title: 2013/112/UE: Recomandarea Comisiei din 20 februarie 2013 Investiția în copii: ruperea cercului vicios al defavorizării

text:
               2.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 59/5

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 20 februarie 2013
   Investiția în copii: ruperea cercului vicios al defavorizării
   (2013/112/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Respectul pentru demnitatea umană este una dintre valorile de bază ale Uniunii Europene, printre obiectivele căreia se regăsește promovarea unei bune calități a vieții cetățenilor săi; Uniunea trebuie să protejeze drepturile copilului, să combată excluziunea socială și discriminarea și să promoveze justiția și protecția socială.

               (2)

               Copiii (1) sunt expuși unui risc mai mare de sărăcie și de excluziune socială decât media populației în marea majoritate a țărilor UE; copiii care cresc în situații de sărăcie sau de excluziune socială au mai puține șanse decât copiii din medii mai înstărite de a avea performanțe școlare bune, de a se bucura de o stare bună de sănătate și de a-și realiza, mai târziu în viață, întregul potențial.

               (3)

               Evitarea transmiterii situației defavorizate de la o generație la alta este o investiție esențială pentru viitorul Europei, precum și o contribuție directă la îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii, cu beneficii pe termen lung pentru copii, pentru economie și pentru societate în ansamblu.

               (4)

               Intervenția timpurie și prevenția sunt esențiale pentru dezvoltarea unor politici mai eficace și mai eficiente, întrucât cheltuielile publice implicate de remedierea consecințelor sărăciei și excluziunii sociale a copiilor tind să fie mai mari decât cele necesare pentru intervenții la o vârstă timpurie.

               (5)

               Abordarea în primii ani a situațiilor defavorizate este un mijloc important de intensificare a eforturilor de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale în general. Prevenirea este mai eficientă atunci când se utilizează strategii integrate care combină sprijinirea părinților în dobândirea accesului pe piața muncii cu ajutoare pentru venit adecvate și cu acces la serviciile esențiale pentru viitorul copiilor, cum ar fi o educație (preșcolară) de calitate, sănătate, locuințe și servicii sociale, precum și cu posibilitatea de a participa și de a-și exercita drepturile, toate acestea ajutându-i pe copii să-și atingă întregul potențial și dezvoltându-le adaptabilitatea.

               (6)

               Cele mai de succes strategii de abordare a problemei sărăciei copiilor s-au dovedit a fi cele dublate de politici de îmbunătățire a calității vieții tuturor copiilor care au acordat, în același timp, atenție copiilor aflați în situații deosebit de vulnerabile.

               (7)

               Promovarea egalității între sexe, integrarea în politici a principiului egalității între sexe și a șanselor egale, precum și combaterea discriminării cu care se confruntă copiii și familiile lor, indiferent de motive (în special a discriminării pe criterii de sex, rasă sau origine etnică, religie sau credință, handicap, vârstă sau orientare sexuală), ar trebui să stea la baza tuturor eforturilor de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor.

               (8)

               Criza financiară și economică actuală are un impact considerabil asupra copiilor și a familiilor, cu o creștere a proporției celor care trăiesc în condiții de sărăcie și excluziune socială în mai multe țări.

               (9)

               Eforturile de consolidare bugetară implicate de constrângerile fiscale tot mai mari cu care se confruntă mai multe țări ridică probleme semnificative în ceea ce privește continuarea unor politici sociale adecvate și eficace, atât pe termen scurt, cât și pe termen lung.

               (10)

               Peste un deceniu de cooperare la nivelul UE a dus la o înțelegere comună a factorilor care determină sărăcia în rândul copiilor, printr-un efort substanțial de elaborare a unor indicatori de monitorizare adecvați, de identificare a problemelor comune și de definire a abordărilor politice de succes, ceea ce a furnizat un impuls politic acestei probleme. Ca urmare, Comisia a anunțat adoptarea unei Recomandări privind sărăcia copiilor în cadrul Comunicării privind Platforma europeană de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale (2).

               (11)

               Strategia Europa 2020 a dat un nou elan eforturilor de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale în UE, prin stabilirea unui obiectiv european comun de reducere a numărului persoanelor care suferă sau riscă să sufere de pe urma sărăciei și a excluziunii sociale cu cel puțin 20 de milioane până în 2020, precum și prin intensificarea eforturilor de combatere a abandonului școlar timpuriu. Combaterea și prevenirea sărăciei copiilor sunt părți esențiale ale eforturilor statelor membre în această privință și fac parte dintre obiectivele Platformei europene de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale.

               (12)

               Guvernanța europeană actuală în cadrul semestrului european asigură punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări privind combaterea sărăciei copiilor și pentru îmbunătățirea calității vieții acestora.

               (13)

               Toate statele membre ale UE au ratificat Convenția Organizației Națiunilor Unite privind drepturile copilului. Standardele și principiile convenției ONU trebuie să continue să ghideze politicile și acțiunile UE care au un impact asupra drepturilor copilului.

               (14)

               Prin intermediul Raportului consultativ al Comitetului pentru protecție socială (3) și al unor mesaje-cheie, precum și al Concluziilor Consiliului Ocuparea Forței de Muncă, Politică Socială, Sănătate și Consumatori (EPSCO) din octombrie 2012, „Prevenirea și combaterea sărăciei și excluziunii sociale în rândul copiilor și promovarea bunăstării copiilor” (4), statele membre și-au reafirmat angajamentul în acest sens și au salutat inițiativa Comisiei de a adopta o recomandare pe această temă.

               (15)

               Au existat mai multe politici la nivelul UE care s-au ocupat de problemele legate de sărăcia în rândul copiilor și de transmiterea situației defavorizate de la o generație la alta, în special în domeniile educației și formării, sănătății, drepturilor copilului și egalității dintre sexe (5).

               (16)

               Deși politicile care abordează problema sărăciei copiilor țin în primul rând de competența statelor membre, un cadru comun european poate consolida sinergiile dintre domeniile politice relevante și poate ajuta statele membre să-și revizuiască politicile și să învețe unele din experiența altora în vederea îmbunătățirii eficienței și eficacității politicilor proprii prin abordări inovatoare, ținând seama de diversitatea problemelor cu care se confruntă, precum și de cea a circumstanțelor locale și regionale.

               (17)

               În contextul viitorului cadru financiar multianual, astfel de orientări pot furniza, de asemenea, baza pentru o cooperare aprofundată și pot orienta utilizarea instrumentelor financiare corespunzătoare, în special a fondurilor structurale, în vederea îndeplinirii obiectivului propus de „promovare a incluziunii sociale și de combatere a sărăciei”,

         RECOMANDĂ CA STATELE MEMBRE: Să dezvolte și să pună în aplicare politici pentru combaterea sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor și pentru promovarea unei mai bune calități a vieții, prin strategii multidimensionale, conform următoarelor orientări:
   1.   GHIDAREA DUPĂ URMĂTOARELE PRINCIPII ORIZONTALE

               —

               abordarea problemei sărăciei și excluziunii sociale a copiilor prin strategii integrate care să urmărească mai mult decât asigurarea securității materiale a copiilor și care să promoveze șansele egale, astfel încât toți copiii să-și poată realiza pe deplin potențialul;

               —

               abordarea problemei sărăciei și excluziunii sociale a copiilor din perspectiva drepturilor copiilor, în special prin raportarea la dispozițiile corespunzătoare din Tratatul privind Uniunea Europeană, Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și Convenția ONU privind drepturile copilului, pentru a se garanta că aceste drepturi sunt respectate, protejate și aplicate;

               —

               așezarea în prim plan a interesului superior al copilului și considerarea copiilor drept deținători de drepturi independenți, recunoscând, în același timp, importanța susținerii familiilor ca entități cu rol prioritar în îngrijirea copiilor;

               —

               păstrarea echilibrului cuvenit între politicile universale, menite să promoveze o bună calitate a vieții pentru toți copiii, și abordările direcționate înspre susținerea celor mai defavorizați;

               —

               concentrarea atenției asupra copiilor expuși unui risc sporit din cauza defavorizărilor multiple, cum este cazul copiilor romi, al copiilor imigranților sau ai membrilor minorități etnice, al copiilor cu nevoi speciale sau cu handicap, al copiilor aflați în îngrijire alternativă sau al copiilor străzii, al celor cu părinți încarcerați, precum și al copiilor din gospodării expuse unui risc crescut de sărăcie, cum sunt cele cu un singur părinte sau cele ale unor familii numeroase;

               —

               susținerea investițiilor în copii și familii și asigurarea cadrului pentru continuitatea politicilor și planificarea pe termen lung; evaluarea modului în care reformele politice îi afectează pe cei mai defavorizați și luarea de măsuri pentru compensarea eventualelor efecte negative.

         2.   DEZVOLTAREA DE STRATEGII INTEGRATE, BAZATE PE TREI PILONI PRINCIPALI

   2.1.   Accesul la resursele adecvate

      Susținerea participării părinților pe piața muncii – Recunoașterea legăturii strânse dintre participarea părinților pe piața muncii și condițiile de trai ale copiilor și, în conformitate cu principiile expuse în Recomandarea Comisiei privind incluziunea activă (6) și Obiectivele de la Barcelona (7), adoptarea tuturor măsurilor necesare pentru sprijinirea participării părinților pe piața muncii, în special pentru cei aflați la distanță de piața muncii și pentru gospodăriile expuse unui risc deosebit:

               —

               asigurarea faptului că munca „merită efortul”, prin identificarea și compensarea dezavantajelor specifice cu care se confruntă părinții atunci când intră, rămân sau progresează pe piața muncii, inclusiv a celor legate de conceperea sistemelor fiscale și de prestații sociale și de interacțiunea dintre acestea;

               —

               încurajarea inserției profesionale și a participării la munca remunerată a părinților singuri și a celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei pe piața muncii remunerate, promovarea egalității dintre femei și bărbați pe piața muncii și în ceea ce privește responsabilitățile familiale;

               —

               asigurarea unui sprijin mai amplu pentru reintegrarea părinților pe piața muncii după un concediu parental, prin măsuri de formare profesională și ajutor pentru găsirea unui loc de muncă, acordând o atenție deosebită celor aflați în situații de risc;

               —

               intensificarea eforturilor de asigurare a accesului efectiv pentru toate familiile, inclusiv pentru cele aflate în situații vulnerabile și care locuiesc în zone defavorizate, la educație și îngrijire accesibile financiar și de bună calitate pentru copiii de vârste mici;

               —

               adaptarea criteriilor de concepere și eligibilitate pentru serviciile de îngrijire a copiilor la tipologii tot mai diverse ale programului de lucru, ajutându-i astfel pe părinți să-și respecte angajamentele profesionale sau să-și găsească un loc de muncă, păstrând, în același timp, în centrul atenției interesul superior al copilului;

               —

               promovarea calității, inclusiv a locurilor de muncă și a unui mediu profesional care să le permită părinților să găsească un bun echilibru între muncă și rolul de părinte, printre altele, prin concedii parentale, sprijin la locul de muncă și programe de lucru flexibile.

      Asigurarea unui nivel de trai adecvat printr-o combinație de tipuri de prestații – copiii ar putea să se bucure de un nivel de trai adecvat, compatibil cu o viață demnă, printr-o combinare optimă a prestațiilor bănești cu cele în natură:

               —

               sprijinirea veniturilor familiilor prin prestații adecvate, coerente și eficiente, inclusiv prin stimulente financiare, alocații familiale sau pentru copiii aflați în întreținere, alocații pentru locuințe și sisteme de venit minim;

               —

               completarea programelor de ajutoare bănești pentru venit cu prestații în natură, în special în legătură cu nutriția, îngrijirea copilului, sănătatea, locuința, transportul și accesul la activități sportive și socioculturale;

               —

               asigurarea faptului că sprijinul financiar pentru copii și criteriile de eligibilitate pentru acesta reflectă evoluția condițiilor de trai și garantează o redistribuire echitabilă în funcție de grupurile de venituri;

               —

               asigurarea posibilității de a beneficia efectiv de prestațiile la care au dreptul copiii sau familiile lor prin facilitarea accesului la acestea și prin oferirea de servicii de informare aflate la dispoziția beneficiarilor;

               —

               furnizarea de prestații acordate pe baza veniturilor sau de alte prestații specifice, în așa fel încât să se evite stigmatizarea, prestațiile să fie adaptate la nevoile diferite ale copiilor și să se reducă riscul de sărăcie, evitându-se, în același timp, descurajarea intrării pe piața muncii a celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei sau a părintelui singur;

               —

               folosirea cu discernământ a prestațiilor familiale condiționate de comportamentul părinților sau de frecventarea școlii de către copii și evaluarea impactului potențial negativ al unor astfel de măsuri;

               —

               instituirea de mecanisme regulate și adaptabile de livrare a prestațiilor, care să asigure o acoperire maximă și să ofere copiilor maximul de beneficii, cum ar fi plățile în avans.

         2.2.   Accesul la servicii accesibile financiar și de calitate

      Reducerea inegalității la vârste mici, prin investiții în educația și îngrijirea copiilor preșcolari – valorificarea potențialului de incluziune socială și de dezvoltare al educației și îngrijirii preșcolarilor, folosind aceste instrumente ca pe investiții sociale menite să reducă inegalitățile și problemele cu care se confruntă copiii defavorizați, printr-o intervenție timpurie:

               —

               asigurarea accesului la educație și îngrijire de bună calitate și incluzive pentru copiii preșcolari; garantarea faptului că acestea rămân accesibile financiar și sunt adaptabile la nevoile familiilor;

               —

               încurajarea participării copiilor proveniți din medii defavorizate (în special a celor mai mici de trei ani), indiferent de situația ocupațională a părinților lor, și evitarea stigmatizării și a segregării;

               —

               sprijinirea părinților în asumarea rolului lor de educatori principali ai propriilor copii în timpul primilor ani de viață și încurajarea serviciilor de educație și îngrijire în direcția colaborării strânse cu părinții și cu actorii din comunitate implicați în creșterea copiilor (cum ar fi serviciile de sănătate sau cele de sprijin pentru părinți);

               —

               informarea părinților pentru a-i ajuta să conștientizeze beneficiile participării la programe de educație și îngrijire atât pentru copii, cât și pentru ei înșiși; utilizarea sistemelor de educație și îngrijire ca sisteme de alertă timpurie pentru identificarea problemelor fizice sau psihologice, a nevoilor speciale sau a abuzului, în familie sau la școală.

      Creșterea impactului sistemelor educaționale asupra șanselor egale – sporirea capacității sistemelor de educație de a rupe cercul vicios al defavorizării, asigurând tuturor copiilor posibilitatea de a beneficia de o educație incluzivă și de bună calitate, care să le stimuleze dezvoltarea emoțională, socială, cognitivă și fizică:

               —

               garantarea includerii tuturor elevilor, dacă este cazul prin resurse și posibilități special alocate pentru cei mai defavorizați, și monitorizarea adecvată a rezultatelor;

               —

               recunoașterea și compensarea disparităților spațiale în ceea ce privește disponibilitatea și calitatea ofertei educaționale, precum și rezultatele școlare; încurajarea politicilor de desegregare care consolidează principiul educației generale pentru toți copiii;

               —

               crearea unui mediu educațional incluziv prin consolidarea legăturii dintre școli și părinți și, dacă este necesar, prin oferirea de sprijin personalizat în vederea compensării unor dezavantaje specifice, de exemplu prin formare pentru părinții copiilor proveniți din imigrație și din rândul minorităților etnice;

               —

               înlăturarea obstacolelor care îi opresc sau îi împiedică pe copii să frecventeze sau să absolve școala (cum ar fi taxele suplimentare din învățământul obligatoriu), prin furnizarea unui ajutor educațional dedicat, într-un mediu care să încurajeze învățarea;

               —

               îmbunătățirea performanțelor elevilor cu competențe de bază reduse, prin consolidarea alfabetizării, a competențelor numerice și a noțiunilor de bază din matematică și științe, precum și prin asigurarea detectării timpurii a elevilor cu rezultate foarte slabe;

               —

               elaborarea și punerea în aplicare a unor politici globale de reducere a abandonului școlar timpuriu, politici care să cuprindă prevenția, intervenția și măsurile compensatorii; asigurarea faptului că aceste politici includ măsuri dedicate celor expuși riscului de abandon școlar timpuriu;

               —

               consolidarea legislației în materie de egalitate și garantarea dreptului de bază la o calificare minimă de calitate chiar și pentru cei mai marginalizați dintre elevi;

               —

               revizuirea și consolidarea profilului profesional al tuturor profesiilor didactice și pregătirea profesorilor pentru diversitatea socială; folosirea mediatorilor culturali și a modelelor culturale specifice pentru facilitarea integrării copiilor romi sau proveniți din imigrație.

      Îmbunătățirea capacității de răspuns a sistemelor de sănătate la nevoile copiilor defavorizați – garantarea faptului că toți copiii își pot folosi pe deplin dreptul universal la asistență medicală, inclusiv prin prevenirea bolilor, prin promovarea sănătății și prin accesul la servicii de asistență medicală de calitate:

               —

               înlăturarea obstacolelor din calea accesului la asistența medicală pentru copiii și familiile aflate în situații vulnerabile, precum costurile, barierele culturale și lingvistice și lipsa de informații; îmbunătățirea formării profesioniștilor din domeniul sănătății în acest sens;

               —

               investiții în prevenire, în special în primii ani de viață, prin introducerea unor politici cuprinzătoare, care să combine elemente de nutriție, de sănătate, de educație și sociale;

               —

               compensarea variațiilor sociale ale stilului de viață nesănătos și abuzului de droguri și alcool prin oferirea accesului la diete echilibrate și la activități fizice tuturor copiilor;

               —

               acordarea unei atenții speciale copiilor cu handicap sau cu probleme de sănătate mintală, copiilor fără acte sau neînregistrați, adolescentelor însărcinate și copiilor din familii în care se abuzează de droguri sau alcool;

      Asigurarea unor locuințe și a unui mediu de viață sigur și adecvat pentru copii – oferirea posibilității, pentru toți copiii, de a crește într-un mediu sigur, sănătos și propice copiilor, care să răspundă nevoilor lor de dezvoltare și de învățare:

               —

               oferirea accesului, pentru familiile cu copii, la locuințe accesibile financiar și de calitate (inclusiv la locuințe sociale) și remedierea situațiilor de expunere la pericole de mediu, la supraaglomerare și la precaritate energetică;

               —

               sprijinirea familiilor și a copiilor expuși riscului de a rămâne fără locuință prin evitarea evacuărilor, a mutărilor care nu sunt necesare și a separării de familie, precum și prin oferirea de adăposturi temporare și de locuințe pe termen lung;

               —

               luarea în considerare a interesului superior al copiilor în planurile de urbanism; evitarea ghetoizării și segregării prin promovarea diversității sociale și prin asigurarea unui acces adecvat la transportul public;

               —

               reducerea expunerii dăunătoare a copiilor la un mediu social și de viață deteriorat, pentru a evita transformarea lor în victime ale violenței și abuzului.

      Sporirea sprijinului pentru familii și a calității serviciilor de îngrijire alternative – consolidarea serviciilor sociale și de protecție a copilului în domeniul prevenției; asistarea familiilor în dezvoltarea deprinderilor parentale într-un mod care să evite stigmatizarea, asigurând în același timp faptul că acei copii care au fost luați din grija părinților cresc într-un mediu care răspunde nevoilor lor:

               —

               asigurarea faptului că sărăcia nu este niciodată singurul motiv pentru luarea unui copil din grija părinților; scopul ar trebui să fie rămânerea sau întoarcerea copilului în familie, de exemplu prin remedierea lipsurilor materiale ale acesteia;

               —

               asigurarea unei filtrări corespunzătoare pentru evitarea plasării copiilor în instituții și revizuirea cu regularitatea a cazurilor dacă astfel de plasări au avut totuși loc;

               —

               oprirea extinderii serviciilor de îngrijire instituțională pentru copiii lipsiți de îngrijire părintească; promovarea, în schimb, a unei îngrijiri comunitare de calitate și a asistenței maternale într-un mediu familial, în care vocea copilului să se poată face auzită;

               —

               asigurarea faptului că și copiii lipsiți de îngrijirea părintească au acces la servicii de calitate (atât la cele standard, cât și la servicii specifice) în ceea ce privește sănătatea, educația, locurile de muncă, asistența socială, securitatea și locuințele, inclusiv în perioada de tranziție spre vârsta adultă;

               —

               oferirea de sprijin adecvat copiilor lăsați în urmă atunci când unul sau ambii părinți emigrează în altă țară în vederea găsirii unui loc de muncă, precum și persoanelor care își asumă îngrijirea acestor copii.

         2.3.   Dreptul de participare al copiilor

      Sprijinirea participării tuturor copiilor la jocuri, activități recreaționale, sport și activități culturale – recunoașterea influenței copiilor asupra calității propriei vieți și a capacității lor de a face față în situații dificile, în special oferindu-li-se ocazia de a participa la activități de învățare informale, care să aibă loc în afara căminului și după orele de școală obișnuite:

               —

               îndepărtarea barierelor precum costurile, accesul și diferențele culturale, pentru a se garanta că toți copiii pot participa la jocuri, activități recreaționale, sport și activități culturale în afara școlii;

               —

               furnizarea unor locuri sigure în mediul copiilor și sprijinirea comunităților defavorizate prin intermediul unor măsuri stimulative;

               —

               încurajarea școlilor, comunităților și autorităților locale în direcția creării de activități și facilități extrașcolare pentru toți copiii, indiferent de situația profesională și de mediul de proveniență al părinților lor;

               —

               asigurarea posibilității, pentru toate familiile, de a participa la activități sociale care îmbunătățesc competențele parentale și favorizează comunicarea pozitivă în cadrul familiei;

               —

               promovarea modelelor de participare care valorifică potențialul voluntariatului în cadrul comunității și întăresc solidaritatea dintre generații.

      Instituirea unor mecanisme care să promoveze participarea copiilor la luarea deciziilor care le afectează viața – mecanisme prin care să li se permită copiilor să-și exprime opiniile în cunoștință de cauză și să fie încurajați în acest sens, garantându-se că opiniile lor sunt luate în considerare și se reflectă în deciziile majore care îi privesc:

               —

               utilizarea și dezvoltarea pe mai departe a instrumentelor existente de implicare a copiilor în funcționarea serviciilor precum îngrijirea, asistența medicală și educația, precum și consultarea lor la elaborarea politicilor relevante, prin mecanisme adaptate vârstei lor;

               —

               sprijinirea implicării tuturor copiilor în structurile participative existente; atragerea și sprijinirea participării copiilor din medii defavorizate;

               —

               încurajarea profesioniștilor care lucrează cu și pentru copii să-i implice pe aceștia în mod activ, ajutându-i să-și conștientizeze drepturile și obligațiile conexe;

               —

               aplicarea dreptului copilului de a fi ascultat înaintea luării oricăror decizii în justiție și promovarea unei justiții adaptate la nevoile copiilor, în special prin asigurarea accesului efectiv al acestora la tribunale și la procedurile judiciare.

         3.   DEZVOLTAREA ÎN CONTINUARE A MECANISMELOR DE GUVERNANȚĂ, PUNERE ÎN APLICARE ȘI MONITORIZARE NECESARE

      Consolidarea sinergiilor între sectoare și îmbunătățirea mecanismelor de guvernanță – asigurarea faptului că politicile combat în mod eficace sărăcia în rândul copiilor și excluziunea socială a acestora, prin înzestrarea acestor politici cu o viziune globală și prin creșterea coordonării dintre actorii principali:

               —

               dezvoltarea unor legături regulate și sistematice între domeniile politice puternic relevante pentru incluziunea socială a copiilor și consolidarea sinergiilor dintre actorii principali, în special în domeniile educației, ocupării forței de muncă, sănătății, egalității și drepturilor copiilor;

               —

               realizarea de eforturi pentru integrarea politicilor din domeniu și a drepturilor copiilor în politicile importante, de exemplu prin mecanisme instituționale specifice;

               —

               promovarea unei cooperări strânse și a dialogului regulat între autoritățile publice de la toate nivelurile, partenerii sociali, comunitățile locale și organizațiile societății civile;

               —

               sprijinirea și creșterea implicării copiilor, inclusiv în punerea în aplicare a prezentei recomandări.

      Consolidarea utilizării abordărilor bazate pe fapte – consolidarea elaborării bazate pe fapte a politicilor și a inovațiilor în domeniul politicii sociale, ținându-se seama în mod adecvat de impactul potențial al acestor politici asupra copiilor:

               —

               utilizarea pe deplin a statisticilor și a datelor administrative existente pentru monitorizarea impactului politicilor asupra copiilor și familiilor lor; îmbunătățirea capacității statistice (inclusiv a defalcării pe sexe), acolo unde este posibil și necesar, în special în ceea ce privește lipsurile cu care se confruntă copiii, accesul la îngrijire de calitate și accesibilă financiar, sănătatea copiilor și situația celor mai vulnerabili dintre aceștia;

               —

               îmbunătățirea disponibilității rapide a datelor pentru monitorizarea situației copiilor și promovarea utilizării de metode și modele precum microsimularea pentru sprijinirea unei evaluări ex ante mai sistematice a impactului potențial al politicilor asupra copiilor;

               —

               întărirea legăturilor dintre comunitatea decidenților politici și cea a cercetătorilor și testarea inovațiilor relevante din domeniul politicilor; încurajarea evaluării bazate pe fapte a rezultatelor programelor, inclusiv pe termen lung, prin instrumente precum anchetele longitudinale; promovarea vizibilității și a împărtășirii rezultatelor;

               —

               promovarea schimburilor de bune practici și de cunoștințe, a aplicării modelelor de intervenție testate și a măsurilor de stimulare a solidarității în cadrul comunității mai largi și încurajarea comunităților locale în sensul cooperării;

               —

               evaluarea impactului politicilor temporare introduse ca răspuns la criza economică înainte de a lua decizia transformării acestor măsuri în reforme structurale.

         4.   EXPLOATAREA PE DEPLIN A INSTRUMENTELOR RELEVANTE ALE UE

      Abordarea cu prioritate în cadrul Strategiei Europa 2020 a problemei sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor – mobilizarea gamei de instrumente și indicatori disponibili în cadrul Strategiei Europa 2020 pentru a da un nou elan eforturilor comune de rezolvare a problemei sărăciei și excluziunii sociale a copiilor:

               —

               plasarea cu fermitate a problemei sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor pe un loc prioritar în cadrul Strategiei Europa 2020 și a programelor naționale de reformă, ca parte a eforturilor generale de reducere a sărăciei și excluziunii sociale, ținând seama de recomandările specifice fiecărei țări adoptate de Consiliul European;

               —

               luarea în considerare, dacă este cazul, a valorii adăugate reprezentate de obiectivele naționale de reducere a sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor, ținând seama de specificul național;

               —

               exploatarea pe deplin a instrumentelor oferite de Strategia Europa 2020 și de metoda deschisă de coordonare în domeniul social pentru îmbunătățirea monitorizării și evaluării politicilor care abordează sărăcia în rândurile copiilor și calitatea vieții acestora, utilizând la maximum cadrul de monitorizare propus, care se bazează pe indicatori, anexat la prezenta recomandare;

               —

               consolidarea sinergiei cu politicile relevante ale UE, în special în domeniile educației, sănătății, egalității dintre bărbați și femei și drepturilor copiilor.

      Mobilizarea instrumentelor financiare corespunzătoare ale UE – utilizarea adecvată a posibilităților oferite de instrumentele financiare ale UE pentru sprijinirea priorităților politice descrise mai sus:

               —

               sprijinirea elaborării unor politici și a inovării sociale bazate pe fapte, prin intermediul Programului pentru schimbări sociale și inovare socială, al Fondului social european și al inițiativei Orizont 2020 și utilizarea acestor programe pentru testarea, evaluarea și extinderea posibilelor inovații politice;

               —

               utilizarea la maximum a Fondului european de ajutor pentru persoanele cele mai defavorizate (pentru combaterea penuriei alimentare și a lipsurilor care afectează copiii), a programelor europene de distribuire de lapte și de fructe în școli (care furnizează produse cu valoare nutrițională pozitivă și încurajează bunele obiceiuri alimentare) și a programului Erasmus pentru toți (care promovează accesul copiilor la educație, învățarea informală și sport);

               —

               folosirea posibilităților oferite de fondurile structurale pentru sprijinirea copiilor și a familiilor pentru elaborarea programelor operaționale pentru 2014-2020 din cadrul Fondului social european și al Fondului european de dezvoltare regională, conform recomandărilor specifice fiecărei țări;

               —

               folosirea corespunzătoare a obiectivelor tematice legate de promovarea ocupării forței de muncă și de sprijinirea mobilității acesteia, de promovarea incluziunii sociale și de combaterea sărăciei, de investițiile în educație și competențe și de învățarea pe tot parcursul vieții, precum și a priorităților pentru investiții corespunzătoare fiecărui domeniu. Acestea cuprind în special educația copiilor preșcolari, reducerea abandonului școlar timpuriu, reconcilierea vieții private cu cea profesională, accesul la servicii, inclusiv la serviciile sociale și de asistență medicală, strategiile de dezvoltare locală ale comunităților, sprijinirea regenerării zonelor defavorizate și trecerea de la servicii instituționale la servicii comunitare;

               —

               pentru asigurarea faptului că intervențiile fondurilor structurale din perioada 2014-2020 sunt eficace, urmărirea unor strategii bazate pe fapte pentru reducerea abandonului școlar timpuriu, prin implicarea părților interesate relevante și prin măsuri de sprijinire a trecerii de la îngrijirea instituțională la cea comunitară;

               —

               promovarea parteneriatelor în programarea fondurilor structurale și în accesul la acestea, prin implicarea părților interesate relevante la nivel național, regional și local, în special a autorităților publice, a partenerilor sociali și a organizațiilor neguvernamentale relevante, în vederea mobilizării pentru combaterea sărăciei în rândul copiilor.

      Adoptată la Bruxelles, 20 februarie 2013.

            Pentru Comisie

         László ANDOR

            Membru al Comisiei

      (1)  Conform Convenției ONU privind drepturile copilului, în acest context, copii înseamnă persoane cu vârstă mai mică de 18 ani.

      (2)  COM(2010) 758 final.

      (3)  Comitetul pentru protecție socială, Raport consultativ către Comisia Europeană privind combaterea și prevenirea sărăciei în rândul copiilor și promovarea bunăstării copiilor, 27 iunie 2012.

      (4)  Prevenirea și combaterea sărăciei și excluziunii sociale în rândul copiilor și promovarea bunăstării copiilor – Concluziile Consiliului EPSCO, 4 octombrie 2012, 14437/12.

      (5)  A se vedea în special: Un cadru strategic actualizat pentru cooperare europeană în domeniul educației și formării profesionale, COM(2008) 865 final; Solidaritate în domeniul sănătății: reducerea inegalităților în materie de sănătate în UE, CUM(2009) 567 final; O agendă a UE pentru drepturile copilului, COM(2011) 60 final; Strategie pentru egalitatea între femei și bărbați 2010-2015, COM(2010) 491 final.

      (6)  Recomandarea 2008/867/CE a Comisiei din 3 octombrie 2008 privind incluziunea activă a persoanelor excluse de pe piața muncii.

      (7)  Concluziile Președinției, Consiliul European de la Barcelona, 15-16 martie 2002, SN 100/1/02 REV 1.

      ANEXĂ

         Cadru de monitorizare bazat pe indicatori

      Cadrul de monitorizare propus scoate în evidență indicatorii relevanți pentru monitorizarea punerii în aplicare a recomandării. Propunerile de dezvoltare în continuare sunt evidențiate în anexele la Pachetul privind investițiile sociale.

         Obiectivul global de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale a copiilor și de promovarea a unei bune calități a vieții pentru copii

                  Europa 2020

                  Definiție

                  Defalcări

                  Sursă

                  primar/secundar/contextual (1)

                  Observații

                     Copii expuși riscului de sărăcie sau de excluziune socială (detalierea obiectivului Europa 2020 de combatere a sărăciei și a excluziunii sociale)

                  Totalitatea copiilor care locuiesc într-o gospodărie expusă riscului de sărăcie și/sau în condiții de lipsuri materiale severe și/sau într-o gospodărie cu o foarte slabă intensitate a muncii (a se vedea mai jos definițiile celor 3 indicatori)

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                  Indicator

                  Definiție

                  Defalcări

                  Sursă

                  primar/secundar/contextual

                  Observații

                     Rata riscului de sărăcie în rândul copiilor (de analizat împreună cu pragul de sărăcie în SPC pentru o gospodărie formată din 2 adulți și 2 copii sub 14 ani)

                  Proporția copiilor care trăiesc într-o gospodărie cu un venit disponibil pe adult-echivalent de sub 60 % din media națională

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17) și tipuri de gospodărie

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Rata lipsurilor materiale severe

                  Proporția copiilor care trăiesc într-o gospodărie în care condițiile de trai sunt puternic marcate de lipsa de resurse, respectiv familii care nu își pot permite cel puțin 4 din următoarele 9 elemente: i) să-și plătească chiria sau utilitățile; ii)să-și încălzească suficient locuința; iii) să achite cheltuieli neprevăzute; iv) să mănânce carne, pește sau un echivalent proteic o dată la două zile; v) o săptămână de vacanță în afara locuinței; vi) un automobil; vii) o mașină de spălat; viii) un televizor color sau ix) un telefon.

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Proporția copiilor care trăiesc în gospodării cu o foarte slabă intensitate a muncii

                  Proporția copiilor care trăiesc într-o gospodărie în care adulții de vârstă activă (18-59) au muncit mai puțin de 20 % din potențialul lor activ în cursul ultimului an (respectiv pe durata perioadei de referință)

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Indicator de lipsuri materiale ale copiilor

                  În curs de discutare

                  Eurostat, EU-SILC

                  nu se aplică

                  În curs de elaborare

                     Dispersia riscului de sărăcie în rândul copiilor în jurul pragului de risc de sărăcie: rata de risc de sărăcie calculată cu praguri de 50 % și de 70 %

                  Proporția copiilor care trăiesc într-o gospodărie cu un venit disponibil pe adult-echivalent de sub 50 % și respectiv de sub 70 % din media națională

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17)

                  Eurostat, EU-SILC

                  secundar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Rata riscului persistent de sărăcie a copiilor

                  Proporția copiilor care trăiesc într-o gospodărie cu un venit disponibil pe adult-echivalent aflat sub pragul de sărăcie în anul curent și în cel puțin alți 2 ani din ultimii 3

                  0-17

                  Eurostat, EU-SILC (longitudinal)

                  secundar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Rata riscului de sărăcie a copiilor măsurată la un anumit moment din timp

                  Proporția copiilor care trăiesc în gospodării cu un venit disponibil pe adult-echivalent de sub 60 % din media națională, cu pragul măsurat la un anumit moment din timp

                  0-17

                  Eurostat, EU-SILC

                  contextual

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

         Accesul la resursele adecvate

                  Indicator

                  Definiție

                  Defalcări

                  Sursă

                  primar/secundar/contextual

                  Observații

                     Rata sărăciei în rândul persoanelor încadrate în muncă și care trăiesc în gospodării cu copii aflați în întreținere

                  Proporția persoanelor (cu copii aflați în întreținere) definite ca fiind încadrate în muncă și care au venituri situate sub pragul de sărăcie (60 % din venitul disponibil pe adult-echivalent)

                  Pe vârste (0-17, 18-64, 0-64); pe tipul de gospodărie (părinți singuri, doi adulți cu copii aflați în întreținere)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                     Rata riscului de sărăcie în rândul copiilor per intensitatea muncii adulților din gospodărie

                  Proporția copiilor care trăiesc în gospodării cu un venit disponibil pe adult-echivalent de sub 60 % din media națională după intensitatea muncii din gospodărie

                  0-17, intensitatea muncii din gospodărie [foarte mare (0,85-1), mare (0,55-0,85), medie (0,45-0,55), slabă (0,2-0,45)]

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                     Rata riscului de sărăcie în rândul copiilor din gospodării cu adulți care muncesc

                  Proporția copiilor care trăiesc în gospodării cu un venit situat sub pragul de sărăcie (60 % din venitul mediu disponibil pe adult-echivalent) și cu o intensitate a muncii de peste 0,2

                  După tipul de gospodărie

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                     Decalajul mediu relativ al riscului de sărăcie în rândul copiilor

                  Diferența dintre venitul mediu adult-echivalent al persoanelor situate sub pragul de sărăcie și pragul de sărăcie, exprimată ca procent din pragul riscului de sărăcie

                  0-17

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Servicii de îngrijire a copilului

                  Copiii aflați în îngrijire (prin servicii de îngrijire oficiale (2) altele decât familia) ca procent din totalitatea copiilor din aceeași grupă de vârstă

                  Sub 3 ani, între 3 ani și vârsta de școlarizare obligatorie; sub 30 de ore, 30 de ore sau mai mult pe săptămână

                  Eurostat, EU-SILC

                  secundar

                  Trebuie evaluată relevanța defalcării pe categorii de venituri

                     Impactul faptului de a avea copii asupra încadrării în muncă

                  Diferența în puncte procentuale (pp) între

                              —

                              rata de ocupare a persoanelor cu vârsta între 20 și 49 de ani care trăiesc în gospodării în care nu există copii cu vârste între 0 și 6 ani și

                              —

                              rata de ocupare a persoanelor cu vârsta între 20 și 49 de ani care trăiesc în gospodării în care există cel puțin un copil cu vârsta între 0 și 6 ani

                  Total, pe sexe

                  Eurostat (ancheta asupra forței de muncă)

                  contextual

                  Se recomandă separarea pe categoriile de vârstă 0-3, respectiv 3-6 ani a copiilor

                     Angajarea cu normă parțială din motive de responsabilități familiale

                  Persoanele angajate cu normă parțială întrucât au în îngrijire copii sau adulți dependenți, ca procent din totalul persoanelor angajate

                  Total, pe sexe

                  Eurostat (ancheta asupra forței de muncă)

                  contextual

                     Impactul transferurilor sociale (altele decât pensiile) asupra reducerii sărăciei în rândul copiilor

                  Diferența dintre rata riscului de sărăcie înainte și după transferurile sociale (cu excluderea pensiilor)

                  Eurostat, EU-SILC

                  secundar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

                     Costurile suplimentare pentru locuințe

                  Procentul de populație care trăiește într-o gospodărie în care costurile totale cu locuința (după deducerea alocațiilor pentru locuință) reprezintă peste 40 % din venitul disponibil total al gospodăriei (după deducerea alocațiilor pentru locuință)

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17), nivel de sărăcie (peste sau sub pragul riscului de sărăcie)

                  Eurostat, EU-SILC

                  secundar

                  Se recomandă compararea cu populația de vârstă activă (18-64) și cu populația în vârstă (peste 65)

         Accesul la servicii de calitate

                  Indicator

                  Definiție

                  Defalcări

                  Sursă

                  (primar/secundar)

                  Observații

                     Educația preșcolară

                  Proporția copiilor între 4 ani și vârsta începerii școlarizării obligatorii care participă la educația preșcolară

                  Pe sexe

                  UOE (3)

                  primar

                     Competențele de citire, matematice și științifice

                  Proporția de elevi de 15 ani cu un scor de 1 sau mai mic (pe o scară de la 1 – nota cea mai mică – la 5 – nota cea mai mare) la testele PISA

                  După profilul părinților (gradul de instruire, țara de origine)

                  OCDE-PISA (4)

                  primar

                  Nu există date pentru CY și MT în colecția de date actuală.

                     Rata tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează un program de educație sau formare (NEET)

                  Rata tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează un program de educație sau formare (NEET)

                  Pe sexe, 15-19

                  Eurostat (ancheta asupra forței de muncă)

                  primar

                     Tineri care renunță timpuriu la studii și cursuri de formare

                  Populația cu vârste de 18-24 de ani care a absolvit cel mult învățământul secundar inferior și care nu urmează alte cursuri de învățământ sau formare

                  Pe sexe, cu cel mai înalt nivel de învățământ absolvit

                  Eurostat (ancheta asupra forței de muncă)

                  secundar

                     Necesități medicale nesatisfăcute declarate

                  Proporția persoanelor cu vârste între 16 și 25 de ani care au declarat că nu au avut acces la asistență medicală din cauza costurilor, distanței sau listelor lungi de așteptare

                  Eurostat, EU-SILC

                     Mortalitatea infantilă

                  Raportul dintre numărul copiilor de sub 1 an decedați în timpul anului și numărul de născuți-vii din același an (exprimat ca raport la 1 000 de născuți-vii)

                  După statutul socioeconomic al părinților (în pregătire)

                  Eurostat

                  primar

                     Mortalitatea infantilă la 1-14 ani

                  Rata mortalității la 100 000 de locuitori

                  Eurostat

                     Greutate mică la naștere

                  Greutate la naștere mai mică de 2 500 grame (5,5 livre)

                  OMS-OCDE

                  primar

                     Rata vaccinării

                  procentul copiilor care, la împlinirea vârstei de 1 an într-un an calendaristic dat, au fost vaccinați corespunzător împotriva tusei convulsive, difteriei, tetanosului și poliomielitei și procentul copiilor care, la împlinirea vârstei de 2 ani într-un an calendaristic dat, au fost vaccinați corespunzător împotriva rujeolei (pojarului), oreionului și rubeolei (vaccinul ROR).

                  OMS

                  contextual

                     Obezitatea

                  Tinerii între 15 și 24 de ani cu un indice al masei corporale mai mare sau egal cu 30

                  Pe sexe și pe statutul socioeconomic al părinților

                  Eurostat-EHIS (5)

                  contextual

                     Persoanele care fumează în mod regulat

                  Proporția persoanelor care fumează zilnic din populația cu vârste între 15 și 24 de ani

                  Pe sexe și pe statutul socioeconomic al părinților

                  Eurostat - EHIS

                  contextual

                     Sănătatea mentală

                  Tinerii (15-24 de ani) cu sindrom depresiv

                  Pe sexe

                  Eurostat - EHIS

                  contextual

                  În curs de elaborare

                     Cauzele deceselor prin sinucidere în rândurile tinerilor

                  Decesele cauzate de sinucidere la 100 000 de locuitori cu vârste între 15 și 24 de ani

                  Pe sexe

                  Eurostat – statistica privind cauzele deceselor

                  contextual

                     Insalubritatea locuinței

                  Procentul populației cu locuințe care prezintă toate lipsurile legate de salubritate. Problemele luate în calcul sunt:
                  1) acoperiș cu probleme de izolație, pereți/podele/fundație umede sau mucegai la nivelul cadrelor ferestrelor sau al podelei; 2) lipsa băii sau a dușului în locuință; 3) lipsa unui WC interior pentru uzul exclusiv al gospodăriei; 4) alte probleme cu locuința: prea întunecoasă, lipsită de suficientă lumină

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17), per risc de sărăcie (peste sau sub pragul riscului de sărăcie)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

                     Supraaglomerarea

                  Procentul de populație care trăiește într-o gospodărie supraaglomerată. Se consideră că o persoană trăiește într-o gospodărie supraaglomerată dacă gospodăria nu dispune de un număr minim de camere egal cu:

                              —

                              o cameră pentru familie;

                              —

                              o cameră pentru fiecare cuplu;

                              —

                              o cameră pentru fiecare persoană necăsătorită cu vârsta de peste 18 ani;

                              —

                              o cameră pentru două persoane de același sex cu vârste între 12 și 17 ani;

                              —

                              o cameră pentru fiecare persoană de sex diferit cu vârsta între 12 și 17 ani;

                              —

                              o cameră pentru două persoane cu vârste mai mici de 12 ani.

                  Pe vârste (0-17, 0-5, 6-11, 12-17), per risc de sărăcie (peste sau sub pragul riscului de sărăcie)

                  Eurostat, EU-SILC

                  primar

         (1)  Indicatorii primari sunt indicatori principali care acoperă domeniile largi care au fost considerate cele mai importante elemente de rezultat, pe când indicatorii secundari susțin indicatorii principali prin descrierea mai în detaliu a naturii problemei sau prin descrierea altor dimensiuni ale problemei. Indicatorii de context aduc detalii suplimentare și informații contextuale: lista propusă este indicativă și lasă loc pentru alte informații contextuale considerate relevante pentru o mai bună încadrare și înțelegere a contextului național.

         (2)  Serviciile oficiale se definesc drept următoarele: educația preșcolară sau echivalent, educația obligatorie, servicii de îngrijire prin centre dedicate în afara orelor de școală, creșe colective sau alte forme de centre de îngrijire de zi, inclusiv formele de îngrijire în mediu familial și asistenți maternali acreditați. Prin urmare, îngrijirea oferită de membri ai familiei, de vecini sau de asistenți maternali neacreditați nu este acoperită de prezenta definiție a „serviciilor de îngrijire oficiale”.

         (3)  Baza de date UNESCO/OCDE/EUROSTAT privind statisticile din domeniul educației.

         (4)  http://www.oecd.org/statisticsdata/03381,en_2649_35845621_1_119656_1_1_1.00.html.

         (5)  EHIS este „Ancheta europeană de sănătate realizată prin interviu”.


title: Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2013

text:
               24.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 66/3

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 17 februarie 2015
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2013
   (2015/C 66/03)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de Al zecelea fond european de dezvoltare (al zecelea FED), în special articolul 11 alineatul (8),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind regulamentul financiar aplicabil celui de al zecelea Fond european de dezvoltare (4), în special articolele 142-144,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al zecelea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2013, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de al optulea, al nouălea și al zecelea Fond european de dezvoltare (FED) (5) privind exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (8) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al zecelea FED se acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al zecelea FED în decursul exercițiului financiar 2013 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al zecelea FED pentru exercițiul financiar 2013.

      Adoptată la Bruxelles, 17 februarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. REIRS

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 247, 9.9.2006, p. 32.

      (4)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  JO C 398, 12.11.2014, p. 289.


				|

		52014DC0405

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2014 /* COM/2014/0405 final */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Danemarcei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență
al Danemarcei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetul economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a
aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere
economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa
2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se
va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe
baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale
pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de
orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a
forței de muncă de la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau
de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Danemarcei
pentru 2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de
convergență al Danemarcei pentru perioada 2013-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat
analiza anuală a creșterii[4],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[5],
în care a identificat Danemarca ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European
a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat
și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat
rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Danemarca[6], în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Pe baza
acestei analize, Comisia a ajuns la concluzia că provocările de
natură macroeconomică cu care se confruntă Danemarca, legate de
datoria privată și de competitivitatea pe plan extern, nu mai sunt
identificate ca fiind dezechilibre în sensul procedurii privind dezechilibrele
macroeconomice. În special, ajustările de pe piața locuințelor și
implicațiile pe care le are nivelul ridicat al datoriei sectorului privat
asupra economiei reale, precum și asupra stabilității sectorului
financiar par a fi ținute sub control. Cu toate acestea, este
necesară monitorizarea continuă a acestor evoluții, precum și
a factorilor care pot spori competitivitatea pe plan extern.
(8)
La 15 aprilie 2014, Danemarca și-a
prezentat Programul de convergență pentru 2014, precum și Programul
național de reformă pentru 2014. În vederea luării în
considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de convergență pentru 2014 este de a asigura sustenabilitatea
corectării deficitului excesiv și de a menține soldul bugetar
structural la un nivel egal cu obiectivul pe termen mediu sau superior
acestuia. Obiectivul pe termen mediu, de -0,5 % din PIB, reflectă
cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În 2013,
deficitul public al Danemarcei a fost redus în mod durabil sub nivelul de
3 % din PIB. Programul are drept țintă un deficit public global
de 1,3 % din PIB în 2014 și de 2,9 % în 2015, ceea ce este în
conformitate cu un sold structural (recalculat) de un nivel egal cu obiectivul
pe termen mediu sau superior acestuia. În general, strategia bugetară
prezentată în program respectă cerințele Pactului de stabilitate
și de creștere. Se preconizează că nivelul datoriei, de
44,5 % din PIB în 2013, va crește temporar în 2015 și vă
scădea ulterior. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază
previziunile bugetare din program este plauzibil. Scenariul preconizează o
creștere a PIB-ului de 1,6 % în 2014 și de 1,9 % în 2015 și
este, în linii mari, în concordanță cu previziunile Comisiei din
primăvara anului 2014, și anume o creștere de 1,5 % și,
respectiv, de 1,9 %. Pe baza evaluării Programului de convergență
pentru 2014 și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul
consideră că finanțele publice ale Danemarcei sunt solide și
că se poate preconiza realizarea obiectivului Programului de convergență.

(10)
Danemarca nu a realizat încă progrese
suficiente în ceea ce privește găsirea de soluții pentru situația
grupurilor de persoane aflate la periferia pieței forței de
muncă și nici în ceea ce privește îmbunătățirea
raportului cost-eficacitate în cadrul sistemului de învățământ.
Reforma sistemului de pensii de invaliditate și a sistemului de locuri de
muncă subvenționate (sistemul „flex-jobs”) a început să dea
rezultate, reforma prestațiilor sociale în numerar a intrat în vigoare,
s-a convenit asupra unei reforme a prestațiilor în caz de boală, iar
guvernul a lansat în aprilie o propunere de reformare a politicilor active din
domeniul pieței forței de muncă. Persistă o serie de
provocări în ceea ce privește asigurarea unui număr suficient de
stagii de ucenicie, sporirea calității acestei forme de învățare
și îmbunătățirea imaginii acesteia, modernizarea sistemelor
de învățământ profesional și tehnic și de formare
profesională și găsirea de soluții pentru ratele ridicate
de abandon școlar. Având în vedere faptul că punerea în aplicare a
reformelor se află într-un stadiu incipient, rămâne de văzut
care va fi efectul integral al acestora. În ceea ce privește învățământul
profesional și tehnic și formarea profesională, în
februarie 2014 s-a ajuns la un acord privind reformarea acestora, a
cărui intrare în vigoare este preconizată pentru jumătatea
anului 2015. Acordul vizează sporirea calității învățământului
profesional și tehnic și a formării profesionale prin
intermediul unei game variate de inițiative.
(11)
Revigorarea productivității
reprezintă în continuare o provocare pentru economia daneză.
Evaluarea Comisiei Europene corespunde, în mare măsură,
constatărilor Comisiei pentru productivitate. În aprilie 2014,
Comisia pentru productivitate a publicat 25 de recomandări principale și
peste 100 de propuneri concrete în domenii precum concurența, achizițiile
publice, învățământul, internaționalizarea, inovarea,
fiscalitatea și infrastructurile. Problema găsirii de soluții
pentru provocarea pe care o reprezintă creșterea scăzută a
productivității va fi abordată prin punerea în aplicare a
recomandărilor formulate de Comisia pentru productivitate.
(12)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei și
a evaluat Programul de convergență și Programul național de
reformă prezentate de această țară. Comisia a ținut
seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale
viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul
semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.
(13)
În lumina acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de convergență al Danemarcei și avizul
său[7]
se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           În
urma corectării deficitului excesiv, să continue aplicarea unei
politici bugetare favorabile creșterii și să mențină o
poziție bugetară solidă, asigurându-se că obiectivul
bugetar pe termen mediu continuă să fie respectat pe tot parcursul
perioadei la care se referă Programul de convergență.
2.           Să adopte măsuri
suplimentare pentru îmbunătățirea capacității de inserție
profesională a persoanelor care se află la periferia pieței forței
de muncă. Să îmbunătățească rezultatele educaționale,
în special în cazul tinerilor care provin din familii de migranți, și
să sporească eficacitatea formării profesionale. Să
faciliteze tranziția de la învățământ la piața forței
de muncă, inclusiv prin recurgerea pe scară mai largă la cursuri
de formare și ucenicii la locul de muncă.
3.           Să își intensifice
eforturile ce vizează înlăturarea barierelor la intrarea pe piață
și să reducă sarcina de reglementare, în vederea
intensificării concurenței în sectorul serviciilor interne, în
special în sectorul comerțului cu amănuntul și în cel al
construcțiilor, astfel cum recomandă Comisia pentru productivitate.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2014) 405 final.
[3]               P7_TA(2014)0128
și P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               SWD(2014) 77 final.
[7]               .               Emis în temeiul articolului 9
alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.