               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 413 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Letonia printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Letonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special recomandările 1 și 2.

               (3)Raportul de țară pentru Letonia din 2018
                  4
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Letonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Letonia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 11 aprilie 2018, Letonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, iar la 16 aprilie Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Letonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2018, guvernul prevede că soldul global se va deteriora de la un deficit de 0,5 % din PIB în 2017 la un deficit de 0,9 % din PIB atât în 2018, cât și în 2019, înainte de a înregistra o valoare de 0,4 % din PIB în 2020 și 2021. Se preconizează că această traiectorie va corespunde obiectivului bugetar pe termen mediu de a avea un deficit structural de 1 % din PIB și că va respecta abaterile permise, bazate pe reforma pensiilor și pe clauza privind reforma structurală referitoare la sectorul sănătății. Se estimează că deficitul soldului structural recalculat (1) va crește de la -1,2 % din PIB în 2017 la -1,7 % din PIB în 2018 și apoi va scădea la -1,5 % din PIB în 2019. În conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea generală a datoriei publice în PIB va scădea de la 40,1 % din PIB în 2017 la 36 % din PIB până în 2021. Proiecțiile din program referitoare la creșterea PIB-ului par să fie clar favorabile pentru 2018 și plauzibile pentru 2019 comparativ cu previziunile Comisiei. Există un risc de evoluție negativă pentru poziția bugetară, legat de previziunile optimiste privind randamentul măsurilor de îmbunătățire a respectării obligațiilor fiscale.

               (7)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Letoniei să își atingă obiectivul pe termen mediu în 2018, ținând cont de marjele permise pentru realizarea reformei sistemice a pensiilor și a reformelor structurale, pentru care este autorizată o abatere temporară. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  7
                de 6,0 % în 2018, care corespunde unei deteriorări permise a soldului structural de 0,3 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul ca în 2018 să apară o abatere semnificativă de la obiectivul bugetar pe termen mediu. Cu toate acestea, ca urmare a rezultatelor mai bune decât cele preconizate pentru 2017, acest risc poate fi mai scăzut în 2018. În același timp, instrumentul de plauzibilitate bazat pe previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 indică un grad ridicat de incertitudine privind deviația estimată a PIB-ului pentru Letonia pe baza metodologiei comune. Dacă se confirmă, acești factori vor fi luați în considerare în primăvara anului 2019 în cadrul evaluării ex post pentru 2018.

               (8)În 2019, Letonia ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marja temporară legată de punerea în aplicare a reformelor structurale în sectorul sănătății, acordată pentru perioada 2017-2019. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete în 2019 de 4,3 %, care corespunde unei îmbunătățiri cerute a soldului structural de 0,4 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul unei abateri semnificative de la acest obiectiv în 2019 și în anii 2018 și 2019 luați împreună. În general, Consiliul este de părere că ar trebui luate măsurile necesare în 2018 pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)Inegalitatea veniturilor este ridicată în Letonia. Raportul dintre veniturile celor mai bogate 20 % dintre gospodării și veniturile celor mai sărace 20 % dintre gospodării era de 6,3 în 2017, unul dintre cele mai ridicate din UE, întrucât redistribuirea prin sistemul fiscal și de prestații sociale este mai scăzută. Sistemul fiscal al Letoniei a fost restructurat și progresivitatea impozitului pe veniturile personale a crescut. Cu toate acestea, sarcina fiscală pentru persoanele cu salarii mici rămâne relativ ridicată și descurajează munca cu forme legale. Reforma fiscală este limitată în ceea ce privește deplasarea sarcinii fiscale spre surse mai puțin defavorabile pentru creștere și realizarea obiectivului de politică declarat de majorare a ponderii veniturilor fiscale în PIB. Ponderea redusă a veniturilor fiscale în PIB limitează resursele pentru furnizarea durabilă a serviciilor publice și pentru incluziunea socială. Potențialul de realizare de venituri din impozitarea bunurilor imobiliare și a câștigurilor din capital este puțin utilizat în comparație cu alte țări ale UE. În ciuda câtorva progrese înregistrate în ceea ce privește combaterea evaziunii fiscale, respectarea obligațiilor fiscale continuă să fie o provocare majoră.

               (10)Deficiențele plasei de siguranță socială se reflectă în proporția mare a persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială și indică probleme în ceea ce privește venitul minim, pensiile și incluziunea persoanelor cu handicap. Rata sărăciei în rândul persoanelor cu handicap și al persoanelor în vârstă a crescut în ultimii ani și este una dintre cele mai ridicate din Europa. Reforma valorii venitului minim, anunțată în 2014, nu a fost pusă în aplicare, fapt care afectează gospodăriile cele mai sărace. Gradul de adecvare a prestațiilor de asistență socială a crescut doar foarte puțin și rămâne scăzut. Pensiile minime pentru limită de vârstă nu au fost majorate din anul 2006. Proporția persoanelor care se confruntă cu privări severe de locuință este printre cele mai ridicate din Europa și numărul locuințelor sociale este mic.

               (11)Piața forței de muncă a devenit mai rigidă din cauza unor evoluții demografice defavorabile și a emigrării. Creșterea ocupării forței de muncă este limitată de scăderea ofertei de forță de muncă, iar oportunitățile de angajare variază în funcție de regiune și de nivelurile de calificare. Reforma programei de învățământ și formare profesională, care vizează alinierea învățământului la cerințele actuale în materie de calificări, a progresat. Cu toate acestea, sunt necesare eforturi suplimentare pentru a pune în aplicare pe deplin reforma și a spori participarea la învățământul și formarea profesională inițială și continuă. A început punerea în aplicare a noii abordări a învățării la locul de muncă, cu participarea partenerilor sociali și a întreprinderilor. Cu toate acestea, puține persoane sunt înscrise în acest sistem. Participarea adulților la procesul de învățare a crescut doar ușor, iar implicarea șomerilor în măsurile active de ocupare este mai scăzută decât în majoritatea celorlalte state membre. Acest aspect este îngrijorător în contextul unei rate ridicate a șomajului în rândul persoanelor slab calificate. Într-un context mai larg, consolidarea capacității partenerilor sociali este importantă pentru a încuraja implicarea acestora.

               (12)S-au făcut reforme în sistemul de sănătate. Se preconizează că fondurile mai mari alocate sănătății vor rezolva unele restricții de acces legate de alocarea ineficientă a serviciilor și de perioadele lungi de așteptare. Cu toate acestea, finanțarea publică pentru sănătate rămâne cu mult sub media UE și trebuie puse în aplicare măsuri care să sporească eficiența, inclusiv măsuri eficace de prevenire, raționalizarea sectorului spitalicesc, consolidarea asistenței medicale primare și urmărirea unui management al calității. Rezultatele privind starea de sănătate sunt relativ slabe și accesul în timp util la asistență medicală la un preț accesibil pentru toți rămâne un motiv de îngrijorare. Având în vedere nivelul ridicat al plăților directe și repartizarea serviciilor de sănătate în două coșuri („complet” și „minim”), există riscul scăderii accesului anumitor grupuri și al unor rezultate slabe privind starea de sănătate.

               (13)Calitatea insuficientă a cadrului normativ și gradul scăzut de eficiență și eficacitate a administrației publice sunt în detrimentul mediului de afaceri. În 2016, guvernul a prezentat un plan ambițios de reformă pentru un sector public mai flexibil și mai profesionist, prin care se vizează sporirea eficienței prin reduceri de personal și prin centralizarea funcțiilor auxiliare, promovându-se o salarizare bazată pe rezultate și sporirea transparenței. Planul se limitează însă la administrația centrală, deși s-ar putea obține sporuri semnificative de eficiență și la nivelul municipalităților. Întreprinderile de stat, care reprezintă o parte importantă a economiei, sunt coordonate la nivel guvernamental. Societățile deținute de administrația centrală fac obiectul unui cadru centralizat de guvernanță corporativă, însă porturile și întreprinderile deținute de municipalități rămân în afara acestui mecanism.

               (14)Corupția continuă să pună piedici mediului de afaceri din Letonia, iar prevenirea conflictelor de interese continuă să fie rigidă și formalistă. Întârzierea în adoptarea unor acte legislative privind protecția avertizorilor de nereguli este în detrimentul responsabilității și al eficienței administrației publice. Reglementarea procedurii de insolvență a fost consolidată în mod semnificativ în ultimii ani, limitând posibilitatea comiterii de abuzuri. Cu toate acestea, Consiliul Judiciar a încurajat anchetarea acuzațiilor de abuzuri comise în trecut în cadrul sistemului de insolvență, redeschizând anumite cazuri. Acesta a recomandat îmbunătățirea evaluării calificărilor judecătorilor și revizuirea măsurilor disciplinare disponibile.

               (15)Băncile letone care oferă servicii clienților nerezidenți sunt expuse unui risc ridicat de implicare în spălarea banilor. Acest lucru creează probleme pentru integritatea sistemului financiar, poate dăuna reputației sale și poate influența în mod negativ investițiile și creșterea economică. Cadrul de combatere a spălării banilor a fost consolidat recent, dar sunt necesare eforturi continue pentru a obține îmbunătățiri durabile. Letonia a adoptat recent o lege care vizează limitarea semnificativă a expunerii sectorului financiar leton la riscurile de spălare a banilor. Elemente-cheie ale acestei legi sunt sporirea schimbului de informații dintre instituțiile financiare și agențiile de asigurare a respectării legii și reducerea numărului tranzacțiilor cu societățile de tip „cutie poștală”. Vor trebui monitorizate consecințele și eficacitatea legii respective.

               (16)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Letoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (17)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  8
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1.

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își atingă obiectivul pe termen mediu în 2019, ținând cont de marjele permise pentru realizarea reformelor structurale pentru care este autorizată o abatere temporară. Să reducă sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri scăzute, deplasând această sarcină spre alte surse, în special capitalul și bunurile imobiliare, și îmbunătățind respectarea obligațiilor fiscale.

               2.Să amelioreze gradul de adecvare a prestațiilor de venit minim, a pensiilor minime pentru limită de vârstă și a sprijinului pentru venit de care beneficiază persoanele cu handicap. Să sporească relevanța pe piața muncii a învățământului și formării profesionale, precum și să promoveze actualizarea competențelor lucrătorilor slab calificați și a persoanele în căutarea unui loc de muncă. Să îmbunătățească accesibilitatea, calitatea și raportul cost-eficacitate ale sistemului de sănătate.

               3.Să consolideze eficiența sectorului public, în special în ceea ce privește autoritățile locale și întreprinderile de stat. Să consolideze răspunderea administrației publice prin protejarea avertizorilor, prevenirea conflictelor de interese și monitorizarea rezultatelor evaluării în curs a procedurilor de insolvență din trecut.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 413 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2018) 212 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (8)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 419 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisiei la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Austria printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Austria ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)Raportul de țară privind Austria pentru 2018
                  4
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Austria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării, adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, punerea în aplicare a recomandărilor adoptate în anii precedenți și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 25 aprilie 2018, Austria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, iar la 21 martie 2018, Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice țării au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Austria se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul normei privind datoria. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2018, guvernul preconizează că soldul global se va îmbunătăți de la un deficit de 0,7 % din PIB în 2017 la un excedent de 0,4 % din PIB în 2022. Se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB începând din 2017 – va fi atins în 2019. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea generală a datoriei publice în PIB va scădea treptat de la 78,1 % din PIB în 2017 la 62,2 % din PIB în 2022. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază proiecțiile bugetare este favorabil în 2018 și plauzibil pentru perioada ulterioară. Principalele riscuri aferente planificării bugetare pe termen mediu sunt măsurile de politică discreționare prevăzute începând cu 2020, cum ar fi reforma anunțată a impozitului pe venitul persoanelor fizice, ale căror efecte bugetare nete nu sunt încă pe deplin specificate.

               (7)Din Programul de stabilitate reiese faptul că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați și al măsurilor de securitate aferente este semnificativ, prezentându-se elemente de probă suficiente privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile legate de afluxul excepțional de refugiați s-au ridicat în 2017 la 0,03 % din PIB, în timp ce pentru măsurile de securitate nu s-au suportat costuri suplimentare. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 acoperă aceste cheltuieli suplimentare, afluxul de refugiați și gravitatea amenințării teroriste constituind evenimente neobișnuite, al căror impact asupra finanțelor publice ale Austriei este important, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, pentru a se ține seama de costurile suplimentare legate de refugiați, a fost redusă în 2017 ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu.

               (8)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Austriei să se asigure că în 2018 abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu se limitează la marja permisă pentru impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați și al măsurilor de securitate aferente. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de 3,3 % în 2018, cifră care corespunde deteriorării permise a soldului structural de 0,2 % din PIB. Având în vedere marjele permise, previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 evidențiază riscul unei abateri de la această cerință în 2018 și în anii 2017 și 2018 luați împreună.

               (9)În 2019, Austria ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marjele permise în caz de evenimente neobișnuite, pentru care se acceptă o abatere temporară. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de 2,9 %, cifră care corespunde unei ameliorări a soldului structural de 0,3 % din PIB. În contextul menținerii politicilor actuale, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018 există riscul ca Austria să se abată în mod semnificativ de la această cerință în 2019, ca urmare a abaterii din anii 2018 și 2019 luați împreună. În același timp, se estimează că Austria se va depărta cu 0,1 % din PIB de la obiectivul pe termen mediu în 2019. Totodată, se preconizează că Austria se va conforma normei privind datoria în 2018 și 2019. În general, Consiliul este de părere că Austria trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura conformitatea în 2018 și că măsurile care se impun ar trebui luate în 2019 pentru a se asigura respectarea Pactului de stabilitate și de creștere.

               (10)Potrivit Raportului din 2018 privind îmbătrânirea demografică, proiecțiile privind creșterea cheltuielilor cu pensiile, asistența medicală și îngrijirea pe termen lung indică un risc moderat la adresa sustenabilității fiscale pe termen mediu și lung. Cheltuielile publice cu pensiile ale Austriei se situează peste media UE (13,8 % comparativ cu 11,2 % din PIB în 2016) și se estimează că vor crește în continuare până în 2070 (0,5 % față de -0,2 % din PIB). Deși reformele recente au dus la crearea de stimulente pentru pensionarea mai târzie, acumularea de noi drepturi la prestații sociale pe perioada mai mare a vieții profesionale nu îmbunătățește sustenabilitatea pe termen lung. Vârsta legală de pensionare a femeilor, stabilită la 60 de ani, este printre cele mai scăzute din UE. Vârsta legală de pensionare a femeilor va fi ajustată progresiv începând doar din 2024, iar armonizarea cu vârsta legală de pensionare a bărbaților se va realiza numai începând din 2033. În general, creșterea vârstei legale de pensionare și limitarea pensionării anticipate ar contribui la sustenabilitatea pensiilor în contextul îmbătrânirii demografice.

               (11)Cheltuielile publice cu sănătatea se situează peste media UE (7 % comparativ cu 6,8 % din PIB în 2016) și se așteaptă să crească mai mult decât media UE (1,3 % față de 0,9 % din PIB), ceea ce ar duce la creșterea cheltuielilor publice cu sănătatea până la 8,3 % din PIB până în 2070. Se preconizează creșterea cheltuielilor cu serviciile de îngrijire pe termen lung de la 1,9 % la 3,8 % din PIB până în 2070. Odată cu introducerea plafoanelor de cheltuieli prin Legea egalizării financiare din 2017 și cu reforma care consolidează asistența medicală primară și care reduce dependența de sectorul spitalicesc a început să se abordeze problema sustenabilității. Numărul în continuare ridicat de agenții de asigurare de sănătate este un indiciu al potențialelor economii suplimentare în materie de costuri de guvernanță și de costuri administrative. De asemenea, licitațiile publice mai eficace (de exemplu, licitațiile la nivelul UE, utilizarea altor criterii de atribuire în afară de preț și agregarea ofertelor între regiuni) ar contribui la îmbunătățirea calității și a eficienței din punctul de vedere al costurilor. În domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung, se estimează că măsurile de politică recente, cum ar fi decizia de a elimina posibilitatea de a recurge la patrimoniul privat al cetățenilor în vederea finanțării serviciilor spitalicești de îngrijire medicală pe termen lung, vor contribui mai degrabă la creșterea cheltuielilor, decât la limitarea lor.

               (12)Legea egalizării financiare din 2017 a contribuit la raționalizarea relațiilor fiscale dintre diversele niveluri de guvernare, prin inițierea finanțării funcționale, prin simplificarea distribuției transferurilor interguvernamentale și prin alocarea unei surse de venituri proprii statelor. Însă, în pofida acestor eforturi de reformă, cadrul bugetar este în continuare opac și se menține necorelarea semnificativă dintre responsabilitățile care generează cheltuieli și venituri, ceea ce afectează stimulentele de disciplină bugetară la nivel subnațional.

               (13)În pofida reformei fiscale din 2016, sarcina fiscală asupra forței de muncă se menține la un nivel ridicat și se preconizează că va crește treptat în timp dacă tranșele de impozitare nu vor fi indexate în funcție de inflație. Persoanele cu venituri ridicate au un avantaj relativ ridicat în urma reformei comparativ cu persoanele cu venituri mai mici, iar sarcina fiscală pentru persoanele cu venituri mici se menține la un nivel ridicat. De asemenea, de pe urma reformei fiscale au beneficiat mai mult bărbații decât femeile. Sursele de venituri considerate mai puțin defavorabile pentru creștere, ca de exemplu impozitele periodice pe proprietate, par a fi subutilizate, în principal din cauza unei baze de impozitare în mare măsură depășite. Veniturile provenite din impozitele periodice pe proprietate în Austria sunt scăzute, reprezentând 0,2 % din PIB comparativ cu media UE de 1,6 % din PIB în 2016. Transferarea sarcinii fiscale dinspre forța de muncă către surse de venituri mai puțin defavorabile ar putea contribui la rezolvarea acestei probleme.

               (14)Piața forței de muncă are rezultate bune, însă se mențin provocările pentru anumite grupuri (de exemplu, femei și persoane care provin din familii de migranți). Deși rata de ocupare a femeilor este în general ridicată, participarea la piața forței de muncă în ceea ce privește locurile de muncă cu normă întreagă este în continuare destul de slabă. Rata de ocupare cu fracțiune de normă este de 47,9 % în rândul femeilor în 2016 și este în continuare una dintre cele mai ridicate din UE (media la nivelul UE: 31,4 %). Aspectele legate de accesul la serviciile de îngrijire formală, în special în afara zonei urbane, contribuie la acest rezultat. Ponderea ridicată a femeilor care lucrează cu fracțiune de normă, care este în principal urmarea faptului că femeile îndeplinesc importante sarcini neremunerate, ca de exemplu îngrijirea copiilor și a rudelor, precum și câștigurile salariale orare mai mici contribuie la menținerea unui nivel ridicat al diferenței de remunerare între femei și bărbați. Această diferență are un impact direct asupra acumulării de către femei a drepturilor de pensii, ceea ce duce la un important decalaj de pensii între bărbați și femei.

               (15)Rezultatele în materie de educație pentru studenții defavorizați nu s-au îmbunătățit. Se menține un decalaj mare în ceea ce privește rezultatele între studenții care provin din familii de migranți și cei care nu provin din aceste familii. Testarea națională din 2016 a confirmat faptul că peste 25 % din elevi nu au competențe de bază la limba germană. Testarea internațională recentă a confirmat, de asemenea, accentuarea decalajului în ceea ce privește competențele de citire pentru elevii care provin din medii socioeconomice mai defavorizate sau din familii de migranți. Comparând rezultatele din 2012 și 2015 ale Programului privind evaluarea internațională a elevilor (PISA), ponderea elevilor cu rezultate slabe a crescut în toate cele trei domenii principale analizate, și anume matematică, citire și științe. Elevii născuți în Austria au rezultate mai bune decât prima generație de migranți la un nivel echivalent cu aproape 3 ani de școlarizare.

               (16)Nivelul productivității este ridicat în Austria, însă creșterea productivității a fost modestă în ultimii ani, în pofida eforturilor considerabile ale Austriei, ca de exemplu investiții în cercetare și dezvoltare și îmbunătățirea cadrului pentru întreprinderile nouînființate. Celelalte pârghii de sprijinire a creșterii productivității se referă la digitalizarea întreprinderilor, la creșterea economică a societăților comerciale și la concurența în sectorul serviciilor. În ceea ce privește exercitarea serviciilor pentru întreprinderi și a profesiilor reglementate, în Austria există multe bariere în calea accesului și norme restrictive. Printre acestea se numără cerințe specifice privind structura acționariatului, un număr mare de activități rezervate și restricții interdisciplinare
                  7
               . Pentru a aborda această problemă, eforturile continue de reducere a sarcinii și evaluarea planificată a Legii Austriei privind licențele comerciale (Gewerbeordnung) sunt instrumente importante.

               (17)Creșterea concurenței în sectorul serviciilor ar contribui la abordarea provocărilor Austriei în ceea ce privește răspândirea tehnologiilor și a modelelor de afaceri digitale, în special în rândul microîntreprinderilor și al întreprinderilor mici și mijlocii. Digitalizarea acestor întreprinderi este deosebit de importantă în Austria, deoarece acestea reprezintă temelia economiei austriece. Inițiativele „KMU Digital” și „AT: Net”, de exemplu, precum și punerea în aplicare a Foii de parcurs digitale a Austriei sunt esențiale. O altă problemă se referă la extinderea societăților comerciale, în special a societăților comerciale foarte inovatoare. Finanțarea în etapele ulterioare, cum ar fi finanțarea sub forma capitalului de risc și accesul la piețele publice de capital pentru extinderea societăților comerciale, reprezintă un blocaj. Societățile comerciale care înregistrează o creștere rapidă sunt esențiale pentru răspândirea noilor tehnologii și modele de afaceri, inclusiv a celor digitale și, așadar, pentru creșterea productivității.

               (18)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Austriei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Austriei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Austria, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (19)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  8
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Austria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își atingă în 2019 obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marjele permise în caz de evenimente neobișnuite, pentru care se acceptă o abatere temporară. Să asigure sustenabilitatea sistemului de sănătate, de îngrijire pe termen lung și a sistemului de pensii, inclusiv prin majorarea vârstei legale de pensionare și prin limitarea pensionării anticipate. Să asigure o mai mare eficiență a serviciilor publice, inclusiv prin alinierea finanțării și a responsabilităților în materie de cheltuieli.

               2.Să reducă sarcina fiscală, în special în cazul persoanelor cu venituri mici, prin transferarea sarcinii fiscale către surse de venituri care sunt mai puțin defavorabile pentru creștere. Să îmbunătățească participarea femeilor la piața forței de muncă. Să îmbunătățească competențele de bază ale tinerilor defavorizați și ale persoanelor care provin din familii de migranți. Să sprijine creșterea productivității prin stimularea digitalizării întreprinderilor și a creșterii economice a societăților comerciale, precum și prin reducerea barierelor în materie de reglementare în sectorul serviciilor.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 419 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 218 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Recomandările de abordare a acestor aspecte au fost formulate în ianuarie 2017 în documentele COM(2016) 820 și SWD (2016)436.

                     (8)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 414 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a avut în vedere Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisiei la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Lituania printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)Ca stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Lituania ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special în recomandarea (1).

               (3)Raportul de țară privind Lituania pentru 2018
                  4
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Lituania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor adoptate în anii anteriori și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 26 aprilie 2018, Lituania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, iar la 30 aprilie și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Lituania face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2018, guvernul prevede menținerea unui excedent global de 0,6 % din PIB din 2018 până în 2020 și diminuarea treptată a acestui excedent la 0,3 % din PIB în 2021. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1 % din PIB – va fi îndeplinit pe întreaga perioadă de programare. În 2016 și 2017, Lituania a beneficiat, de asemenea, de o abatere temporară legată de punerea în aplicare a reformei sistemice a pensiilor, precum și datorită reformelor structurale. Aceste abateri sunt reportate pentru o perioadă de trei ani. În conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 39,7 % din PIB în 2017 la 35,3 % din PIB în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor previziuni bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de excedent planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

               (7)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Lituaniei, cu privire la 2017, să își mențină obiectivul bugetar pe termen mediu pentru 2018, ținând seama de marjele permise pentru realizarea reformei sistemice a pensiilor și a reformelor structurale, pentru care este autorizată o abatere temporară. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  7
                de maximum 6,4 % în 2018, ceea ce corespunde unei deteriorări a soldului structural de 0,6 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că deficitul structural al Lituaniei va fi de 0,7 % din PIB în 2018 și de 0,6 % din PIB în 2019. Prin urmare, se prevede că soldul bugetar structural se va menține peste obiectivul bugetar pe termen mediu în ambii ani menționați mai sus. În general, Consiliul consideră că este de așteptat ca Lituania să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și 2019.

               (8)Veniturile din taxele de mediu și din impozitele periodice pe proprietățile imobiliare sunt, în continuare, sub media pe UE. Lituania a realizat o reformă a sistemului de impozitare a proprietăților imobiliare, prin care a fost introdus un element de progresivitate în acest regim fiscal, și a eliminat scutirile de accize pentru cărbunele și cocsul utilizate pentru încălzire. Cu toate acestea, există în continuare posibilități de extindere a bazei de impozitare la surse care sunt mai puțin dăunătoare creșterii. Deși această țară a făcut progrese în ultimii ani în ceea ce privește îmbunătățirea colectării impozitelor, deficitul său de încasare a TVA-ului rămâne unul dintre cele mai ridicate din UE. În prezent, Lituania ia noi măsuri pentru combaterea evaziunii fiscale și pentru îmbunătățirea conformării fiscale, iar măsurile puse în aplicare recent produc deja rezultate pozitive. Atingerea unui grad și mai ridicat de conformare fiscală ar permite creșterea veniturilor la buget și ar contribui la îmbunătățirea echității regimului fiscal.

               (9)Odată cu introducerea, în 2018, a unei noi formule de indexare a pensiilor, care corelează pensiile cu creșterea masei salariale, cheltuielile publice consacrate pensiilor ar urma, conform previziunilor, să rămână stabile ca procent din PIB până în 2040. În felul acesta s-ar asigura sustenabilitatea fiscală a sistemului lituanian de pensii. Totuși, această evoluție este determinată, într-o mare măsură, de diminuarea ratei prestațiilor, dat fiind că masa salarială totală va crește, potrivit previziunilor, într-un ritm mai lent decât salariile din cauza scăderii rapide a populației în vârstă de muncă. Această situație provoacă îngrijorare cu privire la adecvarea pensiilor, care este deja printre cele mai scăzute din UE. În plus, nu este clar cum va funcționa în practică această reformă, deoarece guvernul este obligat prin lege să propună măsuri în cazul în care rata de înlocuire înregistrează o scădere accentuată. În cazul în care rata de înlocuire ar rămâne neschimbată, valoarea totală a cheltuielilor aferente sistemului de pensii exprimată ca procent din PIB ar urma să crească cu aproximativ 45 % până la sfârșitul anilor 2040, exercitând o presiune deosebit de puternică asupra finanțelor publice. Drept urmare, este important să se clarifice incertitudinile juridice legate de legislația privind pensiile și să se asigure sustenabilitatea fiscală pe termen lung a sistemului de pensii, abordându-se în același timp problema gradului scăzut de adecvare.

               (10)Piața forței de muncă se restrânge rapid ca urmare a unei creșteri economice solide, dar și din cauza unor evoluții demografice defavorabile și a emigrației, care conduc deja la lipsuri de personal calificat. Această situație necesită un sistem de educație și de formare capabil să permită fiecărei persoane să dobândească competențele relevante. Reformele lansate în decursul anului trecut reprezintă un pas în direcția corectă, fiind însă important ca Lituania să le pună efectiv în aplicare pentru a îmbunătăți rezultatele sistemului său de învățământ și de formare. Normele de finanțare și de acreditare a învățământului terțiar al Lituaniei contribuie la creșterea numărului de absolvenți ai unei forme de învățământ terțiar, dar, în același timp, provoacă îngrijorare cu privire la calitatea, fragmentarea și relevanța acestuia pe piața forței de muncă. Dacă va fi însoțită de modificarea normelor de acreditare și de finanțare, consolidarea în curs a învățământului universitar ar trebui să contribuie la abordarea provocărilor actuale. În plus, presiunile demografice persistente au afectat eficiența sistemului de învățământ și accentuează necesitatea presantă a asigurării unui acces echitabil la o educație de calitate și favorabilă incluziunii. Rezultatele sub medie obținute de elevii lituanieni în ceea ce privește competențele de bază constituie o problemă pentru a cărei soluționare sunt necesare reforme care să abordeze formarea inițială, cariera și condițiile de muncă ale cadrelor didactice și care să fie completate prin alte reforme axate pe calitate.

               (11)În Lituania, participarea adulților la activitățile de învățare este scăzută, ceea ce denotă că învățarea în rândul adulților continuă să fie insuficient dezvoltată, nepermițând economiei să beneficieze de îmbunătățirea competențelor, de inovare și de o mai bună integrare a persoanelor defavorizate pe piața forței de muncă (precum vârstnicii, șomerii sau adulții inactivi). În pofida investițiilor realizate în infrastructură, conținutul programei de educație și formare profesională este, în numeroase cazuri, depășit și ar putea fi aliniat într-o mai mare măsură la nevoile pieței locale și regionale a forței de muncă. Învățarea la locul de muncă este încă în faza inițială și ar putea fi extinsă. Măsurile active de politică pentru piața forței de muncă includ o mai mare ofertă de formare, care ar putea deveni însă mult mai cuprinzătoare. Recentele reforme și măsuri adoptate în acest domeniu nu au dat rezultate semnificative până în prezent. Într-un context mai larg, consolidarea capacității partenerilor sociali este importantă pentru a încuraja implicarea acestora.

               (12)Persistă provocări cu privire la rezultatele din domeniul asistenței medicale; acestea au un impact negativ asupra productivității, a competitivității economiei și a calității vieții. Prestarea serviciilor de sănătate continuă să se axeze excesiv pe cadrul spitalicesc, fiind necesară așadar o consolidare suplimentară a asistenței medicale primare. Pentru eficientizarea asistenței medicale este esențial să se continue raționalizarea resurselor, la care să se adauge măsuri de îmbunătățire a calității, atât a serviciilor medicale spitalicești, cât și a asistenței medicale primare. Politicile de prevenire a bolilor și de promovare a sănătății ar trebui să conducă la o scădere mai solidă și mai rapidă a comportamentelor care constituie factori de risc. Cu toate acestea, amploarea acestor politici rămâne redusă, în timp ce colaborarea intersectorială este insuficient dezvoltată, iar răspunderea pentru rezultatele obținute nu este suficient integrată la nivelul municipalităților. Dependența ridicată de sumele mari suportate din buzunarul pacienților, nivelul scăzut al cheltuielilor cu asistența medicală și alocarea ineficientă a resurselor limitează eficiența sistemului de sănătate.

               (13)Procentul ridicat de persoane expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială și mărirea inegalității veniturilor rămân provocări majore pentru Lituania și reduc perspectivele de creștere economică ale acestei țări. De asemenea, aceste aspecte constituie o amenințare la adresa coeziunii sociale și riscă să intensifice creșterea emigrației. În ciuda creșterii economice continue, persoanele în vârstă, persoanele cu handicap, copiii, gospodăriile monoparentale și șomerii sunt cei mai expuși riscului de sărăcie și de excluziune socială. Sistemul fiscal și de prestații sociale ocupă unul dintre ultimele locuri din UE în ceea ce privește capacitatea corectivă. Deși s-au luat câteva măsuri importante de combatere a sărăciei și a inegalității veniturilor, această țară mai are un drum lung de parcurs în direcția convergenței cu media UE în ceea ce privește sărăcia și, respectiv, inegalitatea veniturilor. Sarcina fiscală relativ mare impusă persoanelor cu venituri scăzute riscă să scadă motivația acestor persoane de a munci și să sporească riscul de sărăcie și rata inegalităților. Nivelurile de sărăcie și de inegalitate ar putea fi reduse prin stimularea participării la forța de muncă, în special în rândul persoanelor din categoriile vulnerabile și al celor cu venituri scăzute, precum și prin creșterea capacității corective a sistemului fiscal și de prestații sociale, care trebuie sprijinit printr-o mai bună colectare a impozitelor. Aceste măsuri ar putea să sporească și echitatea socială.

               (14)După ce s-a menținut, din 2012, la niveluri modeste, creșterea productivității a cunoscut o revigorare în 2017, atenuând presiunile asupra competitivității prin costuri. Această îmbunătățire este datorată însă în principal sectorului privat. Îmbunătățirea eficienței investițiilor publice nu a permis decât realizarea unor progrese limitate. În special, eficiența cheltuielilor publice dedicate cercetării și dezvoltării și cooperarea între întreprinderi și lumea științifică rămân la un nivel scăzut. Mai mult decât atât, investițiile publice în cercetare și dezvoltare au scăzut considerabil în 2016. Fragmentarea coordonării și a guvernanței politicii de cercetare și inovare duc la apariția de pierderi de eficiență și împiedică întreprinderile să beneficieze pe deplin de diversele scheme de sprijin. Realizarea de progrese suplimentare cu privire la reforma în curs a organizării și finanțării sectorului public al cercetării ar trebui să contribuie la o mai bună utilizare a resurselor disponibile.

               (15)Lituania a avansat în direcția consolidării cadrului de prevenire a corupției, prin adoptarea actelor legislative privind activitățile de lobby și, respectiv, privind protecția avertizorilor de care vor beneficia atât lucrătorii din sectorul public, cât și cei din sectorul privat. Cu toate acestea, punerea în aplicare a legislației constituie în continuare o provocare. Corupția în sectorul sănătății continuă să reprezinte un motiv de îngrijorare, în pofida rezultatelor lăudabile ale programului guvernamental „Mâini curate”.

               (16)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Lituaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Lituaniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Lituania, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (17)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 al Lituaniei prin prisma acestei evaluări și consideră că este de așteptat ca Lituania să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere,

               RECOMANDĂ ca, în 2018 și în 2019, Lituania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să amelioreze conformarea fiscală și să extindă baza de impozitare la surse care sunt mai puțin defavorabile pentru creștere. Să asigure sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, abordând totodată problemele legate de adecvarea pensiilor.

               2.Să aducă îmbunătățiri calității, eficienței și relevanței pentru piața muncii a educației și formării, inclusiv învățării în rândul adulților. Să îmbunătățească performanțele sistemului de asistență medicală avansând și mai mult în direcția asigurării faptului că se utilizează preponderent asistența medicală ambulatorie, nu cea spitalicească, consolidând măsurile de prevenire a bolilor, inclusiv la nivel local, și sporind calitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire. Să îmbunătățească modul în care este conceput sistemul fiscal și de prestații sociale astfel încât să reducă sărăcia și inegalitatea veniturilor.

               3.Să stimuleze productivitatea prin îmbunătățirea eficienței investițiilor publice, prin asigurarea unei coordonări eficiente la nivel guvernamental a politicii de cercetare și inovare și prin eliminarea lacunelor și ineficiențelor măsurilor publice de sprijinire a cooperării dintre lumea științifică și sectorul industrial.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 414 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 213 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 415 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, Comisia a mai adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze o analiză aprofundată. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Luxemburgul ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)Raportul de țară al Luxemburgului din 2018
                  4
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Luxemburg în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 30 aprilie 2018, Luxemburgul și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, precum și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Luxemburgul face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul preconizează o scădere a excedentului global de la 1,5 % din PIB în 2017 la 1,1 % din PIB în 2018, urmată de o creștere aproape constantă, până la atingerea unui excedent de 2,4 % din PIB în 2022. Obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie îndeplinit cu o anumită marjă de-a lungul întregii perioade acoperite de program. Conform Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va rămâne cu mult sub valoarea de referință de 60 % din PIB, prevăzută în tratat. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază proiecțiile bugetare este favorabil până în 2020 și plauzibil pentru perioada ulterioară. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural va înregistra un excedent de 0,8 % din PIB în 2018 și de 0,3 % din PIB în 2019, situându-se, în special pentru 2019, sub ținta fixată în Programul de stabilitate pentru 2018, dar peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Consiliul consideră că, în general, conform previziunilor, Luxemburgul va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în anii 2018 și 2019.

               (7)Economia Luxemburgului continuă să crească în mod susținut și a avut rezultate mai bune decât media zonei euro în urma recesiunii globale din 2009. Sectorul financiar rămâne principalul motor al creșterii economice și continuă să fie solid și rentabil. Acest lucru se reflectă în excedente considerabile atât în balanța serviciilor, cât și în balanța contului curent la nivel global. Contribuția relativă a sectorului extern la creșterea PIB-ului real a reprezentat 61 % în medie în perioada 2013-2016, în ciuda unor balanțe comerciale negative recurente. Luxemburgul este un creditor net în relațiile cu restul lumii și, la sfârșitul anului 2016, activele și datoriile externe brute au ajuns la 10,5 mii de miliarde EUR. Autoritățile naționale au continuat să pună în aplicare măsuri macroprudențiale și de supraveghere, iar intermediarii financiari vizați se adaptează în prezent la evoluția cadrului de politică de la nivel național și de la nivelul UE.

               (8)După cum se indică în recomandarea privind zona euro pentru 2018, este esențial să se combată strategiile de planificare fiscală agresivă, astfel încât să se prevină denaturarea concurenței între firme, să se asigure tratamentul echitabil al contribuabililor și să se protejeze finanțele publice. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor contribuabililor de planificare agresivă impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația UE. În pofida dimensiunii sectorului său financiar, nivelul ridicat al dividendelor, dobânzilor și redevențelor ca procent din PIB sugerează faptul că normele fiscale ale țării sunt utilizate de societăți care practică planificarea fiscală agresivă. Majoritatea investițiilor străine directe sunt deținute de entități cu scop special. Din cauza faptului că nu se rețin la sursă taxe și impozite pentru plățile în străinătate (cu alte cuvinte de la rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) reprezentând dobânzi și redevențe și că se scutesc de reținerea la sursă taxele și impozitele pentru plățile de dividende în anumite circumstanțe, s-ar putea ca respectivele plăți să nu facă deloc obiectul impunerii, dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. Comisia ia act de măsura pozitivă luată de Luxemburg (și anume adoptarea unui regim fiscal favorabil pentru brevete care respectă normele internaționale). Pe baza recentelor schimburi, Comisia va continua dialogul constructiv care are drept scop combaterea strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor.

               (9)De mai multe decenii, autoritățile luxemburgheze încearcă în mod activ să diversifice economia prin dezvoltarea anumitor sectoare, inclusiv a sectorului TIC și a sectorului spațial. Având în vedere nivelul ridicat al costului forței de muncă din această țară, activitățile cu o valoare adăugată mai mare au potențialul de a debloca surse alternative de creștere. Reușita diversificării economiei Luxemburgului depinde, așadar, într-o mare măsură de sectoarele care sunt mai puțin influențate de nivelurile costului forței de muncă. Aceste sectoare se bazează într-o măsură semnificativă pe cercetare și inovare și tind să fie puternic axate pe tehnologie și cunoștințe. Această strategie a fost consolidată recent. Pentru a dezvolta aceste sectoare prioritare sunt puse în aplicare mari proiecte de investiții publice, inclusiv, printre altele, măsuri în domeniul cercetării și dezvoltării și în cel al reglementării pieței. Între 2000 și 2016, cheltuielile publice pentru cercetare și dezvoltare ale Luxemburgului au crescut de cinci ori, ajungând la 0,60 % din PIB. Datorită acestor investiții, țara elaborat rapid un sistem public de cercetare performant. Cu toate acestea, în timp ce investițiile publice în cercetare și dezvoltare se situează peste media zonei euro, investițiile private în cercetare și dezvoltare și rezultatele în materie de inovare, astfel cum au fost măsurate de Tabloul de bord european privind inovarea, au continuat să scadă. Structura economiei luxemburgheze explică parțial intensitatea scăzută a activității de cercetare și dezvoltare în mediul de afaceri, comparativ cu cifrele înregistrate la nivel internațional, întrucât sectoarele care reprezintă cea mai mare parte a PIB din Luxemburg (serviciile și, în special, sectorul financiar), investesc în mod tradițional mai puțin în cercetare și dezvoltare. Această tendință este însă mai pronunțată în Luxemburg, în comparație cu media UE, iar intensitatea activității de cercetare și dezvoltare din mediul de afaceri a scăzut la 0,64 % din PIB în 2016, de la 1,5 % din PIB în 2000. Tendința descrescătoare a investițiilor private indică faptul că există în continuare obstacole în acest domeniu și arată, de asemenea, o lipsă de influență din partea eforturile publice în materie de cercetare și dezvoltare asupra investițiilor întreprinderilor. Prin urmare, construirea capacităților publice în materie de cercetare trebuie să fie mai bine integrată în cadrul unei abordări globale a ecosistemului de inovare. În 2017 a fost adoptată o nouă lege vizând reînnoirea sistemelor de ajutor pentru cercetare, dezvoltare și inovare, care a sporit volumul ajutorului public disponibil.

               (10)Se preconizează că Luxemburgul nu își va îndeplini obiectivul pentru 2020 de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră. Poluarea atmosferică și congestionarea traficului la orele de vârf sunt probleme majore pentru țară, exacerbând concentrațiile de dioxid de azot și emisiile de gaze cu efect de seră. În 2015, mai mult de jumătate din emisiile de gaze cu efect de seră proveneau din sectorul transporturilor. Impozitarea scăzută a combustibililor pentru transport, numărul ridicat al autovehiculelor de serviciu și nivelul ridicat al prețurilor locuințelor se numără printre principalii factori care determină nivelurile ridicate de utilizare a autovehiculelor și numărul sporit al lucrătorilor transfrontalieri. Ratele de impozitare a combustibililor pentru transport sunt printre cele mai scăzute din UE și încurajează creșterea consumului de combustibil, inclusiv prin vânzările transfrontaliere. Cu toate acestea, măsurile recente au încurajat dezvoltarea unei mobilități mai durabile, în special prin reforma fiscală din 2016, dar și prin investiții semnificative în transporturile publice. Printre cele mai urgente provocări se numără finalizarea și modernizarea infrastructurilor feroviare.

               (11)Luxemburgul își menține angajamentul de a reduce restricțiile de reglementare în sectorul serviciilor pentru întreprinderi. Au fost anunțate măsuri recente care se concentrează în mod special pe profesia de arhitect și pe cea de inginer, precum și reforme suplimentare pentru a reduce și mai mult restricțiile în ceea ce privește aceste două profesii. În plus, așa-numita „Lege Omnibus”, adoptată în martie 2017, a introdus măsuri de simplificare administrativă (care să permită metoda de analiză orizontală pentru procedurile administrative). Cu toate acestea, în sectorul serviciilor pentru întreprinderi există în continuare bariere de reglementare. Lipsa unei proceduri specifice de evaluare a echivalenței pentru cerințele referitoare la asigurările profesionale, care să permită o asigurare echivalentă de către prestatori de servicii din alte state membre, ar putea fi o sursă de restricții. Profesia de avocat este afectată în mod special de reglementări care sunt foarte restrictive în comparație cu media UE. Sfera de aplicare largă a activităților rezervate influențează furnizarea de servicii de consultanță juridică de către avocați sau alți prestatori de servicii, în special pentru serviciile online. Alte restricții includ cerințele privind forma juridică și acționariatul, normele în materie de incompatibilitate și restricțiile multidisciplinare.

               (12)Persistă motive de îngrijorare cu privire la sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, din cauza creșterii preconizate a costurilor legate de îmbătrânirea populației. Luxemburgul preconizează o creștere considerabilă a proporției populației în vârstă care va fi dependentă până în 2070 și, potrivit ultimelor previziuni ale Ministerului Securității Sociale, soldul operațional al sistemului de pensii va ajunge într-o situație de deficit în 2023. Cu toate acestea, excedentele de până în prezent ale sistemului de pensii au fost economisite, iar rezervele acumulate ar urma sa mențină viabilitatea sistemului pentru încă 20 ani. Potrivit Raportului privind îmbătrânirea populației din 2018, cheltuielile legate de îmbătrânirea populației ar urma să crească cu 13 puncte procentuale din PIB între 2016 și 2070, depășind pragurile de sustenabilitate, creștere cauzată în principal de pensii (8,9 puncte procentuale din PIB). Cheltuielile cu îngrijirea pe termen lung ca procent din PIB sunt printre cele mai ridicate din statele membre. În pofida reformelor adoptate în 2017, se preconizează o creștere, până în 2070, cu 3 puncte procentuale față de nivelul actual.

               (13)Rata ocupării forței de muncă a persoanelor în vârstă rămâne deosebit de scăzută și sunt necesare măsuri suplimentare pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a acestora și oportunitățile de pe piața forței de muncă aflate la dispoziția lor. Acest aspect este important și pentru asigurarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Regimurile de pensionare anticipată care încurajează lucrătorii să își înceteze activitatea profesională rămân larg răspândite, 59,2 % din pensiile recent atribuite fiind pensii pentru limită de vârstă anticipate. O lege privind suprimarea unui regim de pensionare anticipată a fost adoptată în decembrie 2017, dar impactul său net asupra vârstei medii efective de pensionare și asupra cheltuielilor este incert, întrucât prevede condiții mai puțin stricte pentru celelalte regimuri de pensionare anticipată. Aceste rezultate nesatisfăcătoare în ceea ce privește piața forței de muncă pot fi parțial atribuite factorilor financiari care descurajează încadrarea în muncă, care sunt relativ ridicați pentru acest grup al populației. Încurajarea angajării lucrătorilor mai în vârstă necesită o strategie cuprinzătoare, inclusiv măsuri care să ajute lucrătorii să rămână în activitate o perioadă mai lungă. „Pactul privind lucrătorii în pragul pensionării”, un proiect de lege prezentat Parlamentului în aprilie 2014, care urmărește să încurajeze întreprinderile cu peste 150 de angajați să angajeze și să păstreze în câmpul muncii lucrătorii în vârstă prin măsuri de gestionare a vârstei, nu a fost încă adoptat. În ceea ce privește educația, Luxemburgul trebuie să abordeze impactul puternic al contextului socioeconomic al elevilor asupra rezultatelor lor școlare. Acest lucru este, de asemenea, important pentru a răspunde cererii puternice de competențe foarte specializate.

               (14)Prețurile proprietăților imobiliare au continuat să crească. Acest lucru ar putea submina capacitatea Luxemburgului de a atrage și a păstra forța de muncă calificată, din care o mare parte este alcătuită din cetățeni străini. Presiunile asupra prețurilor locuințelor rezultă dintr-o neconcordanță fundamentală dintre cerere și ofertă. În ceea ce privește oferta, disponibilitatea insuficientă a terenurilor și lipsa de stimulente pentru proprietarii privați în ceea ce privește vânzarea de terenuri sau clădiri pare să reprezinte un blocaj pentru crearea de noi locuințe. Sunt necesare eforturi suplimentare pentru a încuraja investițiile din sectorul locuințelor, prin creșterea stimulentelor în vederea promovării vânzărilor de bunuri imobile, îmbunătățirea procedurilor administrative de acordare a autorizațiilor de construire și furnizarea de locuințe sociale la prețuri accesibile. Este puțin probabil ca oferta de locuințe să crească în urma reformei fiscale privind câștigurile de capital din vânzările de bunuri imobile care a fost adoptată recent și a actualizării programului de locuințe sociale, având în vedere tendința constantă de creștere a prețurilor. În ceea ce privește cererea, populația numeroasă și creșterea ocupării forței de muncă determină creșterea prețurilor. Situația pieței locuințelor agravează, de asemenea, problema congestiei traficului și pe cea a poluării. În plus, creșterea prețurilor la locuințe are repercusiuni asupra gradului de îndatorare a gospodăriilor, ceea ce ridică semne de întrebare cu privire la sustenabilitatea datoriei acestora. Gradul de îndatorare a gospodăriilor a crescut rapid în ultimii 10 ani, ajungând la o valoare estimată de 165 % din venitul disponibil în 2016, reflectând inflația imobiliară, întrucât aproximativ 80 % din datoria gospodăriilor provine din creditele ipotecare. Cu toate acestea, autoritățile de supraveghere din Luxemburg iau măsurile macroprudențiale relevante și pun în practică recomandările emise de Comitetul european pentru risc sistemic vizând reducerea punctelor slabe potențiale și a riscurilor la adresa stabilității financiare. În urma propunerilor comitetului național privind riscul sistemic, guvernul a mai prezentat recent o serie de măsuri, inclusiv limitări în materie de împrumuturi, pentru a evita o creștere a vulnerabilității gospodăriilor, dar acestea nu au fost încă aprobate de Parlament.

               (15)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Luxemburgului în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de gradul în care acestea se conformează normelor și orientărilor Uniunii.

               (16)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 al Luxemburgului prin prisma acestei evaluări și consideră că este de așteptat ca Luxemburgul să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Luxemburgul să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să consolideze rata de ocupare a persoanelor în vârstă, prin sporirea oportunităților de ocupare a forței de muncă și a capacității de inserție profesională a acestora și prin limitarea în același timp a pensionării anticipate, printre altele în vederea îmbunătățirii sustenabilității pe termen lung a sistemului de pensii.

               2.Să reducă și mai mult restricțiile de reglementare în sectorul serviciilor pentru întreprinderi.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,23.5.2018
            COM(2018) 430 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediuîn România
            {SWD(2018) 366 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu

                  în România

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al doilea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 121 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, statele membre trebuie să promoveze soliditatea pe termen mediu a finanțelor publice prin coordonarea politicilor economice și prin supraveghere multilaterală, pentru a evita apariția unor deficite publice excesive.

               (2)Pactul de stabilitate și de creștere (PSC) are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

               (3)La 16 iunie 2017, Consiliul a recomandat României să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  2
                nu depășește 3,3 % în 2017, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB, repunând astfel țara pe o traiectorie de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. La 5 decembrie 2017, Consiliul a concluzionat că România nu a luat măsuri eficace în urma Recomandării Consiliului din 16 iunie 2017. Având în vedere acest lucru, la 5 decembrie 2017 Consiliul a emis o recomandare revizuită prin care se solicita României să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB.

               (4)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018 și a datelor privind rezultatele din 2017 validate de Eurostat, creșterea cheltuielilor publice primare nete în 2017 a depășit cu mult criteriul de referință privind cheltuielile, indicând o abatere semnificativă cu o marjă largă (o abatere de 3,3 % din PIB). Soldul structural s-a deteriorat, atingând -3,3 % din PIB, de la o poziție de -2,1 % din PIB în 2016, indicând de asemenea o abatere semnificativă, cu o marjă largă, de la ajustarea structurală recomandată (o abatere de 1,7 % din PIB). Mărimea abaterii indicată de soldul structural este influențată negativ de o estimare punctuală mai ridicată a creșterii PIB-ului potențial față de media pe termen mediu care stă la baza criteriului de referință privind cheltuielile, precum și de o reducere a investițiilor publice, care este atenuată în cadrul criteriului de referință privind cheltuielile. Lăsând diferența respectivă la o parte, ambii indicatori confirmă o abatere semnificativă de la cerințele componentei preventive a PSC în 2017.

               (5)La 23 mai 2018, în urma unei evaluări globale, Comisia a considerat că în România există o abatere semnificativă constatată de la obiectivul bugetar pe termen mediu și a adresat României un avertisment în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din TFUE și cu articolul 10 alineatul (2) primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

               (6)În conformitate cu articolul 10 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, în termen de o lună de la data adoptării avertismentului, Consiliul ar trebui să adreseze o recomandare statului membru în cauză, invitându-l să ia măsurile de politică necesare. Regulamentul prevede că recomandarea va stabili un termen de maximum cinci luni pentru corectarea abaterii de către statul membru. Având în vedere acestea, pare adecvat să se prevadă data de [15 octombrie 2018] ca termenul-limită până la care România trebuie să corecteze abaterea. Până la acest termen, România ar trebui să prezinte un raport referitor la măsurile luate pentru a da curs prezentei recomandări.

               (7)Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017 referitoare la deviația PIB-ului, România va rămâne într-o situație economică normală în 2018 și în 2019. Ponderea datoriei publice a României în PIB este sub pragul de 60 %. Prin urmare, efortul minim necesar de ajustare structurală prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și de matricea de cerințe, care ține cont de circumstanțele economice predominante și de eventualele probleme de sustenabilitate, se ridică la 0,5 % din PIB atât pentru 2018, cât și pentru 2019.

               (8)Deficitul structural al României a crescut cu 2,1 % din PIB în 2016 și cu 1,2 % din PIB în 2017, pentru a atinge 3,3 % din PIB în 2017. Un efort suplimentar și persistent, care este necesar pentru a corecta abaterea cumulată și pentru a readuce România pe o traiectorie de ajustare adecvată în urma derapajelor care au avut loc în 2016 și în 2017, ar trebui să completeze cerința de ajustare minimă. Un efort suplimentar de 0,3 % din PIB pare adecvat având în vedere amploarea abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Acest efort suplimentar va accelera ritmul ajustării în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu.

               (9)Îmbunătățirea necesară a soldului structural cu 0,8 % din PIB atât în 2018, cât și în 2019 este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de maximum 3,3 % în 2018 și 5,1 % în 2019.

               (10)Previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 estimează o deteriorare și mai mare a soldului structural, cu 0,5 % din PIB în 2018 și cu încă 0,4 % din PIB în 2019. Prin urmare, o îmbunătățire structurală de 0,8 % din PIB atât în 2018, cât și în 2019 implică necesitatea de a adopta măsuri cu un randament structural total de 1,3 % din PIB în 2018 și măsuri suplimentare cu un randament structural de 1,2 % din PIB în 2019 față de scenariul de referință actual din previziunile Comisiei din primăvara anului 2018.

               (11)Previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 estimează un deficit public de 3,4 % din PIB în 2018 și de 3,8 % din PIB în 2019, care depășește valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Ajustarea structurală necesară pare a fi adecvată și pentru a asigura faptul că România respectă cu o marjă valoarea de referință din tratat de 3 % din PIB în 2018 și în 2019.

               (12)Faptul că nu s-a dat curs recomandărilor anterioare de corectare a abaterii semnificative constatate și riscul de depășire a valorii de referință din tratat impun luarea unor măsuri urgente pentru ca politica fiscală a României să fie repusă pe o traiectorie prudentă.

               (13)Este oportun ca prezenta recomandare să fie făcută publică.

               (14)În vederea atingerii obiectivelor bugetare recomandate, este esențial ca România să adopte și să pună în aplicare cu strictețe măsurile necesare și să monitorizeze îndeaproape evoluția cheltuielilor curente,

               RECOMANDĂ:

               (1)România ar trebui să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2018 și 5,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB în fiecare an, repunând astfel țara pe o traiectorie de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu.

               (2)România ar trebui să utilizeze orice câștig excepțional în vederea reducerii deficitului. Măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural public într-o manieră favorabilă creșterii.

               (3)Până la [15 octombrie 2018], România ar trebui să prezinte Consiliului un raport referitor la măsurile pe care le-a luat în urma prezentei recomandări. Raportul ar trebui să prezinte măsuri detaliate în mod suficient și anunțate în mod credibil, incluzând impactul bugetar al fiecăreia dintre acestea, precum și previziuni bugetare detaliate și actualizate pentru perioada 2018-2019.

               Prezenta recomandare se adresează României.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        Cheltuielile publice primare nete reprezintă cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.