recomandări se concluziona că situația din Grecia trebuia în continuare să fie îmbunătățită considerabil înainte ca o nouă evaluare privind posibilitatea reluării transferurilor către Grecia în temeiul Regulamentului Dublin să poată fi efectuată de către Comisie. La 28 septembrie 2016, Comisia a adresat Republicii Elene o a treia recomandare privind măsurile specifice urgente pe care Grecia trebuia să le ia în vederea reluării transferurilor în temeiul Regulamentului Dublin (12) (denumită în continuare „a treia recomandare”). În a treia recomandare s-a concluzionat că Grecia se confruntă în continuare cu o situație dificilă în ceea ce privește gestionarea numărului mare de noi solicitanți de azil, determinată în special de punerea în aplicare a așa-numitului „exercițiu de preînregistrare” și de sosirea continuă și neregulamentară a migranților. În plus, era necesar să se adopte alte măsuri importante pentru a se remedia deficiențele sistemice persistente ale sistemului elen de azil, în special din cauza capacității insuficiente de primire. Pe baza progreselor înregistrate în continuare, orice viitoare reluare a transferurilor către Grecia în temeiul Regulamentului Dublin ar trebui să țină seama, în conformitate cu a treia recomandare, de impactul pe care această situație dificilă îl are asupra funcționării globale a sistemului de azil, și ar trebui, prin urmare, să înceapă treptat, analizându-se fiecare caz în parte.

               (6)

               Prin scrisoarea din 22 noiembrie 2016, Grecia a furnizat Comisiei informații suplimentare referitoare la situația de ultimă oră a solicitanților de azil în Grecia și la progresele înregistrate în direcția reformării sistemului de azil. Grecia și-a exprimat, de asemenea, îngrijorarea cu privire la posibilitatea reluării transferurilor efectuate în temeiul Regulamentului Dublin, dat fiind numărul de migranți din Grecia, subliniind că acesta exercită o presiune deosebit de mare, disproporționată în raport cu dimensiunea sa și conduce la o situație în care a fost atinsă limita capacității de primire și de azil. Grecia a evidențiat, de asemenea, nivelul transferurilor din Grecia către alte state membre, care rămâne cu mult sub nivelul prevăzut în deciziile privind transferul. Cu toate acestea, Grecia a subliniat că nu urmărește o excludere permanentă din sistemul Dublin și a solicitat o reală solidaritate și sprijin până la normalizarea deplină a situației din Grecia.

               (7)

               Potrivit datelor furnizate la 22 noiembrie 2016 de Grecia, de la 1 ianuarie 2016 au fost depuse aproximativ 39 000 de cereri de azil la Serviciul elen pentru azil. La 30 septembrie, numărul cererilor pendinte care urmau să fie examinate în primă instanță a fost de peste 17 000. Autoritățile elene estimează că numărul total al cererilor de azil depuse până la sfârșitul anului 2016 va fi de 50 000 (13). Ca urmare a normalizării situației din Grecia și a îmbunătățirii accesului la procedura de azil, printre alți factori, numărul cererilor de azil cu care se confruntă Serviciul elen pentru azil este semnificativ mai mare decât cel din anii anteriori.

               (8)

               În recomandările sale precedente, Comisia a subliniat îmbunătățirile pe care Grecia le-a adus cadrului său legislativ în scopul asigurării transpunerii în legislația națională a noilor dispoziții legale din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului (14) (Directiva privind procedurile de azil reformată) și a unor dispoziții din Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului (15) (Directiva 2013/33/UE privind condițiile de primire reformată). O nouă lege (Legea nr. 4375/2016) a fost adoptată de Parlamentul Greciei la 3 aprilie 2016 (16). La 22 iunie 2016, Parlamentul a aprobat o modificare a Legii nr. 4375/2016, care, printre altele, a modificat dispozițiile referitoare la componența comitetelor de apel și la dreptul solicitanților de azil la o audiere în fața acestor comitete (17). La 31 august 2016, Parlamentul Greciei a adoptat, de asemenea, o lege privind copiii refugiați de vârstă școlară care se află în Grecia (18).

               (9)

               În ceea ce privește capacitatea de primire, anul trecut Grecia și-a mărit în mod semnificativ capacitatea totală de primire, atât a migranților aflați în situație neregulamentară, cât și a solicitanților de protecție internațională. Conform informațiilor transmise zilnic de către autoritățile elene, la 6 decembrie 2016 erau disponibile 71 539 de locuri, în principal în centrele de primire temporară; această cifră include locurile de cazare oferite de UNCHR (a se vedea considerentul 11) și se referă atât la migranții aflați în situație neregulamentară, cât și la solicitanții de protecție internațională din Grecia (19). Cu toate acestea, există probleme importante în ceea ce privește capacitatea de primire în insulele din Marea Egee, care au devenit supraaglomerate: capacitatea maximă de primire este în continuare de aproximativ 8 200 de locuri, în timp ce numărul total de migranți înregistrați pe insule era, la data de 5 decembrie 2016, de 16 295 (20).

               (10)

               Grecia a sporit, de asemenea, numărul locurilor de cazare pentru solicitanții vulnerabili, în special pentru minorii neînsoțiți. La 17 noiembrie 2016, erau disponibile 1 191 de locuri în adăposturile pentru minorii neînsoțiți, indiferent dacă aceștia sunt solicitanți de azil sau nu. Se prevede ca până la sfârșitul anului 2016 să fie create 130 de locuri suplimentare adecvate pentru minorii neînsoțiți. Cu toate acestea, capacitatea de primire a solicitanților vulnerabili este departe de a fi suficientă, întrucât centrele sunt în prezent ocupate la capacitatea maximă și există o listă de așteptare pentru 1 199 minori neînsoțiți care trebuie să fie plasați în centre adecvate (21). Prin urmare, progresele în acest domeniu sunt prea lente și este evident că Grecia trebuie să își intensifice eforturile pentru a asigura un număr corespunzător de centre de primire pentru minorii neînsoțiți, astfel încât să facă față cererii de locuri de cazare pentru aceștia.

               (11)

               În ianuarie 2016, Comisia și UNHCR au semnat un acord de delegare pentru o sumă totală de 80 de milioane EUR, în vederea creării a 20 000 de locuri de cazare deschise (sisteme de închiriat apartamente, bonuri valorice pentru hoteluri și programe în care sunt implicate familii-gazdă), în principal pentru solicitanții de protecție internațională care sunt eligibili pentru transfer. Acordul de delegare a fost revizuit în iulie 2016 pentru a include în sistemul de cazare și posibilitatea de a crea locuri în amplasamente gestionate de UNHCR și pentru a clarifica, în text, faptul că grupul-țintă al sistemului de cazare cuprinde nu numai candidații pentru transfer, ci și alte categorii de solicitanți de azil, în special candidații la reîntregirea familiei în temeiul Regulamentului Dublin și categoriile vulnerabile, inclusiv copiii neînsoțiți și despărțiți de familie, persoanele cu dizabilități, persoanele vârstnice, familiile monoparentale, bolnavii cronici, femeile însărcinate etc. Începând din luna septembrie, numărul locurilor de cazare disponibile a crescut semnificativ (cu aproximativ 8 100). În decembrie 2015, UNCHR s-a angajat să creeze 20 000 de locuri pentru solicitanții eligibili pentru transfer în cadrul sistemului de închiriere; la 6 decembrie erau disponibile 20 145 de locuri, inclusiv 6 344 de locuri în hoteluri/clădiri întregi, 11 711 de locuri în apartamente, 484 de locuri la familii-gazdă, 960 de locuri în amplasamente de transfer și 646 de locuri în centre special amenajate pentru minorii neînsoțiți (22). Având în vedere că actualul acord de delegare se încheie la 31 decembrie 2016, Comisia a inițiat discuții cu UNCHR pentru prelungirea schemei în 2017, pe baza unei evaluări actualizate a nevoilor în materie de primire ale Greciei.

               (12)

               În ceea ce privește calitatea, multe dintre centrele de primire din Grecia, în special cele aflate pe insule și unele centre temporare de pe continent, sunt încă departe de a îndeplini cerințele prevăzute de Directiva 2013/33/UE privind condițiile de primire a solicitanților de protecție internațională. Centrele de primire de tip „hotspot” de pe insule nu numai că sunt supraaglomerate, dar nici nu dispun de condiții materiale corespunzătoare standardelor în ceea ce privește salubrizarea și igiena, accesul la servicii esențiale, cum ar fi serviciile de sănătate, în special pentru grupurile vulnerabile. Măsurile de securitate sunt insuficiente și persistă tensiuni între diferitele naționalități. Pe continent, dacă sistemul de cazare al UNCHR oferă condiții adecvate, o mare parte a capacității de primire rămase constă în tabere (în prezent sunt utilizate 53 de situri) și centre de urgență cu standarde foarte diferite, adesea inadecvate, atât în ceea ce privește condițiile materiale, cât și în ceea ce privește securitatea. În unele dintre aceste centre a început pregătirea pentru iarnă, dar progresele sunt lente. Chiar dacă se aduc îmbunătățiri, va fi dificil ca unele tabere să fie transformate în centre permanente corespunzătoare de primire și ar putea fi necesară închiderea acestora, consolidându-se, în același timp, alte tabere.

               (13)

               În plus, coordonarea generală a organizării primirii în Grecia pare a fi deficitară, din cauza lipsei unui cadru juridic clar și a unui sistem de monitorizare, unele tabere fiind gestionate ad hoc de către Ministerul Migrației, iar altele de către Serviciul de primire și identificare. Nu s-a luat încă nicio decizie cu privire la centrele care ar trebui să devină permanente. Serviciul de primire se află încă în plin proces de consolidare a capacității.

               (14)

               Din cele de mai sus rezultă că Grecia trebuie să continue să facă progrese în ceea ce privește crearea unui număr suficient și adecvat de locuri de cazare în centre de primire permanente și deschise, destinate solicitanților de azil; toate aceste centre ar trebui să fie la standarde corespunzătoare, în conformitate cu acquis-ul UE. Aceste demersuri ar trebui să includă o gestionare centralizată a tuturor centrelor de primire, precum și un sistem de monitorizare constantă a standardelor materiale aplicabile acestor centre și a serviciilor furnizate în cadrul lor. Unele centre temporare ar trebui să fie transformate în centre permanente, dar, cu toate acestea, ar trebui să fie menținută, de asemenea, o capacitate suficientă în ceea ce privește centrele temporare, pentru a face față oricărui deficit de capacitate cauzat de afluxuri neprevăzute. Mai mult, așa cum s-a solicitat deja în a treia recomandare, este extrem de important ca autoritățile elene să furnizeze date mai exacte cu privire la capacitatea de primire și să efectueze o evaluare cuprinzătoare și permanent actualizată a nevoilor în ceea ce privește capacitatea totală de primire și natura acesteia.

               (15)

               În recomandările anterioare au fost evidențiate îmbunătățiri substanțiale în ceea ce privește înființarea oficiilor regionale pentru azil. Legislația Greciei prevede instituirea de oficii regionale pentru azil în regiunile Attica, Salonic, Tracia, Epir, Tesalia, Grecia de Vest, Creta, Lesbos, Chios, Samos, Leros și Rodos (23). Pentru a face față nevoilor din ce în ce mai mari ale Serviciului pentru azil, este posibil să se înființeze, de asemenea, printr-o decizie a directorului acestuia, unități de azil autonome. Conform informațiilor furnizate de Grecia în scrisoarea sa din 22 noiembrie 2016, până în prezent șapte oficii regionale au devenit operaționale, în regiunile Attica, Tracia, Salonic, Lesbos, Samos, Rodos și Patras. În plus, sunt operaționale nouă unități de azil autonome, în Pireu, Evros, Xanthi, Leros, Kos, Corint, precum și o unitate de transfer, în Alimos. După cum prevede legea, încă trei oficii regionale pentru azil urmează să devină operaționale în zonele Kos, Epir (Ioannina), Creta (Heraklion) și Tesalia (Volos).

               (16)

               Serviciul elen pentru azil se află în plin proces de consolidare a capacității sale. În prezent, în Serviciul pentru azil lucrează 478 de persoane (24). Această cifră include posturile din Serviciul central, precum și posturile din birourile regionale și unitățile de azil create. 250 de posturi sunt finanțate din bugetul național, în timp ce restul posturilor sunt finanțate din diferite surse ale UE și ale SEE. Se prevede ca, până la sfârșitul anului, numărul membrilor personalului să fie majorat la 659. Aceasta este în plus față de personalul angajat pe perioadă determinată de către UNHCR, precum și a personalului EASO și a experților din statele membre detașați la Serviciul elen pentru azil prin intermediul EASO pentru o perioadă determinată. Autoritățile elene intenționează să înlocuiască, până la sfârșitul anului 2017, toți agenții contractuali cu personal permanent, fără să sporească în continuare capacitatea; Serviciul elen pentru azil a comunicat serviciilor Comisiei că o creștere mai rapidă a personalului nu este fezabilă din cauza lipsei angajaților cu experiență care să formeze, să îndrume și să supravegheze personalul nou recrutat. Întrucât Serviciul pentru azil a devenit de trei ori mai mare în 2016, aceasta a indicat că se impune urgent o consolidare, în special pentru a dezvolta cadrele intermediare de conducere și expertiza membrilor personalului.

               (17)

               Având în vedere amploarea creșterii numărului de cereri de azil în Grecia, încă nu este clar dacă nivelul actual și cel planificat al personalului Serviciului pentru azil sunt suficiente pentru a face față cerinței de prelucrare în timp util și în mod adecvat a cererilor de azil actuale și viitoare. Una dintre principalele priorități ale Serviciului pentru azil ar trebui să fie reducerea perioadei de timp dintre prezentarea și depunerea unei cereri; această perioadă este, în prezent, adesea prea lungă, fapt care are un impact asupra drepturilor de care beneficiază persoanele în cauză și provoacă frustrări în rândul celor afectați. Aceasta ar trebui redusă în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva privind procedurile de azil, care prevede că o persoană care a făcut o cerere de azil are posibilitatea efectivă de a depune cererea „cât mai curând posibil”. Este, de asemenea, esențial ca, odată depuse, cererile să fie prelucrate în termenele prevăzute de directivă, adică, în mod normal, în termen de 6 luni. Prelucrarea unei cereri de azil depuse durează în prezent, în cel mai bun caz, câteva luni, exceptând cazurile de transfer, care sunt prelucrate mai rapid, și există o incertitudine considerabilă cu privire la ritmul în care vor fi eliminate întârzierile actuale legate de prelucrarea cererilor. Cu toate acestea, Comisia ia act de îngrijorarea exprimată de Grecia în scrisoarea din 22 noiembrie 2016, potrivit căreia o creștere și mai rapidă a personalului Serviciului pentru azil ar putea să afecteze coerența și calitatea deciziilor.

               (18)

               Este imperios necesar să se evalueze dacă sporirea, până în prezent, a efectivului de personal al Serviciului pentru azil este suficientă și să se analizeze modul în care Comisia, agențiile relevante ale UE și statele membre, de asemenea, ar putea acorda cel mai bine asistență Greciei în ceea ce privește prelucrarea acestor cereri într-un termen mai scurt. În acest scop, ar trebui realizată o evaluare completă și continuă a nevoilor, care să țină seama de numărul de cereri de azil care sunt în curs de soluționare și care pot fi tratate de Serviciul elen pentru azil în orice moment și de numărul de angajați de care este nevoie sau se presupune că va fi nevoie pentru a prelucra respectivele cereri. Acest personal ar putea cuprinde un număr suplimentar de membri care ar urma să fie furnizat chiar de Grecia și prin detașarea unor experți ai statelor membre sub forma unei echipe de asistență a EASO. Ar trebui să se analizeze în ce mod ar putea fi raționalizate metodele de lucru, pentru a le spori eficacitatea și a accelera interviurile și procedurile, cu sprijinul EASO, după caz, menținând în același timp calitatea.

               (19)

               Solicitanții de azil trebuie să poată avea acces efectiv la o cale de atac împotriva unei decizii negative cu privire la cererea lor. În această privință s-au realizat progrese importante. Prin Legea nr. 4375/2016, adoptată în aprilie 2016, au fost instituite Autoritatea de apel și comitetele de apel. Prin Legea nr. 4399/2016, adoptată în iunie 2016, au fost instituite noi comitete de apel. Acestea sunt responsabile de examinarea tuturor căilor de atac introduse începând cu 20 iulie 2016 împotriva deciziilor emise de Serviciul elen pentru azil. Ca prioritate, comitetele de apel se concentrează în principal pe căile de atac introduse în insulele grecești, astfel încât să contribuie la punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia. În prezent există șase comitete de apel. De asemenea, la 21 iulie a fost instituit un nou comitet de apel, ca alternativă la comitetele permanente (25). Pentru a face față creșterii numărului de cereri și a gestiona cererile nesoluționate, Grecia intenționează să înființeze șapte noi comitete, prevăzute să fie operaționale până la sfârșitul lunii decembrie 2016, pentru a se ajunge la un număr total de 20 de comitete până la sfârșitul lunii februarie 2017.

               (20)

               Legea nr. 4399/2016 a modificat, de asemenea, structura acestor comitete, care sunt alcătuite în prezent din trei membri: doi judecători din cadrul Tribunalului administrativ și un cetățean grec cu pregătire și experiență relevantă, care urmează să fie propus de UNHCR sau de Comitetul național pentru drepturile omului.

               (21)

               Potrivit informațiilor transmise de autoritățile elene în scrisoarea din 22 noiembrie 2016, începând din 21 iulie 2016 au fost prezentate în fața comitetelor de apel 2 347 de căi de atac, dar au fost emise doar 573 de decizii.

               (22)

               Comitetele de apel anterioare, care au fost create pentru a soluționa căile de atac restante în materie de azil din Grecia, au primit inițial un mandat suplimentar, și anume de a soluționa, pe lângă căile de atac privind fondul deciziilor adoptate în primă instanță, și căile de atac împotriva deciziilor întemeiate pe considerente de admisibilitate, ca parte a Declarației UE-Turcia. În conformitate cu informațiile prezentate de autoritățile elene la 22 noiembrie, peste 2 000 de căi de atac introduse în perioada aprilie – 20 iulie 2016 au fost prezentate în fața comitetelor de apel responsabile de soluționarea căilor de atac restante. Crearea, la 24 iunie 2016 (26), a noilor comitete de apel a ușurat sarcina celor 20 de comitete de apel responsabile de soluționarea căilor de atac restante, permițându-le să accelereze ritmul procedurilor în cazul acestora.

               (23)

               S-au înregistrat progrese suplimentare cu privire la întârzierile de lungă durată legate de soluționarea căilor de atac introduse în temeiul „vechii proceduri” reglementate prin Decretul prezidențial nr. 114/2010. La data de 22 noiembrie 2016 existau aproximativ 6 589 de cazuri restante (în scădere față de aproximativ 51 000 de cazuri, în total, considerate restante la începutul anului 2013 și aproximativ 8 075 de cazuri restante în septembrie 2016). Autoritățile elene au acordat permise în scopuri umanitare persoanelor care au așteptat o perioadă lungă de timp soluționarea cererilor de azil depuse și care erau eligibile pentru a obține permise de ședere din motive umanitare sau din alte motive excepționale, în conformitate cu Legea elenă nr. 4375/2016. Permisele de ședere se eliberează pentru o perioadă de doi ani și pot fi reînnoite (27). Titularii acestor permise au aceleași drepturi și beneficii ca persoanele cărora li s-a acordat statutul de protecție subsidiară în Grecia (28), nemaifiind considerați solicitanți de azil. În cazul unora dintre căile de atac restante, se examinează totuși cererea pe fond. În pofida progreselor considerabile realizate de la recomandările anterioare, Grecia ar trebui să își continue eforturile în acest sens, pentru a elimina întârzierile legate de soluționarea căilor de atac pendinte, asigurându-se că solicitanții care au introdus o cale de atac care nu a fost soluționată au posibilitatea de a-și exercita dreptul la o cale de atac eficace.

               (24)

               Având în vedere creșterea semnificativă a numărului de cereri depuse în Grecia de la punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia, este cu atât mai important să existe o Autoritate de apel care să dispună de personalul necesar și să aibă capacitatea de a face față creșterii semnificative preconizate a numărului de căi de atac. Eficiența comitetului ar trebui să crească, menținându-se în același timp calitatea și fără a se aduce atingere independenței membrilor comitetului. Acest lucru ar putea include, în special, reuniuni mai frecvente ale comitetelor de apel, utilizarea asistenței juridice în elaborarea deciziilor și specializarea comitetelor, precum și angajarea cu normă întreagă a membrilor acestora. De asemenea, ar trebui angajat mai mult personal de sprijin (29). Ar trebui să se efectueze și o evaluare continuă a nevoilor, pe baza numărului de căi de atac care sunt în curs de soluționare la diferitele organisme de apel sau pe care acestea s-ar putea să trebuiască să le gestioneze, pentru a se stabili dacă numărul comitetelor este suficient și dacă metodele de lucru sunt adecvate.

               (25)

               În noua lege (Legea nr. 4375/2016) sunt incluse prevederi privind furnizarea de asistență juridică gratuită pentru solicitanți în etapa căilor de atac. Cu toate acestea, nu au fost luate încă toate măsurile de punere în aplicare a acestei legi. La 9 septembrie 2016, a fost adoptată o decizie ministerială de punere în aplicare a dispoziției privind asistența juridică gratuită prevăzută în Legea nr. 4375/2016. Fondurile destinate punerii în aplicare a asistenței juridice gratuite au fost asigurate prin intermediul programului național derulat în cadrul Fondului pentru azil, migrație și integrare (FAMI). În plus, în cadrul finanțării asistenței de urgență din FAMI, UNHCR a beneficiat de un acord de grant a cărui valoare totală a fost de 30 de milioane EUR (30). UNHCR folosește această finanțare, printre altele, pentru a oferi asistență juridică gratuită solicitanților de protecție internațională în etapa căilor de atac, până la începutul anului 2017, când se prevede ca autoritățile elene să pună în aplicare propriul sistem de asistență juridică gratuită. Două proiecte sunt puse în aplicare în parteneriat cu organizații neguvernamentale (Metaction și Consiliul Elen pentru Refugiați): unul pe insule, cu acoperirea completă a tuturor căilor de atac, iar celălalt pe continent, numai cu acoperire parțială, pentru căile de atac introduse în Atena și Salonic, și nu pentru solicitanții de azil luați în custodie publică. La 19 septembrie, Grecia a informat Comisia că, până la începutul anului 2017, va fi întocmită lista avocaților, care va fi gestionată de Serviciul pentru azil. Grecia ar trebui să adopte fără întârziere măsurile necesare pentru garantarea dreptului la asistență juridică gratuită pentru toți solicitanții de azil care introduc o cale de atac.

               (26)

               Există în continuare îngrijorări serioase în ceea ce privește protecția solicitanților vulnerabili, inclusiv a minorilor neînsoțiți, datorate în special unei funcționări necorespunzătoare a sistemului de tutelă, condițiilor inadecvate de cazare și unor preocupări generale cu privire la securitatea acestora. Noua Lege nr. 4375/2016 prevede instituirea, în cadrul Ministerului de Interne și Reconstrucție Administrativă, a unei noi Direcții pentru primiri și a Direcției pentru integrare socială, ambele incluzând servicii specializate pentru primirea și integrarea minorilor neînsoțiți, inclusiv asigurarea unui reprezentant legal. Cu toate acestea, autoritățile elene nu au adoptat încă măsuri de punere în aplicare pentru a asigura că minorii neînsoțiți beneficiază de garanții procedurale și de condiții de primire corespunzătoare. Nu a fost încă adoptat un cadru legislativ care ar trebui să includă dispoziții privind un sistem eficient de tutelă. Autoritățile elene au confirmat faptul că Ministerul Muncii și Solidarității Sociale, care se ocupă de minorii neînsoțiți, pregătește o nouă lege privind tutela care ar trebui să fie finalizată înainte de sfârșitul anului 2016. În cadrul acestei legi se prevede înființarea unui serviciu special, eventual a unui departament, pentru sistemul de tutelă. Deși guvernul elen a adoptat deja o decizie ministerială în ceea ce privește evaluarea vârstei minorilor neînsoțiți care solicită azil (31), se raportează încă probleme privind punerea în aplicare a evaluării în cazuri concrete, din cauza lipsei identificării și a faptului că nu există o cale de atac în ceea ce privește evaluarea vârstei efectuată de poliție.

               (27)

               S-au înregistrat progrese semnificative privind accesul la educație. Legea nr. 4415/2016 din august 2016 are ca scop, printre altele, să asigure sprijin psihosocial și educațional copiilor ai căror părinți sunt solicitanți de azil, precum și o integrare fără dificultăți în sistemul de învățământ din Grecia a celor care vor rămâne în Grecia, după o perioadă pregătitoare, de tranziție. În pofida unei rezistențe la nivel local, autoritățile elene adoptă măsuri semnificative pentru a pune în aplicare integral și cu eficacitate acest cadru juridic.

               (28)

               Potrivit unor părți interesate, situația minorilor neînsoțiți este în continuare precară, în general, existând numeroase îngrijorări cu privire la securitatea lor în centrele de primire de pe continent și de pe insule, iar unele dintre acestea afirmă că minorii sunt încă ținuți în centre de cazare a străinilor luați în custodie publică sau în „zone protejate” în centre de primire deschise, pentru perioade îndelungate, în locuri insalubre și aglomerate, fără a avea un reprezentant sau acces la asistență juridică, până când li se găsește o cazare adecvată (32). Astfel cum se menționează în considerentul 10, lipsa de centre de cazare adecvate pentru minori continuă să constituie o problemă importantă care trebuie remediată urgent.

               (29)

               Comisia Europeană a acordat fonduri substanțiale Greciei pentru a o sprijini în eforturile de a-și aduce sistemul de gestionare a azilului la nivelul standardelor Uniunii Europene. De la începutul anului 2015, Greciei i-au fost alocate peste 352 de milioane EUR cu titlu de asistență de urgență prin intermediul fondurilor pentru afaceri interne [FAMI și Fondul pentru securitate internă (FSI)], fie direct autorităților elene, fie prin intermediul agențiilor Uniunii și al organizațiilor internaționale care își desfășoară activitatea în Grecia. Din această sumă, aproximativ 90 de milioane EUR au fost atribuite în mod direct autorităților elene, în iulie 2016, pentru a consolida capacitatea acestora de a îmbunătăți condițiile de trai și de a furniza servicii de asistență medicală primară în centrele de cazare pentru refugiați, precum și de a oferi servicii de primire și de asistență medicală migranților. Organizațiile umanitare partenere primesc, de asemenea, o finanțare substanțială (aproximativ 198 de milioane EUR) prin Instrumentul de sprijin de urgență, recent instituit, care are drept scop acoperirea nevoilor umanitare de bază ale migranților și ale refugiaților. Această finanțare contribuie la punerea în aplicare a unui plan de intervenție de urgență elaborat în comun de către Comisie, autoritățile elene și/sau părțile interesate relevante, pentru a aborda la fața locului actuala situație umanitară și/sau pentru a sprijini punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia.

               (30)

               Asistența de urgență se adaugă la suma de 509 milioane EUR alocată Greciei pentru perioada 2014-2020 prin intermediul programelor sale naționale din cadrul FAMI și FSI, Grecia devenind astfel primul stat membru al UE care a beneficiat de fonduri UE pentru afaceri interne.

               (31)

               Grecia ar trebui să se asigure că aceste resurse financiare sunt utilizate integral, în modul cel mai eficient și mai eficace cu putință și fără întârziere. În acest scop, programele naționale ale Greciei din cadrul fondurilor pentru afaceri interne (FAMI, FSI) sunt revizuite în prezent pentru a le adapta la noile priorități. Revizuirea programului național FAMI a fost finalizată, în timp ce revizuirea programului național FSI este în etapele de încheiere și ar trebui să fie terminată în curând. În plus, deși a fost finalizată desemnarea oficială a noii autorități responsabile, în conformitate cu cerințele stabilite în temeiul juridic, încă este necesar ca procedurile și măsurile operaționale să fie simplificate pentru a asigura o mobilizare deplină a fondurilor disponibile în cadrul programelor naționale de către autoritățile elene, astfel încât să se răspundă nevoilor urgente, în special în materie de primire și în ceea ce privește alte servicii pentru migranții prezenți în țară.

               (32)

               După cum s-a recunoscut în Comunicarea Comisiei din 4 martie 2016 intitulată „Înapoi la Schengen” (33), asigurarea unei funcționări complete a sistemului Dublin reprezintă o parte indispensabilă a eforturilor mai ample, necesare pentru a stabiliza politica în materie de azil, migrație și frontiere. Aceste eforturi care vizează o funcționare normală a sistemului Dublin ar trebui, în schimb, să conducă la o revenire la funcționarea normală a spațiului Schengen. Suspendarea, în 2011, a transferurilor efectuate către Grecia în temeiul Regulamentului Dublin, i-a determinat pe solicitanții de azil care sosesc în mod neregulamentar în Grecia să se deplaseze în alte state membre; acest lucru a fost unul dintre factorii care au condus la mișcările secundare care au subminat funcționarea corectă a sistemului Schengen. Prin urmare, este important ca Grecia să ia de urgență măsurile restante identificate în prezenta recomandare. În același timp, reformarea Regulamentului Dublin, astfel cum a fost propusă de Comisie (34), bazată pe obiectivul solidarității și repartizării echitabile a sarcinilor între statele membre, ar trebui să reprezinte o prioritate. Negocierile cu privire la această propunere sunt în curs.

               (33)

               Comisia recunoaște progresele importante realizate de Grecia, cu sprijinul Comisiei, al EASO, al statelor membre și al organizațiilor internaționale și neguvernamentale (ONG-uri), pentru a îmbunătăți funcționarea sistemului său de azil de la pronunțarea hotărârii M.S.S în 2011. Cu toate acestea, Grecia se confruntă în continuare cu o situație dificilă în ceea ce privește gestionarea numărului mare de noi solicitanți de azil, determinată în special de punerea în aplicare a exercițiului de preînregistrare, de sosirea continuă și neregulamentară a migranților, deși la niveluri mai reduse decât nivelurile înregistrate înainte de luna martie 2016, și de responsabilitățile care îi revin în ceea ce privește punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia. În plus, există și alte măsuri importante care trebuie luate pentru a remedia deficiențele persistente ale sistemului elen de azil, în special în ceea ce privește calitatea centrelor de primire, modul în care sunt tratați solicitanții vulnerabili și viteza cu care cererile de azil sunt înregistrate, depuse și examinate în prima și în a doua instanță. Pentru a se ține cont de impactul acestei situații dificile asupra funcționării generale a sistemului de azil și pentru a evita ca Grecia să fie supusă unei poveri de nesuportat, nu este încă posibil să se recomande reluarea integrală a transferurilor efectuate în temeiul Regulamentului Dublin către Grecia, deși acesta rămâne obiectivul final.

               (34)

               Cu toate acestea, au fost realizate progrese semnificative de către Grecia în ceea ce privește instituirea structurilor instituționale și juridice esențiale pentru buna funcționare a sistemului de azil și există șanse mari să fie instituit un sistem de azil complet funcțional în viitorul apropiat, odată ce vor fi remediate toate deficiențele rămase, în special în ceea ce privește condițiile de primire și modul în care sunt tratate persoanele vulnerabile, inclusiv minorii neînsoțiți. Prin urmare, recomandarea de a se relua treptat transferurile pe baza unor asigurări individuale este oportună, luând în considerare capacitățile de primire și de tratare a cererilor în conformitate cu legislația UE relevantă și ținând seama de tratarea necorespunzătoare a unor categorii de persoane, în special a solicitanților vulnerabili, inclusiv a minorilor neînsoțiți. Mai mult, reluarea nu ar trebui să fie aplicată retroactiv și ar trebui să vizeze solicitanții de azil pentru care Grecia este responsabilă începând cu o anumită dată, pentru a se evita ca Grecia să fie supusă unei poveri de nesuportat. Ar trebui să se recomande ca această dată să fie 15 martie 2017.

               (35)

               Pe baza celor de mai sus, prezenta recomandare stabilește măsurile care trebuie adoptate sau sprijinite de autoritățile elene în vederea reluării transferurilor efectuate în temeiul Regulamentului Dublin, privind solicitanții de azil care au intrat în Grecia trecând în mod neregulamentar frontierele externe ale acesteia începând cu 15 martie 2017 sau pentru care Grecia este responsabilă, în conformitate cu alte criterii decât articolul 13 din capitolul III al Regulamentului (UE) nr. 604/2013, începând cu această dată. Având în vedere acest obiectiv, Grecia ar trebui să adopte urgent toate măsurile stabilite în prezenta recomandare. În conformitate cu principiul solidarității și al distribuirii echitabile a răspunderii, celelalte state membre ar trebui, de asemenea, să contribuie la atingerea acestui obiectiv, în special prin mobilizarea de experți care să ofere asistență autorităților elene, răspunzând numeroaselor solicitări ale EASO, precum și prin îndeplinirea integrală a obligațiilor privind transferul ce le revin, care decurg din deciziile privind transferul.

               (36)

               De asemenea, prezenta recomandare stabilește modalitățile de reluare a transferurilor, care ar trebui să includă o cooperare strânsă între autoritățile elene și autoritățile din statul membru care efectuează transferul în cazuri individuale de transfer, pe baza obligației de cooperare loială între statele membre, inclusiv pentru asigurarea faptului că persoana în cauză va fi cazată în mod adecvat, în conformitate cu standardele stabilite în Directiva 2013/33/UE și că cererea sa va fi prelucrată în conformitate cu Directiva 2013/32/UE. Acest lucru va necesita asigurări specifice din partea Greciei pentru fiecare persoană care urmează a fi transferată, în ceea ce privește modul în care aceasta va fi tratată. În plus, ar trebui instituit un mecanism de sprijin și de raportare constând dintr-o echipă a EASO alcătuită din experți din statele membre care să ofere asistență pentru a se garanta că aceste standarde sunt aplicate în practică în ceea ce privește persoanele transferate.

               (37)

               Rapoartele transmise cu regularitate de Grecia cu privire la progresele realizate în ceea ce privește desfășurarea acestor acțiuni sunt esențiale pentru a asigura punerea integrală în aplicare a prezentei recomandări. În consecință, Grecia ar trebui să prezinte un prim raport până la 15 februarie 2017, astfel cum este prevăzut în prezenta recomandare, care ar trebui să includă, în special, o descriere a modului în care autoritățile elene sunt pe cale să pună în aplicare procedura pentru furnizarea de garanții în cazurile individuale de transfer în ceea ce privește legislația UE relevantă. Ulterior, Grecia ar trebui să raporteze o dată la două luni cu privire la punerea în aplicare a prezentei recomandări.

               (38)

               Pe baza acestor rapoarte și a altor informații relevante aflate la dispoziția sa sau a altor evoluții, Comisia va raporta în mod regulat cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentei recomandări și, dacă este cazul, va actualiza recomandările cuprinse în raport.

               (39)

               Responsabilitatea de a decide asupra reluării transferurilor în cazuri individuale aparține exclusiv autorităților statelor membre aflate sub controlul instanțelor, care pot transmite Curții de Justiție a Uniunii Europene cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare cu privire la interpretarea Regulamentului Dublin.

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   I.   MĂSURI DE CONSOLIDARE A SISTEMULUI ELEN DE AZIL

      Condițiile și centrele de primire

               1.

               Grecia ar trebui să își continue eforturile pentru a asigura că există suficiente centre de primire pentru a-i caza pe toți solicitanții de protecție internațională de pe teritoriul său și că în toate aceste centre de primire se respectă standardele prevăzute în legislația Uniunii în ceea ce privește condițiile de primire. Grecia ar trebui, ca o prioritate absolută:

                           (a)

                           să se asigure că are un număr suficient de centre de primire deschise în care pot fi cazați toți solicitanții de protecție internațională pe care îi primește sau pe care este probabil să îi primească, precum și persoanele aflate în întreținerea acestora, pe durata procesului de azil;

                           (b)

                           să se asigure că toate aceste centre îndeplinesc cel puțin standardele minime stabilite în Directiva 2013/33/UE privind condițiile de primire, inclusiv pentru solicitanții vulnerabili și inclusiv în timpul perioadei de iarnă;

                           (c)

                           să decidă fără întârziere care sunt centrele de pe continent care ar trebui renovate și care sunt cele care ar trebui închise;

                           (d)

                           să decidă fără întârziere cu privire la modul în care ar trebui mărită capacitatea de primire pe insule;

                           (e)

                           să creeze locurile de cazare suplimentare necesare pentru minorii neînsoțiți, astfel încât să asigure faptul că toți minorii neînsoțiți care solicită azil sunt plasați imediat în condiții corespunzătoare de cazare și nu sunt ținuți în condiții precare sau în centre de cazare a străinilor luați în custodie publică, precum și menținerea centrelor respective;

                           (f)

                           să se asigure că solicitanții primesc îngrijirile medicale necesare, care includ cel puțin îngrijirile medicale de urgență și tratamentul de bază al bolilor și al afecțiunilor mintale grave;

                           (g)

                           să asigure gestionarea și coordonarea tuturor centrelor de primire într-un mod centralizat, eficace și continuu, împreună cu un sistem de monitorizare constantă a standardelor materiale pentru aceste centre și a serviciilor furnizate în cadrul lor, inclusiv pentru hotspoturi, și să garanteze că autoritățile responsabile dispun de resurse adecvate în acest scop.

                     Grecia ar trebui, de asemenea, să se asigure că, pe lângă centrele permanente, există și un număr corespunzător de centre de primire deschise temporare care sunt puse la dispoziție sau care pot fi puse la dispoziție în cel mai scurt timp, pentru a permite cazarea, în condiții adecvate, a unor afluxuri neașteptate de solicitanți de protecție internațională și a persoanelor aflate în întreținerea lor.
               Autoritățile elene ar trebui să efectueze o evaluare amplă a nevoilor în ceea ce privește capacitatea totală de primire necesară, precum și natura acestei capacități, și să actualizeze în permanență această evaluare în funcție de noile evoluții.

      Accesul la procedura de azil în primă instanță și resursele pentru această procedură

               2.

               Grecia ar trebui să depună în continuare eforturi pentru a se asigura că toți solicitanții de protecție internațională au acces efectiv la procedura de azil, în special:

                           (a)

                           evaluând dacă numărul de angajați ai Serviciului pentru azil este adecvat pentru ca acesta să prelucreze cererile de azil primite în termenele prevăzute în Directiva 2013/32/UE privind procedurile de azil;

                           (b)

                           asigurând, pe baza acestei evaluări, recrutarea personalului suplimentar necesar în Serviciul pentru azil pentru a putea, cât mai curând posibil, să prelucreze în mod eficient și în timp util toate cererile de protecție internațională, și/sau identificând personalul suplimentar, inclusiv gestionari de dosare și interpreți, care ar putea fi detașat de statele membre prin intermediul echipelor de asistență ale EASO;

                           (c)

                           înființând birouri sau unități regionale în materie de azil suplimentare, în conformitate cu nevoile generale de pe întreg teritoriul Greciei;

                           (d)

                           accelerând interviurile și procedurile, dar menținând standardele necesare, cu sprijinul EASO dacă este cazul, inclusiv prin introducerea unor instrumente pentru interviuri și a unor instrumente de sprijin;

                           (e)

                           reducând perioada de timp dintre exprimarea intenției de a solicita azil și depunerea efectivă a cererii de azil, în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2013/32/UE privind procedurile de azil.

                     Evaluarea nevoilor menționată la litera (a) ar trebui să fie actualizată în permanență și să conțină informații privind numărul de persoane recrutate.

      Autoritatea de apel

               3.

               Grecia ar trebui să își continue eforturile pentru a garanta disponibilitatea unor căi de atac eficace pentru toți solicitanții de protecție internațională, în special prin asigurarea următoarelor:

                           (a)

                           funcționarea deplină a noii Autorități de apel prin instituirea celor 20 de comitete de apel prevăzute până la sfârșitul lunii februarie 2017 și suplimentarea acestui număr în funcție de nevoi, pe baza evaluării menționate mai jos;

                           (b)

                           resurse umane adecvate pentru Autoritatea de apel și comitetele de apel, inclusiv personal de sprijin, astfel încât să se soluționeze toate căile de atac pendinte și viitoare, inclusiv căile de atac întemeiate pe Declarația UE-Turcia;

                           (c)

                           soluționarea tuturor cererilor pendinte de control judiciar al deciziilor administrative, cât mai curând posibil;

                           (d)

                           creșterea numărului de decizii pe fiecare comitet, inclusiv, dacă este cazul, prin programarea de reuniuni mai frecvente, utilizarea de asistență juridică în elaborarea deciziilor, specializarea comitetelor și prin angajarea cu normă întreagă a membrilor acestora, fără a se aduce atingere independenței lor;

                           (e)

                           cursuri de formare suficiente pentru membrii comitetului de apel, inclusiv cu sprijinul EASO, dacă este cazul.

                     Autoritățile elene ar trebui să identifice, pe baza evaluării complete și permanente a nevoilor, numărul de comitete de apel din subordinea noii Autorități de apel, de care este nevoie pentru a examina toate căile de atac înaintate de solicitanții de protecție internațională, resursele umane necesare pentru a asigura în continuare buna funcționare a acestor comitete și orice alte măsuri, cum ar fi schimbarea metodelor de lucru, care ar putea fi necesare. Aceasta ar trebui, în special, să includă o evaluare care să stabilească dacă cele 20 de comitete de apel care urmează să fie înființate până la sfârșitul lunii februarie 2017 sunt suficiente.

      Asistența juridică

               4.

               Grecia ar trebui să asigure punerea efectivă în aplicare a cadrului juridic în materie de acces la asistență juridică gratuită și faptul că toți solicitanții de azil beneficiază de asistența juridică necesară pentru controlul jurisdicțional al deciziilor administrative privind cererile de protecție internațională. În special, Grecia ar trebui:

                           (a)

                           să pună în aplicare în mod eficace decizia ministerială privind furnizarea de servicii de asistență juridică gratuită, cât mai curând posibil;

                           (b)

                           să instituie fără întârziere un contract pentru un registru permanent al avocaților care pot oferi aceste servicii solicitanților în etapa căii de atac, în Grecia. Între timp, Grecia ar trebui să se asigure că cele două proiecte în curs de derulare pe continent și pe insule furnizează asistență juridică efectivă gratuită tuturor solicitanților de azil care introduc o cale de atac.

      Tratarea minorilor neînsoțiți și a persoanelor vulnerabile pe durata procedurii de azil

               5.

               Grecia ar trebui să asigure instituirea unor structuri adecvate și să ia măsuri corespunzătoare pentru identificarea și tratarea solicitanților vulnerabili, inclusiv a minorilor neînsoțiți. În special, Grecia ar trebui:

                           (a)

                           să instituie o procedură adecvată de tutelă prin adoptarea cadrului legislativ necesar pentru punerea în aplicare a dispozițiilor relevante din Legea nr. 4375/2016;

                           (b)

                           să stabilească și să recruteze personalul necesar pentru Direcția pentru primiri și Departamentul pentru protecția minorilor neînsoțiți astfel încât să ofere de urgență garanțiile necesare în conformitate cu legislația în materie de azil privind regăsirea familiei și să asigure reprezentarea în justiție;

                           (c)

                           să se asigure că procedurile de identificare a solicitanților cu nevoi speciale în materie de procedură și de primire, inclusiv a minorilor neînsoțiți, sunt puse în practică astfel încât respectivii solicitanți să dispună de sprijinul psihosocial necesar, în special în cazul în care aceștia au fost victime ale violenței și exploatării sexuale sau ale traficului de persoane, și astfel încât să se țină seama în mod corespunzător de interesul superior al copilului.

      Utilizarea finanțării din partea UE în cadrul programelor naționale

               6.

               Grecia ar trebui să se asigure că fondurile substanțiale din partea UE sunt pe deplin utilizate, în special prin mobilizarea fără întârziere a resurselor disponibile în cadrul programelor naționale FAMI și FSI și prin analizarea posibilității de a obține finanțare complementară din fondurile structurale. În acest context, Grecia ar trebui să ia măsurile necesare pentru a mobiliza pe deplin fondurile disponibile în cadrul programelor naționale, cu scopul de a răspunde nevoilor urgente, în special în materie de primire și în ceea ce privește alte servicii pentru migranții aflați în Grecia, cu precădere prin îmbunătățirea coordonării la nivelul părților interesate relevante, prin consolidarea capacității operaționale și prin îmbunătățirea mecanismelor de punere în practică.

      Asistența tehnică oferită de celelalte state membre

               7.

               Statelor membre li se cere să ofere Greciei sprijin suplimentar prin numirea de experți care să răspundă diverselor solicitări ale EASO, prin asigurarea unor detașări ale acestora pe o perioadă mai mare și prin identificarea unor profiluri cu mai multă experiență și mai specializate.

         II.   MODALITĂȚI DE RELUARE A TRANSFERURILOR

               8.

               Se recomandă ca transferul solicitanților de azil către Grecia efectuat în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 să se reia în condițiile și în conformitate cu modalitățile prevăzute la punctele 9 și 10.

      Domeniul de aplicare

               9.

               Reluarea transferurilor ar trebui să se aplice solicitanților de azil care au intrat în Grecia trecând în mod neregulamentar frontierele externe ale acesteia începând cu 15 martie 2017 sau, treptat, altor persoane pentru care Grecia este responsabilă, de la acea dată, conform altor criterii decât articolul 13 din capitolul III al Regulamentului (UE) nr. 604/2013, în funcție de capacitățile de primire și tratare a solicitanților în Grecia, în conformitate cu directivele 2013/32/UE și 2013/33/UE. Pentru moment, persoanele vulnerabile care solicită azil, inclusiv minorii neînsoțiți, nu ar trebui să fie transferate în Grecia.

      Cooperare și garanții individuale

               10.

               Înainte de a transfera în Grecia un solicitant, autoritățile statelor membre sunt invitate să coopereze îndeaproape cu autoritățile elene pentru a asigura îndeplinirea condițiilor indicate la punctul 9 și în special primirea solicitantului într-un centru de primire care respectă standardele stabilite în legislația UE, în special în Directiva 2013/33/UE privind condițiile de primire, examinarea cererii sale în termenele stabilite în Directiva 2013/32/UE privind procedurile de azil, precum și pentru a asigura faptul că acesta va fi tratat conform legislației UE în ceea ce privește oricare alt aspect relevant. Autoritățile elene sunt invitate să coopereze pe deplin în ceea ce privește furnizarea acestor garanții celorlalte state membre.

         III.   SPRIJIN ȘI RAPORTARE

      Sprijinul acordat de EASO și raportarea

               11.

               EASO ar trebui să înființeze o echipă de experți care să fie detașați în Grecia cu misiunea de a sprijini cooperarea dintre statele membre și de a raporta cu privire la măsura în care persoanele transferate înapoi în Grecia în temeiul Regulamentului Dublin sunt tratate în conformitate cu garanțiile care trebuie să fie furnizate de Grecia, menționate la punctul 10.

      Raportarea efectuată de Grecia

               12.

               Greciei i se cere să prezinte, până la 15 februarie 2017, un raport referitor la progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentei recomandări. Raportul ar trebui să includă, mai ales, o descriere a acțiunilor întreprinse pentru remedierea deficiențelor nesoluționate, identificate în prezenta recomandare, inclusiv a modului în care autoritățile elene au pus la dispoziție sau plănuiesc să pună la dispoziție resursele umane și materiale necesare menționate la punctele 1-5 din prezenta recomandare și o descriere a evaluărilor continue ale nevoilor, menționate la punctele 1-3 din prezenta recomandare. În plus, acesta ar trebui să descrie modul în care autoritățile elene intenționează să pună în aplicare procedura de furnizare de garanții în cazuri individuale, menționată la punctul 10.

               13.

               Raportul ar trebui să includă, de asemenea, următoarele informații:

                           (a)

                           capacitatea de primire totală permanentă și temporară, actuală și planificată pentru cazarea solicitanților de protecție internațională și natura acestei capacități;

                           (b)

                           numărul total de cereri de azil pendinte în primă instanță;

                           (c)

                           date cuprinzătoare cu privire la toate căile de atac pendinte și deciziile pronunțate în a doua instanță, inclusiv privind cazurile de admisibilitate, atât de către noile comitete de apel, cât și de către comitetele de apel responsabile de soluționarea căilor de atac restante;

                           (d)

                           efectivele de personal totale, actuale și planificate pentru prelucrarea cererilor de azil înregistrate la Serviciul pentru azil și pentru Direcția pentru primiri și efectivele de personal totale, actuale și planificate, precum și numărul de comitete pe care Autoritatea de apel le-a pus treptat în funcțiune.

               14.

               După 15 februarie 2017, Grecia trebuie să raporteze la fiecare două luni cu privire la punerea în aplicare a prezentei recomandări.

      Adoptată la Bruxelles, 8 decembrie 2016.

            Pentru Comisie

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Membru al Comisiei

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 604/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (JO L 180, 29.6.2013, p. 31).

      (2)  M.S.S/Belgia și Grecia (nr. 30696/09) și N.S./Secretary of State for the Home Department, C-411/10 și C-493/10.

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe (JO L 50, 25.2.2003, p. 1), înlocuit de Regulamentul (UE) nr. 604/2013.

      (4)  Datele Frontex din 4 decembrie 2016.

      (5)  Declarația UE-Turcia, 18 martie 2016.

      (6)  A se vedea rapoartele Comisiei privind progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a Declarației UE-Turcia, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm

      (7)  Media zilnică a numărului de sosiri în Grecia în perioada 1 mai-31 iulie 2016 a fost de 52, iar în perioada 1 august-29 noiembrie 2016 aceasta a fost de 94.

      (8)  http://www.media.gov.gr/index.php, site accesat la 6 decembrie 2016.

      (9)  Decizia (UE) 2015/1523 a Consiliului din 14 septembrie 2015 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei (JO L 239, 15.9.2015, p. 146) și Decizia (UE) 2015/1601 a Consiliului din 22 septembrie 2015 de instituire a unor măsuri provizorii în domeniul protecției internaționale în beneficiul Italiei și al Greciei (JO L 248, 24.9.2015, p. 80).

      (10)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European și Consiliu, Al optulea raport privind transferul și relocarea, 7 decembrie 2016, COM(2016) 791 final.

      (11)  Recomandarea Comisiei din 10 februarie 2016 adresată Republicii Elene privind măsurile urgente pe care trebuie să le ia Grecia în vederea reluării transferurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 – C(2016) 871 final, Recomandarea Comisiei din 15 iunie 2016 adresată Republicii Elene privind măsurile specifice urgente pe care trebuie să le ia Grecia în vederea reluării transferurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 – C(2016) 3805 final.

      (12)  Recomandarea Comisiei din 28 septembrie 2016 adresată Republicii Elene privind măsurile specifice urgente pe care trebuie să le ia Grecia în vederea reluării transferurilor în temeiul Regulamentului (UE) nr. 604/2013 – C(2016) 6311 final.

      (13)  Până la sfârșitul anului 2016, majoritatea cererilor „preînregistrate” ar trebui să fie complet înregistrate. Scopul acestui exercițiu de preînregistrare, care s-a încheiat în august 2016, a fost de a-i înregistra în prealabil pe toți resortisanții țărilor terțe care sosiseră în mod neregulamentar în Grecia înainte de 20 martie 2016 și care își exprimaseră dorința de a solicita protecție internațională, dar nu fuseseră încă direcționați către procedura de azil de către autoritățile elene. Aproximativ 28 000 de persoane au fost preînregistrate în timpul verii.

      (14)  Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (JO L 180, 29.6.2013, p. 60).

      (15)  Directiva 2013/33/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a standardelor pentru primirea solicitanților de protecție internațională (JO L 180, 29.6.2013, p. 96).

      (16)  „Legea nr. 4375/2016 privind structura și funcționarea Serviciului pentru azil, a Autorității de apel și a Serviciului de primire și identificare, instituirea Secretariatului general pentru primire și transpunerea în legislația elenă a Directivei 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (reformare) și alte dispoziții”, disponibilă la adresa: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Trebuie adoptate acte de punere în aplicare sub formă de decizii ministeriale sau coministeriale, astfel încât autoritățile elene să poată pune în aplicare legea în ansamblul său.

      (17)  Legea nr. 4399/2016: http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf.

      (18)  Legea nr. 4415/2016: https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf.

      (19)  http://www.media.gov.gr/images/prosfygiko/REFUGEE_FLOWS-01-12-2016.pdf
   Aceste centre de urgență temporare și permanente au fost înființate în hotspoturile de pe insulele din Marea Egee și pe continent.

      (20)  Ministrul grec Mouzalas a declarat că numărul efectiv de migranți din insule este mai mic (aproximativ 10-12 000).

      (21)  http://reliefweb.int/report/greece/situation-update-unaccompanied-children-uac-greece-2-november-2016

      (22)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83

      (23)  Articolul 1 alineatul (3) din Legea nr. 4375/2016.

      (24)  Informații privind personalul, furnizate de Serviciul elen pentru azil în cadrul unei reuniuni cu serviciile Comisiei, care a avut loc la 10 noiembrie 2016.

      (25)  Cu toate acestea, având în vedere creșterea volumului de muncă, generată de punerea în aplicare a declarației UE-Turcia, comitetului alternativ i se transmit, spre examinare, 100 de cereri pe lună.

      (26)  Decizie coministerială (JO B 1862), 24 iunie 2016.

      (27)  Articolul 22 alineatul (3) din Legea nr. 4375/2016.

      (28)  Articolul 28 din Decretul prezidențial nr. 114/2010.

      (29)  Informații furnizate serviciilor Comisiei în cadrul unei reuniuni cu Autoritatea de apel, în noiembrie 2016.

      (30)  Acordul de grant a fost semnat la data de 15 iulie 2016.

      (31)  Decizia ministerială 1982/16 februarie 2016 (Monitorul Oficial, B' 335).

      (32)  Human Rights Watch, „Why Are You Keeping Me Here?”, septembrie 2016, https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (33)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European și Consiliu, „Înapoi la Schengen – o foaie de parcurs”, COM(2016) 120 final, 4 martie 2016.

      (34)  COM(2016) 270 final.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2017

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/89

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2017
   2013/C 217/22
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere economică durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, acesta a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2012 (4) și a emis un aviz cu privire la Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul Semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. De asemenea, la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 10 aprilie 2013, Comisia a publicat rezultatele bilanțului său aprofundat pentru Țările de Jos, întocmit în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Analiza Comisiei concluzionează că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice, care nu sunt însă excesive.

               (9)

               La 29 aprilie 2013, Țările de Jos și-au prezentat Programul național de reformă pentru 2013 și Programul de stabilitate pentru perioada 2012-2017. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de stabilitate, Consiliul consideră că Țările de Jos au pus în aplicare ample măsuri de consolidare în perioada 2011-2013, dar că este probabil ca efortul bugetar să nu fie suficient pentru a corecta deficitul excesiv în 2013, având în vedere, în principal, faptul că evoluțiile economice sunt mai puțin performante decât s-a preconizat. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din cadrul programului de stabilitate este, în linii mari, plauzibil. Pentru 2013 și 2014, Programul de stabilitate preconizează o creștere economică reală de – 0,4 % și, respectiv, de 1,1 %, care se apropie destul de mult de previziunile din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei, și anume – 0,8 % și 0,9 %. Obiectivul declarat al programului de stabilitate îl reprezintă reducerea în mod durabil a deficitului global sub 3 % din PIB, începând din 2014. Programul de stabilitate nu conține o trimitere explicită la obiectivul pe termen mediu, ceea ce sugerează că în privința acestuia se confirmă procentul de – 0,5 %, prevăzut de Programul de stabilitate de anul trecut. Obiectivul pe termen mediu este conform cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În plus, cu toate că programul de stabilitate prevede în 2015 o reducere a soldului structural de 0,5 % din PIB în termeni structurali, în conformitate cu cerința structurală anuală minimă, se preconizează că în 2016 soldul structural se va deteriora cu 0,4 % din PIB și că în 2017 acesta se va îmbunătăți cu 0,1 % din PIB, neîncadrându-se, prin urmare, în traiectoria de ajustare corespunzătoare. Pe baza previziunilor din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei, efortul bugetar anual mediu de aproximativ 0,7 % din PIB în perioada 2010-2013 corespunde efortului bugetar de ¾ % din PIB recomandat de Consiliu. Ajustarea bugetară din 2011 și 2012 s-a orientat cu precădere către cheltuieli, însă în 2013 s-a bazat în mare parte pe măsuri privind veniturile. Deficitul global prevăzut de Programul de stabilitate este în concordanță cu o corectare a deficitului excesiv până în 2014, un an după termenul stabilit de Consiliu la 2 decembrie 2009, în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Consiliul consideră că efortul bugetar preconizat de autorități nu este compatibil cu o corectare efectivă a deficitului excesiv până în 2014. Posibilele măsuri suplimentare de consolidare prevăzute de Programul de stabilitate au fost retrase temporar și, în orice caz, nu ar fi suficiente. Țările de Jos trebuie să definească măsuri suplimentare pentru a reduce în mod durabil deficitul public global, astfel încât acesta să ajungă în 2014 sub pragul de 3 % din PIB. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei în PIB va spori în continuare, ajungând la 74 % în 2013, și că va înregistra o creștere ușoară, atingând valoarea de 75 % în 2014. Prin urmare, se preconizează că ponderea datoriei în PIB va rămâne cu mult peste valoarea de referință de 60 %. Pentru 2015, programul de stabilitate estimează că ponderea datoriei în PIB va scădea la 71,4 %; ulterior, aceasta se va diminua ușor, ajungând la 70,8 % în 2017. Totuși, această scădere a ponderii datoriei în PIB după 2014 este insuficient susținută de măsuri în materie de politică.

               (11)

               Pentru a consolida potențialul Țărilor de Jos în ceea ce privește creșterea economică viitoare este extrem de important să se asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv, să se realizeze, pe termen scurt și mediu, obiectivul pe termen mediu și să se mențină cheltuielile care favorizează creșterea economică. În special, eforturile de promovare a inovării și cercetării, inclusiv a cercetării fundamentale, a educației și a formării, vor fi elemente-cheie în vederea realizării unei ajustări echilibrate. Aceasta nu numai că ar contribui la sprijinirea redresării economice, dar ar putea, de asemenea, să ajute la susținerea inovării și a capitalului uman, precum și să îmbunătățească gradul de competitivitate și perspectivele de creștere pe termen mediu și lung.

               (12)

               O provocare-cheie este reprezentată de piața imobiliară, unde rigiditățile și stimulentele cu efect de denaturare a concurenței s-au acumulat de-a lungul deceniilor formând modele de finanțare pentru locuințe și modele de economii sectoriale. Tendința gospodăriilor de a se îndatora în mare măsură oferind ca garanție bunurile imobiliare reflectă stimulentele fiscale de lungă durată, în special deductibilitatea fiscală integrală a dobânzilor ipotecare. Începând din aprilie 2012, o serie de măsuri au fost parțial puse în aplicare. Unele dintre acestea se referă la ajustarea regimului fiscal aplicat finanțării locuințelor. Trecerea treptată la limitarea deductibilității fiscale a dobânzilor ipotecare și la stimularea într-o mai mare măsură a amortizării este justificată, dar introducerea progresivă a acestei măsuri este prea lentă pentru a influența în mod semnificativ comportamentul de amortizare. Piața chiriilor este restricționată de reglementări și de prezența unui sector foarte extins al locuințelor sociale pentru ocuparea cărora există, de asemenea, liste lungi de așteptare. Introducerea recentă în sectorul locuințelor sociale a unei diferențieri a chiriilor pe baza venitului este un pas în direcția cea bună, dar impactul său este limitat. În consecință, cu toate că măsurile propuse reprezintă pași în direcția cea bună, ritmul general al reformelor este lent în abordarea problemelor de fond și, prin urmare, trebuie intensificat, ținând cont de impact în mediul economic actual și continuând, totodată, să se asigure că locuințele sociale sunt disponibile pentru cetățenii defavorizați, care nu sunt în măsură să obțină locuințe în condiții de piață, inclusiv în zonele cu cerere ridicată.

               (13)

               Sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii a fost consolidată prin creșterea treptată a vârstei legale de pensionare de la 65 de ani în 2012, la 67 de ani în 2021. Prin urmare, Țările de Jos au abordat în totalitate partea din recomandarea pentru 2012 care viza creșterea vârstei legale de pensionare și corelarea acesteia cu speranța de viață, atât în cazul primului, cât și al celui de al doilea pilon al sistemului de pensii. Printre provocările care trebuie abordate în continuare se numără și o împărțire adecvată a costurilor și a riscurilor atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații. În plus, s-a întârziat efectuarea unei revizuiri generale a guvernanței celui de al doilea pilon al sistemului de pensii care este menită să contribuie la susținerea rezilienței la îmbătrânirea populației. Punerea în aplicare a planurilor de reformă în domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung ar contribui la limitarea creșterii rapide a costurilor generate de îmbătrânirea populației și, astfel, ar sprijini sustenabilitatea finanțelor publice. În această privință, calitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire pe termen lung trebuie să fie menținute la un nivel corespunzător.

               (14)

               Reformele pieței muncii propuse de guvern au ca obiectiv creșterea ratei de activitate și a mobilității forței de muncă. Reforma Actului de participare este ambițioasă și relevantă pentru a stimula participarea pe piața forței de muncă. Cu toate acestea, reformele încă nu sunt consacrate în legislație. În plus, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a persoanelor care ocupă o poziție marginală pe piața muncii, inclusiv a femeilor, a persoanelor care provin din familii de migranți, a persoanelor cu handicap și a persoanelor în vârstă. Țările de Jos au anunțat reforme ale sistemului de indemnizații de șomaj și ale legislației relativ stricte în domeniul protejării locurilor de muncă. Aceste reforme, în combinație cu un credit fiscal pentru mobilitate („mobiliteitsbonus”) destinat angajatorilor care încadrează în muncă persoane asistate social cu vârsta de cel puțin 50 de ani sau persoane cu handicap, sunt bine orientate către categoriile cu o rată de participare mai redusă la piața forței de muncă. Cu toate acestea, deși sunt îndreptate în direcția cea bună, măsurile respective nu pot fi evaluate pe deplin decât după ce vor fi adoptate. În cele din urmă, accelerarea eliminării ultimelor stimulente cu efect de descurajare a persoanelor care aduc al doilea venit în gospodărie să lucreze mai multe ore ar avea potențialul de a atenua și mai mult viitoarele deficite de forță de muncă.

               (15)

               S-au înregistrat progrese substanțiale în ceea ce privește recomandarea din 2012 privind legăturile dintre inovare și știință, pe de o parte, și întreprinderi, pe de altă parte. Politica privind întreprinderile intitulată „Către vârf”, inclusiv abordarea sa sectorială a parteneriatelor public-privat în domeniul cercetării, inovării și educației („sectoare de vârf”) se află în prezent în faza de punere în aplicare. Pe lângă politicile sectoriale în materie de inovare este important să se continue politicile orizontale în domeniul cercetării și inovării și să se mențină un nivel corespunzător al finanțării din fonduri publice pentru cercetarea fundamentală care nu beneficiază de resurse bugetare.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate, și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei formulate în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (17)

               Luând în considerare această evaluare, Consiliul a analizat Programul de stabilitate, iar avizul său (5) se reflectă în special în recomandarea 1 de mai jos.

               (18)

               Luând în considerare bilanțul aprofundat al Comisiei și această evaluare, Consiliul a analizat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandarea de la punctul 2 de mai jos.

               (19)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre care au adoptat moneda euro (6). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Țările de Jos ar trebui să asigure, de asemenea, punerea în aplicare deplină și la timp a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ Țărilor de Jos să ia măsuri în perioada 2013-2014 astfel încât:

               1.

               Să consolideze și să pună în aplicare strategia bugetară, prin adoptarea de măsuri de susținere suficient de bine definite pentru 2014 și anii următori, în scopul de a asigura corectarea la timp și durabilă a deficitului excesiv până în 2014 și să depună efortul de ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului emise în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Să protejeze cheltuielile în domenii direct relevante pentru creșterea economică, cum ar fi educația, inovarea și cercetarea. După corectarea deficitului excesiv, să continue efortul de ajustare structurală care va permite Țărilor de Jos să îndeplinească obiectivul pe termen mediu până în 2015.

               2.

               Să intensifice eforturile pentru reformarea treptată a pieței locuințelor prin accelerarea reducerii planificate în ceea ce privește deductibilitatea fiscală a dobânzilor ipotecare ținând cont de impact în mediul economic actual și prin furnizarea unui mecanism de fixare a prețurilor orientat în mai mare măsură spre piața chiriilor, precum și prin corelarea suplimentară a chiriilor din sectorul locuințelor sociale cu veniturile gospodăriei. Să reorienteze întreprinderile din domeniul locuințelor sociale pentru a sprijini gospodăriile cele mai defavorizate.

               3.

               Să ajusteze cel de al doilea pilon al sistemului de pensii, în consultare cu partenerii sociali, pentru asigurarea unei împărțiri adecvate a costurilor și a riscurilor atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații. Să susțină creșterea treptată a vârstei legale de pensionare prin măsuri de stimulare a capacității de inserție profesională a lucrătorilor în vârstă. Să pună în aplicare reforma planificată a sistemului de îngrijire pe termen lung pentru a asigura eficacitatea acestuia din punctul de vedere al costurilor și să completeze reforma cu noi măsuri menite să limiteze creșterea costurilor, în vederea asigurării sustenabilității.

               4.

               Să adopte măsuri suplimentare pentru a consolida participarea la piața forței de muncă, în special în cazul persoanelor care ocupă o poziție marginală pe această piață. Să reducă în continuare stimulentele fiscale cu efect de descurajare din domeniul ocupării forței de muncă, inclusiv prin eliminarea treptată a creditelor fiscale transferabile pentru persoanele care aduc al doilea venit în gospodărie. Să favorizeze tranzițiile pe piața forței de muncă și să remedieze rigiditățile acesteia, inclusiv prin reforma legislației în domeniul protecției locurilor de muncă și a sistemului de indemnizații de șomaj.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (4)  JO C 219, 24.7.2012, p. 88.

      (5)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (6)  A se vedea pagina 97 din prezentul Jurnal Oficial.


Recomandare privind Avizul Consiliului în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind programul de convergenţă al Bulgariei pentru perioada 2006-2009