               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru un acord cu Statele Unite ale Americii privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               •Motivele și obiectivele recomandării

               La 25 iulie 2018, Președintele Comisiei Europene și Președintele Statelor Unite ale Americii au ajuns la un acord privind lansarea unei noi etape a relației comerciale dintre Statele Unite și Uniunea Europeană, în vederea facilitării comerțului și a evitării unei escaladări a tensiunilor comerciale.

               O declarație comună a fost adoptată la 25 iulie 2018, care prevede eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale; o cooperare sporită cu privire la aspectele și standardele de reglementare; facilitarea comerțului cu soia; și sporirea comerțului cu gaz natural lichefiat (GNL) pentru a permite Uniunii Europene să își diversifice mai bine aprovizionarea cu energie. Ei au convenit, de asemenea, să își unească forțele pentru a proteja mai bine întreprinderile europene și americane de practicile comerciale neloiale la nivel mondial și să coopereze îndeaproape cu parteneri care împărtășesc aceeași viziune pentru a reforma Organizația Mondială a Comerțului (OMC).

               Pentru a continua această agendă comună a fost înființat un grup de lucru executiv căruia i s-a solicitat, printre altele, să identifice măsuri pe termen scurt pentru a facilita schimburile comerciale. S-a convenit ca, în timpul procesului de punere în aplicare a declarației comune, Uniunea Europeană și Statele Unite să respecte pe deplin spiritul acestui acord, cu excepția cazului în care una dintre părți oprește negocierile. Cele două părți au convenit, de asemenea, că doresc să soluționeze problemele privind tarifele din sectoarele oțelului și aluminiului.

               Comisia Europeană s-a angajat să pună în aplicare, cu bună credință, declarația comună din 25 iulie 2018. În cazul în care Statele Unite nu respectă angajamentul asumat la 25 iulie 2018 de a se abține de la adoptarea unor noi măsuri împotriva UE în temeiul secțiunii 232 din Actul de Expansiune Comercială (Trade Expansion Act) Comisia va suspenda negocierile cu Statele Unite. Comisia poate suspenda negocierile și în cazul în care SUA adoptă restricții comerciale împotriva exporturilor UE pe baza secțiunii 301 din Legea comercială din 1974 sau în temeiul oricărei alte legi similare a Statelor Unite.

               Scopul negocierilor privind eliminarea tarifelor va fi de a elimina toate taxele pentru mărfurile industriale, pe bază de reciprocitate, cu obiectivul de a obține o eliminare substanțială a tarifelor odată cu intrarea în vigoare precum și o eliminare treptată a acestor tarife într-un interval de timp scurt. Mărfurile industriale cuprind toate mărfurile în afara celor incluse în anexa I la Acordul OMC privind agricultura. Se poate ține seama de sensibilitățile specifice ale anumitor produse. În acest sens, UE este pregătită să ia în considerare eventualele sensibilități ale SUA pentru anumite produse din sectorul autovehiculelor.

               UE și SUA sunt cele mai mari și mai integrate economii din lume, având o istorie comună și îndelungată de schimburi comerciale, precum și un nivel similar de dezvoltare economică. SUA reprezintă principala destinație a exporturilor de mărfuri industriale din UE și este cel de-al doilea cel mai mare exportator de mărfuri industriale către UE (după China). Comerțul cu mărfuri dintre UE și SUA s-a ridicat la 633 de miliarde EUR în 2017, fiind alcătuit în principal din mărfuri industriale (598 de miliarde EUR, din care 166 de miliarde EUR comerț cu utilaje și echipamente). În jur de 4,7 milioane de locuri de muncă din UE sunt asociate cu producția pentru exporturile către SUA. Mărfurile industriale reprezintă cea mai mare parte a comerțului nostru cu mărfuri cu SUA (94 % din exporturile UE și 95 % din importuri). Comerțul cu mărfuri dintre UE și SUA a crescut în mod constant în ultimii 10 ani.

               În general, atât UE cât și SUA au tarife reduse la mărfurile industriale. Media simplă a contingentelor tarifare aplicate națiunii celei mai favorizate (CNF) pentru produsele neagricole este de 4,2 % și, respectiv, de 3,1 %. În timp ce nivelele contingentelor tarifare aplicate sunt relativ scăzute, amploarea schimburilor noastre comerciale înseamnă că eliminarea tuturor tarifelor pentru mărfurile industriale va avea un impact important asupra întreprinderilor și a consumatorilor de ambele părți ale Atlanticului.

               O analiză internă cu modelul de echilibru general calculabil MIRAGE arată că eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale ar fi benefică pentru ambii parteneri în ceea ce privește o creștere a schimburilor comerciale bilaterale. Exporturile de mărfuri din UE către SUA ar crește cu 10 % iar exporturile din SUA către UE ar crește cu 13 %.

               Eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale ar trebui să genereze, în special, beneficii economice importante pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) care sunt afectate în mod disproporționat de costurile introducerii unui produs pe piață. Reducerea costurilor, inclusiv prin eliminarea tarifelor, poate contribui la creșterea competitivității exporturilor IMM-urilor, făcând astfel diferența între a exporta sau nu.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Domeniul de aplicare al prezentei recomandări se referă numai la partea din declarația comună din 25 iulie 2018 privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale. Declarația comună a fost adoptată în circumstanțe excepționale, pentru a evita escaladarea tensiunilor comerciale dintre UE și Statele Unite.

                  Obiectivul de dezamorsare a tensiunilor comerciale cu SUA este în deplină concordanță cu Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), care prevede că UE ar trebui să încurajeze integrarea tuturor țărilor în economia mondială, inclusiv prin eliminarea treptată a barierelor din calea comerțului internațional
                     1
                  .

                  Recomandarea de deschidere a negocierilor cu SUA privind eliminarea tarifelor nu ar trebui în niciun caz interpretată ca un indiciu de intenție a Comisiei de a deroga de la politicile comerciale și de investiții existente, astfel cum se prevede în comunicarea Comisiei intitulată „Comerț pentru toți: către o politică comercială și de investiții mai responsabilă”
                     2
                  .

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Recomandarea este coerentă cu alte politici ale Uniunii.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temei juridic

                  Articolul 207 alineatele (3) și (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatele (3) și (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).

               Subsidiaritatea (pentru competența neexclusivă)

                  În conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din TUE, principiul subsidiarității nu se aplică în domeniile care sunt de competența exclusivă a UE. Politica comercială comună este menționată printre domeniile care sunt de competența exclusivă a Uniunii la articolul 3 din TFUE. Această politică include negocierea acordurilor comerciale conforme, printre altele, cu articolul 207 din TFUE.

               •Proporționalitatea

                  Recomandarea Comisiei este conformă cu principiul proporționalității și este necesară având în vedere obiectivul nostru de dezamorsare a tensiunilor comerciale cu SUA.

               •Alegerea instrumentului

                  Decizie a Consiliului Uniunii Europene.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Evaluări ex post/verificări ale adecvării legislației existente

               Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

               Un număr considerabil de consultări cu părțile interesate au avut loc cu privire la posibilele câștiguri obținute în urma eliminării tarifelor începând din 2012. Au fost organizate mai multe audieri și reuniuni de dialog cu reprezentanți ai societății civile. Acestea se adaugă la dezbaterile publice care au avut loc sau au fost organizate de Parlamentul European și în statele membre ale UE.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               Un volum considerabil de expertiză privind posibilele câștiguri în urma eliminării tarifelor dintre UE și SUA a fost deja colectat în cursul activităților de consultare anterioare, începând din 2012 (vă rugăm să consultați link-ul și documentele de pe următorul site internet:

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/cfm/doclib_section.cfm?sec=146

                .

               •Evaluarea impactului

               Din cauza imperativului politic de a avansa cu rapiditate pentru a reduce tensiunile comerciale dintre UE și SUA, astfel cum a fost exprimat de Președintele Comisiei în urma reuniunii sale cu președintele SUA și aprobat de Consiliul European în cadrul reuniunii sale informale din 16 mai 2018 de la Sofia, s-a renunțat la procesul oficial de evaluare a impactului.

               •Drepturile fundamentale

                  Recomandarea este coerentă cu tratatele UE și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Acordul privind eliminarea tarifelor va avea un impact negativ asupra bugetului UE sub forma unor taxe vamale suprimate datorită eliminării tarifelor pentru mărfurile industriale, reprezentând aproximativ 2,2 miliarde EUR (date pentru 2017). Se preconizează efecte pozitive în ceea ce privește creșterea resurselor legate de valoarea adăugată și alte taxe și creșteri ale venitului național brut.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Aspecte procedurale

               Comisia va negocia în numele UE. În conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, se propune desemnarea de către Consiliul Uniunii Europene a Comitetului pentru politică comercială drept comitet care trebuie consultat în cadrul negocierilor.

               Parlamentul European va fi informat pe parcursul tuturor etapelor procedurii, în conformitate cu articolul 218 alineatul (10) din TFUE.

               Comisia va publica prezenta recomandare și anexa la aceasta imediat după adoptarea lor.

               Comisia recomandă ca directivele de negociere să fie puse la dispoziția publicului imediat după adoptarea lor de către Consiliu.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru un acord cu Statele Unite ale Americii privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatele (3) și (4) primul paragraf, coroborat cu articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să deschidă negocieri, în numele Uniunii Europene, cu Statele Unite ale Americii pentru un acord privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale.

               Articolul 2

               Negocierile se desfășoară pe baza directivelor de negociere ale Consiliului prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Comisia conduce negocierile în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie și anexa sa vor fi făcute publice imediat după adoptarea acestora.

               Articolul 5

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Articolul 21 alineatul (2) litera (e) din TUE.

                     (2)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2016/january/tradoc_154151.pdf.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de decizie a Consiliului
            de autorizare a deschiderii negocierilor unui acord cu Statele Unite ale Americii privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale

               ANEXĂ

               DIRECTIVE DE NEGOCIERE A UNUI ACORD CU STATELE UNITE ALE AMERICII PRIVIND ELIMINAREA TARIFELOR PENTRU MĂRFURILE INDUSTRIALE

               Natura și domeniul de aplicare ale acordului

               1.Acordul ar trebui să conțină dispoziții privind eliminarea tarifelor pentru mărfurile industriale
                  1
               , între părți, prevăzând astfel eliminarea reciprocă a tarifelor.

               2.Acordul ar trebui să fie în deplină conformitate cu normele și obligațiile Organizației Mondiale a Comerțului (OMC).

               Obiective

               3.Obiectivul acordului este de a intensifica schimburile comerciale dintre Uniunea Europeană și Statele Unite în scopul de a genera noi oportunități economice care să creeze locuri de muncă și creștere economică drept rezultat al unui acces sporit la piețe, ca urmare a eliminării tarifare reciproce pentru mărfurile industriale.

               Conținutul acordului

               Taxe și alte cerințe privind importurile și exporturile

               4.Scopul acordului ar trebui să fie eliminarea tuturor taxelor pentru mărfurile industriale pe o bază reciprocă, având drept obiectiv obținerea unei eliminări substanțiale a tarifelor de la intrarea în vigoare și o eliminare treptată a acestor tarife în cadrul unei perioade de timp scurte. Ar trebui să se țină seama de sensibilitățile deosebite pentru anumite mărfuri în conformitate cu declarația comună din 25 iulie 2018. Toate taxele vamale, impozitele, comisioanele sau cheltuielile aferente exporturilor și restricțiile cantitative sau cerințele de autorizare privind exporturile către cealaltă parte care nu sunt justificate de excepții în temeiul acordului ar trebui să fie suprimate odată cu aplicarea acordului. Acordul ar trebui să nu aducă atingere dreptului oricăreia dintre părți de a lua măsuri adecvate de salvgardare, antidumping sau compensatorii în conformitate cu Acordul OMC.

               Reguli de origine

               5.Negocierile ar trebui să vizeze reconcilierea abordării Uniunii Europene și a Statelor Unite cu privire la regulile de origine, inclusiv procedurile de determinare a originii, într-un mod care să faciliteze schimburile comerciale dintre părți și care să ia în considerare cele mai recente evoluții ale regulilor de origine preferențiale ale Uniunii Europene, precum și interesele operatorilor economici din Uniunea Europeană.

               Cadrul instituțional

               6.Acordul ar trebui să instituie o structură care să monitorizeze punerea în aplicare a acordului.

               Soluționarea litigiilor

               7.Acordul ar trebui să includă un mecanism adecvat de soluționare a litigiilor pentru a se asigura de faptul că părțile respectă normele convenite de comun acord.

               Dispoziții finale

               8.Acordul ar trebui să includă o dispoziție care să permită Uniunii Europene să suspende în mod unilateral aplicarea unor concesii sau obligații substanțial echivalente, în cazul în care Statele Unite adoptă împotriva Uniunii Europene oricare dintre măsurile prevăzute în secțiunea 232 din Legea privind extinderea comerțului (Trade Expansion Act), în secțiunea 301 din Legea privind comerțul din 1974 (Trade Act) sau în temeiul oricărei alte legi similare a Statelor Unite.

               9.Acordul ar trebui să fie la fel de autentic în toate limbile oficiale ale Uniunii Europene și va include o clauză lingvistică în acest sens.

               Desfășurarea negocierilor

               10.Comisia va suspenda negocierile cu Statele Unite în cazul în care Statele Unite nu respectă angajamentul asumat la 25 iulie 2018 de a se abține, pe parcursul desfășurării negocierilor, de la adoptarea de noi măsuri împotriva Uniunii Europene în temeiul secțiunii 232 din Legea Privind extinderea comerțului din 1962. Comisia poate suspenda, de asemenea, negocierile în cazul în care Statele Unite adoptă restricții comerciale împotriva exporturilor Uniunii Europene pe baza secțiunii 301 din Legea privind comerțul din 1974 sau în temeiul oricărei alte legi similare a Statelor Unite.

               11.Înainte de încheierea negocierilor, Comisia va confirma că Statele Unite au eliminat orice măsuri privind exporturile de oțel și aluminiu originare din Uniunea Europeană în temeiul secțiunii 232 din Legea privind extinderea comerțului din 1962 a SUA.

                     (1)

                        Mărfurile industriale cuprind toate mărfurile cu excepția celor incluse în anexa I la Acordul OMC privind agricultura.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii de negocieri privind adaptarea protocoalelor la Acordul între Uniunea Europeană și Regatul Marocului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Timp de aproape jumătate de secol, UE și Maroc au dezvoltat un parteneriat bogat și pluridimensional, în virtutea căruia, în 2008, Marocului i-a fost acordat un „statut avansat”, pentru a reflecta soliditatea relațiilor bilaterale, precum și ambițiile și angajamentele comune ale celor două părți de a progresa pe calea îndeplinirii agendei lor comune.

                  În același timp, UE a reiterat în mod constant angajamentul său în ceea ce privește soluționarea conflictului din Sahara Occidentală. UE susține pe deplin eforturile depuse de Secretarul General al Organizației Națiunilor Unite (SGONU) și de emisarul său personal pentru a ajuta părțile să ajungă la o soluție politică justă, durabilă și reciproc acceptabilă, care să permită autodeterminarea populației din Sahara Occidentală în cadrul unor acorduri conforme cu principiile și scopurile enunțate de Carta Organizației Națiunilor Unite, în conformitate cu rezoluțiile Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, inclusiv cu Rezoluția 2152 (2014) și Rezoluția 2218 (2015).

               În vederea acordării preferințelor tarifare, prezenta propunere are în vedere modificări ale Protocolului 4
                  1
                și ale Protocolului 1
                  2
                la Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Regatul Marocului, pe de altă parte (denumit în continuare „Acordul de asociere UE-Maroc” sau „Acordul de asociere”) ca urmare a hotărârii Curții Europene din 21 decembrie 2016 în cauza C-104/16 P, prin care a hotărât că Acordurile UE-Maroc de asociere și Acordurile privind agricultura nu sunt aplicabile în Sahara Occidentală.

               Înainte de hotărârea Curții, preferințele comerciale prevăzute în Acordul de asociere și în protocoalele sale s-au aplicat de facto produselor originare din Sahara Occidentală, un teritoriu care nu se autoguvernează. Cu toate acestea, ca urmare a hotărârii Curții de Justiție, o asemenea practică nu poate continua, cu excepția cazului în care Protocolul 4 privind originea este modificat într-un mod care să permită produselor din Sahara Occidentală să fie asimilate celor fabricate în Maroc. Ca urmare a hotărârii Curții, incertitudinile de pe piață au afectat relațiile comerciale bilaterale.

               Prezenta recomandare are ca scop autorizarea negocierilor în vederea furnizării unui temei juridic pentru continuarea acordării de preferințe produselor originare din Sahara Occidentală, în conformitate cu practica anterioară. Având în vedere că aceste preferințe comerciale pe piața UE, în ceea ce privește produsele agricole și pescărești, sunt stabilite în protocolul 1 la Acordul de asociere, domeniul de aplicare al respectivului protocol ar trebui, de asemenea, clarificat. Aceasta va evita perturbarea comerțului și, în același timp, va menține stabil nivelul de acces la piața UE, având în vedere că nu vor fi acordate preferințe noi. Modificările protocoalelor relevante la Acordul de asociere pot fi completate, ulterior, după caz, printr-o modificare ulterioară a Acordului de asociere. În cele din urmă, ar trebui ținut seama de faptul că două cauze privind Marocul (C-266/16 și T-180/14) se află încă pe rolul Curții de Justiție în ceea ce privește Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului UE-Maroc, iar aceste cauze pot furniza orientări suplimentare privind condițiile de extindere a acordului la un teritoriu care nu se autoguvernează. În plus, se înțelege că orice acord va fi doar provizoriu, atât timp cât soluționarea conflictului în contextul Organizației Națiunilor Unite și în conformitate cu rezoluțiile Consiliului de Securitate al ONU este încă pendinte

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Prezenta recomandare este în deplină concordanță cu actuala politică comercială, având în vedere că autoritățile vamale au aplicat de facto preferințe pentru produsele din Sahara Occidentală certificate ca fiind de origine marocană. Marocului nu îi vor fi acordate noi preferințe comerciale, având în vedere că obiectivul este doar de a extinde zona geografică care face obiectul preferințelor, și nu modificarea cantității lor.

                  Propunerea este coerentă cu obiectivele generale ale politicii europene de vecinătate, în măsura în care contribuie la îmbunătățirea relațiilor comerciale și economice din vecinătatea sudică a Uniunii, în spiritul unei strânse cooperări. Ea este, de asemenea, coerentă cu politica generală a UE față de Maroc, care are ca scop cultivarea unui parteneriat privilegiat cu Marocul, fără a aduce atingere rezultatului procesului privind Sahara Occidentală, desfășurat sub conducerea ONU.

                  Faptul că preferințele comerciale pot avea un domeniu de aplicare mai larg nu este fără precedent, având în vedere că Acordul de asociere UE-Maroc conține două declarații comune cu privire la faptul că produsele originare din Republica San Marino și din Andorra „sunt acceptate de către Maroc ca fiind originare din Comunitate, în sensul acordului”.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Poziția UE a fost întotdeauna că este posibilă extinderea acordurilor sale bilaterale cu Marocul și cu Sahara Occidentală în anumite condiții, astfel cum a fost ilustrat de Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului, care acoperă în mod explicit apele din largul coastelor Saharei Occidentale. Modificarea protocoalelor relevante ale Acordului de asociere ar permite, de asemenea, ca acordarea de preferințe tarifare UE să fie fondată pe evaluarea beneficiilor pentru populațiile locale și a respectării drepturilor omului.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ŞI PROPORŢIONALITATE

               •Temei juridic

                  Recomandarea se bazează pe articolul 218 alineatele (3) și (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.

               •Subsidiaritate (pentru competență neexclusivă)

                  Politica comercială comună este de competența exclusivă a Uniunii [articolul 3 alineatul (1) TFUE] și, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) TUE, principiul de subsidiaritate nu este relevant în domeniile de competență exclusivă.

               •Proporționalitate

                  Recomandarea reprezintă un răspuns proporțional la chestiunea în cauză. Acordul nu va modifica gradul de acces la piața Uniunii. Regulile de origine sunt definite în protocolul la Acordul de asociere; modificările la acesta sunt necesare pentru atingerea obiectivului și pentru a oferi un răspuns relativ rapid la actualele incertitudini de natură comercială care afectează Marocul, fără a aduce atingere procesului desfășurat sub conducerea ONU în Sahara Occidentală și fără a aduce atingere rezultatului final al conflictului.

                  Prin urmare, recomandarea de decizie a Consiliului de autorizare a Comisiei să negocieze un acord între Uniunea Europeană și Maroc privind adaptările protocoalelor la Acordul de asociere în ceea ce privește originea mărfurilor nu depășește ceea ce este necesar sau adecvat pentru atingerea obiectivelor de politică.

               •Alegerea instrumentului

                  Protocoalele relevante pot fi modificate numai cu acordul părților. Aceasta se referă, de asemenea, la cooperarea necesară între autorități pentru implementarea preferințelor comerciale.

                  Acordul va fi încheiat sub forma unui schimb de scrisori între UE și Regatul Marocului.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRŢILE INTERESATE ŞI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Consultările cu părțile interesate

                  Prin intermediul structurilor relevante ale Consiliului au avut loc discuții preliminare cu autoritățile marocane și cu statele membre.

                  Comisia ar trebui să depună eforturi pentru a se asigura că, în momentul propunerii de semnare și de încheiere, părțile interesate au fost implicate în mod adecvat.

               •Evaluarea impactului

                  Nu a fost efectuată o evaluare a impactului, dat fiind faptul că recomandarea constă de fapt în asigurarea unui temei juridic pentru tratamentul preferențial care a fost până atunci aplicat de facto în mod consecvent în ceea ce privește produsele originare din Sahara Occidentală în ultimii ani. Prin urmare, deoarece gradul de acces pe piață nu se va modifica, este puțin probabil ca propunerea să aibă un impact comercial semnificativ din punctul de vedere al fluxurilor comerciale, în comparație cu cele existente în ultimii ani.

                  Cu toate acestea, Comisia se va asigura, în cel mai adecvat mod, că Uniunea poate lua în considerare informațiile relevante pentru dezvoltarea durabilă a Saharei Occidentale, în special în ceea ce privește beneficiile acordului pentru populația locală și exploatarea resurselor naturale, la momentul semnării și ulterior.

               •Drepturi fundamentale

                  Articolul 2 din Acordul de asociere include o clauză referitoare la drepturile omului și la libertățile fundamentale. Acestea sunt definite ca fiind un element esențial al acordului care, dacă sunt încălcate, pot duce la suspendarea Acordului. Se asigură faptul că protocoalele sunt aplicate în conformitate cu dispozițiile Acordului de asociere care sunt relevante în ceea ce privește libertățile fundamentale și drepturile omului.

               4.IMPLICAŢII BUGETARE

                  În ceea ce privește veniturile vamale ale UE, nu se anticipează implicații bugetare în comparație cu situația actuală, dat fiind că produsele originare din Sahara Occidentală au beneficiat de facto de scutirea de taxe vamale la intrarea în UE.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii de negocieri privind adaptarea protocoalelor la Acordul între Uniunea Europeană și Regatul Marocului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere Recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Acordul euro-mediteranean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Regatul Marocului, pe de altă parte, denumit în continuare „Acordul de asociere”, a intrat în vigoare la 1 martie 2000.

               (2)În hotărârea sa din cauza C-104/16P, Curtea de Justiție a clarificat faptul că Acordul de asociere acoperă numai teritoriul Regatului Marocului și nu acoperă Sahara Occidentală, un teritoriu care nu se autoguvernează. Cu toate acestea, de la intrarea sa în vigoare, produse care provin din Sahara Occidentală și care sunt certificate ca fiind de origine marocană au fost importate în Uniune în temeiul preferințelor tarifare prevăzute în dispozițiile relevante ale Acordului de asociere.

               (3)Este important ca fluxurile comerciale dezvoltate de-a lungul anilor să nu fie perturbate, asigurându-se în același timp că există garanții adecvate pentru protejarea drepturilor omului și pentru dezvoltarea durabilă a teritoriilor în cauză.

               (4)Uniunea Europeană sprijină eforturile Organizației Națiunilor Unite de găsire a unei soluții politice reciproc acceptabile care ar permite autodeterminarea populației din Sahara Occidentală, în conformitate cu principiile și scopurile Cartei Organizației Națiunilor Unite.

               (5)Prin urmare, este adecvată negocierea unei modificări a protocoalelor relevante la Acordul de asociere.

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord internațional privind adaptarea protocoalelor la Acordul de asociere între Uniunea Europeană și Regatul Marocului. Comisia conduce echipa de negociere, din care face partea, de asemenea, Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt stabilite în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se introduce de către Consiliu denumirea comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Protocolul 4 la Acordul euro-mediteranean, privind definiția „produselor originare” și metodele de cooperare administrativă.

                     (2)

                        Protocolul 1 la Acordul euro-mediteranean, privind regimul aplicabil importului în Uniunea Europeană de produse agricole, de produse agricole transformate, de pește și produse de pescărie originare din Regatul Maroc.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            ANEXĂ
            la
            RECOMANDAREA DE DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii de negocieri privind adaptarea protocoalelor la Acordul între Uniunea Europeană și Regatul Marocului

               ANEXĂ

               DIRECTIVE PENTRU NEGOCIEREA UNUI ACORD ÎNTRE

               Uniunea Europeană și Regatul Marocului privind adaptarea protocoalelor Acordului de asociere între Uniunea Europeană și Regatul Marocului

               Negocierea ar trebui să se bazeze pe parteneriatul privilegiat dezvoltat între Uniunea Europeană și Regatul Marocului și ar trebui să aibă ca scop adaptarea instrumentelor acestui parteneriat la ambițiile comune ale părților în vederea extinderii acestui parteneriat, acordul de asociere și protocoalele la acesta fiind părți esențiale ale acestuia.

               Comisia ar trebui să se asigure că preferințele comerciale prevăzute în Acordul de asociere UE-Maroc și protocoalele sale se aplică produselor originare din Sahara Occidentală. Nu ar trebui negociate preferințe tarifare suplimentare. De asemenea, Comisia ar trebui să se asigure că acordul prevede în mod explicit un cadru și un proces adecvat care să permită părților, pe baza schimburilor regulate de informații, să evalueze impactul acordului pe durata implementării și să discute obstacolele din calea funcționării adecvate a acestuia.

               Aceasta presupune revizuirea adecvată a protocoalelor relevante la Acordul de asociere.

               Acordul ar trebui încheiat sub forma unui schimb de scrisori.

               Comisia ar trebui să aibă destule informații care să permită evaluarea, la momentul semnării, a posibilelor implicații ale acordului asupra dezvoltării durabile, în special în ceea ce privește beneficiile pentru populația locală și exploatarea resurselor naturale ale teritoriilor în cauză.

               Se asigură faptul că protocoalele sunt aplicate în conformitate cu dispozițiile Acordului de asociere care sunt relevante în ceea ce privește libertățile fundamentale și drepturile omului.

               Comisia ar trebui să depună eforturi pentru a se asigura că, în momentul propunerii de semnare și de încheiere, părțile interesate au fost implicate în mod adecvat.

               Comisia ar trebui să facă tot posibilul pentru a se asigura că acordul poate fi implementat cât mai curând posibil.

               Negocierile și rezultatul lor ar trebui să susțină eforturile Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite de găsire a unei soluții care să permită autodeterminarea populației din Sahara Occidentală, în conformitate cu principiile și scopurile Cartei Organizației Națiunilor Unite.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 505 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Germaniei pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Germaniei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Germaniei pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Germania printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro („recomandarea pentru zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Germania ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, după cum se reflectă în recomandările (1) și (2) de mai jos. În special, măsurile de investiții și de sprijinire a creșterii salariilor vor contribui la punerea în aplicare a primei recomandări pentru zona euro în ceea ce privește reechilibrarea zonei euro, iar reorientarea fiscală care să degreveze munca va contribui la punerea în aplicare a celei de-a treia recomandări pentru zona euro în ceea ce privește funcționarea pieței forței de muncă.

               (3)Raportul de țară pentru Germania din 2019
                  3
                a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Germania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Germania în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019
                  4
               . În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Germania se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, scăderea lentă a excedentului de cont curent rămâne ridicată și prezintă relevanță transfrontalieră. Excedentul a scăzut ușor în 2018 în contextul unei creșteri a cererii interne și se preconizează că va continua să scadă treptat în următorii ani, rămânând, în același timp, peste pragul stabilit în procedura privind dezechilibrele macroeconomice. Excedentul reflectă un nivel modest al investițiilor interne în raport cu economiile realizate atât în sectorul privat, cât și în cel public. Au fost luate măsuri pentru a stimula investițiile publice și private, care au crescut substanțial. Acest lucru a contribuit la o creștere bazată mai mult pe cererea internă. Cu toate acestea, ca pondere din PIB, ar fi fost de așteptat ca investițiile și consumul să crească mai mult, având în vedere condițiile favorabile de finanțare, restanțele în materie de investiții publice, în special la nivel municipal, și marja de manevră bugetară disponibilă. Creșterea salariilor s-a produs într-o oarecare măsură odată cu deficitul de forță de muncă, însă creșterea salariilor reale rămâne modestă.

               (4)La 16 aprilie 2019, Germania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, iar la 17 aprilie 2019 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la ele dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Germania face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Conform Programului de stabilitate pentru 2019, guvernul are în vedere să ajungă la un excedent bugetar situat între ½ și ¾% din PIB în perioada 2019-2023. Pe baza soldului structural recalculat
                  7
               , obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie depășit pe întreaga perioadă a programului. Conform Programului de stabilitate pentru 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea în 2019 sub valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat, iar până în 2023 va scădea treptat la 51¼%. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este unul favorabil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se preconizează că soldul structural va înregistra un excedent de 1,1 % din PIB în 2019 și de 0,8 % din PIB în 2020, situându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă. În ansamblu, conform opiniei exprimate de Consiliu, se preconizează că Germania se va conforma dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și 2020. În același timp, respectând obiectivul bugetar pe termen mediu, ar fi important să se utilizeze politici bugetare și structurale pentru a se ajunge la o tendință ascendentă susținută a investițiilor publice și private, în special la nivel regional și municipal.

               (7)Investițiile publice și private au crescut puternic în 2018, dar rata investițiilor rămâne sub media zonei euro. În 2018, investițiile publice au crescut cu 7,7 % nominal și cu 3,8 % în termeni reali, dar sunt încă necesare eforturi suplimentare pentru a compensa importantele întârzieri în materie de investiții, în special în ceea ce privește investițiile în infrastructură și educație. Creșterea reală a investițiilor publice a fost pozitivă în ultimii 3 ani, după o perioadă de rate de creștere negativă. Acest lucru reflectă eforturile guvernului de a stimula investițiile. Cu toate acestea, valorile investițiilor la nivel municipal au rămas mai mici decât cele ale deprecierii, iar investițiile restante acumulate până în 2018 au crescut la 5 % din PIB. Împreună cu situația bugetară favorabilă, aceasta indică faptul că există posibilitatea de a spori investițiile la toate nivelurile de guvernare, în special la nivel regional și municipal. Investițiile în infrastructura publică sunt încă frânate de constrângerile legate de capacitate și planificare la nivel municipal. Au fost introduse măsuri de depășire a acestor constrângeri, dar acestea nu au înregistrat încă rezultate tangibile susținute. În plus, este loc de ameliorări în ceea ce privește serviciile publice digitale și achizițiile publice. Investițiile private au crescut în mod semnificativ, dar nu și în cazul tuturor tipurilor de active. Investițiile în echipamente au crescut puternic ca urmare a utilizării record a capacităților de producție. Investițiile în locuințe continuă să crească vertiginos. Cu toate acestea, sectorul construcțiilor raportează, în prezent, constrângeri în materie de capacitate și creșteri de prețuri. În termeni reali, construcțiile nerezidențiale au crescut într-un ritm tot mai lent, ceea ce sugerează că este posibil ca infrastructura esențială să nu fi ținut pasul cu nevoile economiei.

               (8)Cheltuielile publice pentru educație, de 4,1 % din PIB în 2017, au rămas sub media Uniunii de 4,6 %. Din totalul cheltuielilor publice, 9,3 % au fost orientate către educație, ceea ce se situează, de asemenea, sub media UE de 10,2 %. Cheltuielile cu educația și cercetarea s-au menținut la 9 % din PIB în 2017, situându-se astfel sub obiectivul național de 10 %. Deși cheltuielile pentru educație au crescut în termeni reali, volumul mare de investiții restante a crescut și mai mult ca urmare a evoluțiilor demografice. Modificările legislative care permit investițiile directe ale guvernului federal în educația digitală, în plus față de resursele alocate de landuri (Digitalpakt) sunt promițătoare, dar rezultatele nu se văd încă. Provocări precum creșterea numărului de elevi, lipsa profesorilor, digitalizarea și extinderea în continuare a educației și îngrijirii copiilor preșcolari vor necesita o finanțare publică adecvată. Cheltuielile suplimentare pentru educație și cercetare și inovare sunt esențiale pentru sporirea potențialului de creștere al Germaniei și pentru adaptarea la schimbările tehnologice.

               (9)În ultimii ani, Germania a înregistrat progrese în ceea ce privește creșterea intensității cercetării și dezvoltării, în principal ca urmare a creșterii cheltuielilor cu cercetarea și dezvoltarea efectuate de marile întreprinderi, în special în sectoarele de producție de tehnologie medie-înaltă și în mod deosebit în sectorul autovehiculelor. Intensitatea cercetării și dezvoltării în întreprinderile mici și mijlocii este cu mult sub media UE și continuă să rămână în urmă. Întreprinderile mici și mijlocii au tendința de a beneficia mai puțin de cooperarea cu institutele de cercetare publice decât întreprinderile mari. Acești doi factori afectează inovarea în afaceri, care se află pe o traiectorie descendentă pe termen lung. Investițiile suplimentare în cercetare și dezvoltare sunt esențiale nu numai pentru a spori capacitatea de inovare în toate sectoarele economiei și pentru a stimula productivitatea, dar și pentru a facilita tranziția către o economie circulară și cu emisii scăzute de dioxid de carbon, în special în ceea ce privește transportul durabil, tehnologiile energetice ecologice, ecoinovarea și reciclarea, precum și pentru a spori și mai mult performanța sectorului public de cercetare și contribuția acestuia la îndeplinirea acestor obiective.

               (10)Digitalizarea economiei germane progresează încet, iar întreprinderile mici și mijlocii rămân în continuare cele care adoptă lent tehnologiile digitale. Germania a rămas în urmă în ceea ce privește implementarea la nivel național a rețelelor în bandă largă de foarte mare capacitate (în gigabiți), în special în zonele rurale, unde investițiile mai puternice ar avea capacitatea de a îmbunătăți creșterea productivității. La mijlocul anului 2018, doar 9 % din gospodăriile germane erau acoperite de rețele de acces prin fibră optică de înaltă performanță, în comparație cu media UE de 30 %. În schimb, modernizarea rețelelor de cabluri de cupru existente (vectorizarea) a continuat să fie soluția tehnologică preferată. În timp ce multe servicii se bazează pe o conectivitate de foarte mare viteză, 23 700 de parcuri de afaceri nu erau conectate la o rețea de fibră optică în 2017 și 28 % din totalul întreprinderilor nu aveau acces la rețele de cel puțin 50 megabiți. Lipsa unei astfel de conectivități descurajează investițiile, în special investițiile întreprinderilor mici și mijlocii, dintre care multe sunt situate în zonele rurale și semirurale. Intervenția publică în implementarea infrastructurii de bandă largă de foarte mare viteză (≥ 100 Mbps) rămâne esențială și s-ar putea explora și alte soluții decât subvențiile. Performanța serviciilor publice digitale și a serviciilor de e-sănătate este cu mult sub media UE. Numai 43 % dintre utilizatorii germani de internet au folosit serviciile de e-guvernare în 2018 (față de media UE de 64 %). În ceea ce privește e-sănătatea, 7 % dintre germani au utilizat serviciile de sănătate și de îngrijire furnizate online (comparativ cu media UE de 18 %). Doar 19 % dintre medicii generaliști eliberează rețete electronice (în comparație cu media UE de 50 %).

               (11)Sunt necesare mai multe investiții în infrastructura de transport și în soluții de mobilitate curată pentru a soluționa provocările legate de mobilitate și de calitatea aerului și pentru a sprijini atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. Emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut în ultimii 5 ani. Calitatea aerului din Germania reprezintă un motiv serios de îngrijorare, în special în zonele urbane, unde traficul generează aproximativ 60 % din emisiile nocive de NOx. Transportul de mărfuri ar putea beneficia de pe urma unor soluții de intermodalitate mai dezvoltate. Autoturismele rămân, de departe, mijlocul de transport cel mai frecvent utilizat pentru naveta zilnică, iar timpul mediu petrecut în ambuteiaje este de aproximativ 30 de ore pe an. Costul anual al congestionării și căutării de locuri de parcare a fost estimat la 110 miliarde EUR, ceea ce reprezintă aproximativ 4 % din PIB-ul Germaniei. Deși vehiculele care funcționează cu combustibili alternativi au cunoscut cea mai puternică creștere a numărului de noi înmatriculări, cifrele rămân scăzute. Utilizarea în comun a mijloacelor personale de transport este încă insuficient exploatată. De asemenea, vor fi necesare investiții publice și private considerabile pentru crearea de noi lanțuri de aprovizionare cu baterii și materii prime critice.

               (12)Rețelele de energie electrică ale Germaniei se adaptează lent la producția de energie din surse regenerabile și rămân necesare investiții semnificative în rețelele de transport și de distribuție. Întârzierile substanțiale în realizarea a numeroase proiecte generează costuri considerabile pentru rețelele de energie electrică și piețele energiei electrice din Germania și Europa. Din cei 1 800 km de rețea prevăzuți în proiecte și identificați în Legea din 2009 privind extinderea rețelelor energetice, doar aproximativ 800 km fuseseră realizați până în al doilea trimestru al anului 2018, în parte din cauza opoziției publice. Întârzierile în extinderea rețelei vor conduce la creșterea costurilor legate de congestionare și vor provoca mai multe denaturări în funcționarea pieței, atât în Germania, cât și la nivel transfrontalier. Investițiile în rețelele energetice care promovează cuplarea sectorială, diversificarea și o infrastructură adecvată de rețea sunt esențiale pentru flexibilitatea sistemului energetic și pentru o mai bună integrare la nivelul diferitelor sectoare ale economiei, în vederea atingerii obiectivelor în materie de energie și climă.

               (13)Locuințele din Germania au devenit mai puțin accesibile. Din 2015, atât chiriile, cât și prețurile locuințelor au crescut mai repede decât mediile pe termen lung, în special în orașele mari. În 2017, 20 % dintre persoanele cu vârsta de cel puțin 65 de ani din Germania s-au confruntat cu o sarcină de cost locativ excesiv (adică au trebuit să plătească pentru locuință peste 40 % din venitul disponibil). În Europa, procentul persoanelor de cel puțin 65 de ani aflate în această situație a fost de 10 %. Pentru populația cu cel mai mic venit, rata costului locativ excesiv a fost cu 10 puncte procentuale peste media UE de 35,3 %. Guvernul a reacționat cu anumite măsuri, inclusiv o „frână de preț” care restricționează creșterea chiriilor (Mietpreisbremse), o schemă de sprijin pentru achiziționarea de noi bunuri imobile (Baukindergeld), precum și o modificare a dreptului de bază pentru a permite administrației federale să sprijine financiar construcția de locuințe sociale. Cu toate acestea, finalizarea noilor locuințe rămâne mult sub nivelul cererii și cu mult sub obiectivul guvernamental de 375 000 pe an. Ar putea fi necesare măsuri suplimentare, cum ar fi accelerarea construirii de locuințe sociale, îmbunătățirea opțiunilor de transport, precum și reformarea reglementărilor privind utilizarea terenurilor și construcțiile.

               (14)Germania a beneficiat în mod special de pe urma integrării pe piața unică și joacă un rol important în dezvoltarea sa ulterioară. Cu toate acestea, barierele în calea concurenței în sectorul serviciilor pentru întreprinderi din Germania rămân ridicate în comparație cu alte state membre ale UE. Este vorba de diferite domenii, inclusiv profesiile reglementate, cum ar fi arhitectura, ingineria și serviciile juridice, în care restricțiile de reglementare, cum ar fi rezerva de activități și reglementările privind prețurile și comisioanele, împiedică concurența. Însă chiar și serviciile nereglementate pentru întreprinderi întâmpină mai multe restricții la mediul general de afaceri decât cele din alte state membre. Modificările aduse reglementării serviciilor destinate întreprinderilor în vederea creșterii concurenței ar spori eficiența și eficacitatea investițiilor și a activității economice.

               (15)După unele îmbunătățiri aduse în anii precedenți, în ultimul an s-au înregistrat puține progrese în ceea ce privește reforma sistemului de impozitare din Germania menită să stimuleze investițiile private pe plan intern și creșterea economică. Sistemul fiscal rămâne complex, denaturează procesul decizional, de exemplu, în ceea ce privește participarea pe piața forței de muncă, investițiile și finanțarea și ar putea oferi stimulente mai eficiente pentru investiții și consum. Majoritatea progreselor au fost înregistrate în domeniul impozitării veniturilor salariale, dar acest lucru nu este încă vizibil în datele furnizate. Există încă potențial de reducere a impozitării muncii cu efect de distorsionare, prin trecerea de la impozitarea veniturilor salariale la surse de venituri mai favorabile creșterii durabile și incluzive. Impozitarea veniturilor salariale în 2018 (sarcina fiscală asupra costului forței de muncă) a rămas printre cele mai ridicate din UE, atât pentru persoanele cu venituri salariale medii, cât și pentru cele cu venituri salariale mici. Contribuțiile la asigurările sociale ale angajaților sunt deosebit de mari într-o comparație la nivel internațional, iar contribuțiile la asigurările sociale în ansamblu reprezintă aproximativ două treimi din sarcina fiscală asupra costului forței de muncă, cealaltă treime fiind reprezentată de impozitul pe venit. În schimb, veniturile obținute din taxele de mediu ca pondere din PIB sunt printre cele mai scăzute din UE. Costul capitalului și rata medie efectivă a impozitului pe profit, care diferă de la o regiune la alta, sunt printre cele mai ridicate din UE. Rata medie efectivă a impozitului s-a ridicat la 28,8 % (agregat național), în comparație cu media UE de 20 %. Din cauza interacțiunii dintre impozitul pe profit, impozitul comercial local și suprataxa de solidaritate, sistemul de impozitare a societăților este complex, presupune costuri ridicate de administrare fiscală și denaturează nivelul și localizarea investițiilor. În plus, impozitul pe profit denaturează deciziile de finanțare, cu o tendință de finanțare prin îndatorare, estimată ca fiind a treia cea mai ridicată din UE, conform datelor din 2017. Reducerea costurilor de capital în acțiuni ar putea spori investițiile private și ar consolida piața relativ subdezvoltată a capitalului de risc.

               (16)Piața forței de muncă rămâne puternică, dar potențialul de piață al anumitor grupuri este insuficient exploatat. Rata de ocupare a forței de muncă pentru categoria de vârstă 20-64 de ani a ajuns la 79,9 % în al patrulea trimestru al anului 2018, fiind una dintre cele mai ridicate din UE. Rata șomajului a coborât la un nivel record de 3,2 % la începutul anului 2019. Numărul ridicat de locuri de muncă vacante și deficitul de forță de muncă devin din ce în ce mai evidente și limitează producția în mod semnificativ în anumite regiuni și sectoare. Totuși, este insuficient exploatat potențialul anumitor grupuri pe piața forței de muncă – de exemplu cel al femeilor și al persoanelor care provin dintr-un context de migrație. Germania înregistrează un procent foarte ridicat al femeilor care lucrează cu normă parțială (46,7 %). Impozitele pe forța de muncă din Germania rămân relativ ridicate, inclusiv pentru persoanele cu venituri salariale mici. Normele speciale care reglementează impozitul comun pe venit pentru cuplurile căsătorite (Ehegattensplitting) nu reprezintă un stimulent pentru soțul care obține venitul mai mic să își prelungească programul de lucru. Persoanele care provin dintr-un context de migrație au o rată de ocupare a forței de muncă mult mai scăzută decât persoanele native, cu un decalaj deosebit de mare în cazul femeilor. Au fost luate măsuri pentru a sprijini integrarea refugiaților pe piața forței de muncă, dar există în continuare provocări, printre care necunoașterea limbii germane, calificările lipsă sau netransferabile, responsabilitățile de îngrijire față de copii și rude, precum și lipsa de experiență în ceea ce privește normele informale de pe piața muncii din Germania.

               (17)Pensionarea generației „baby boom” afectează Germania mai mult decât alte țări din UE. Pe termen lung, această evoluție demografică va afecta finanțele publice germane, ar putea pune sub semnul întrebării caracterul adecvat al pensiilor și ar putea avea un efect negativ asupra categoriei momentan limitate din populația în vârstă (peste 65 de ani) expusă riscului de sărăcie sau de excluziune socială. Până în 2040, se așteaptă ca țara să se confrunte cu una dintre cele mai mari creșteri din UE ale cheltuielilor cu pensiile publice în raport cu PIB-ul (o creștere cu 1,9 puncte procentuale din PIB), în timp ce rata pensiei publice va scădea cu 4,4 puncte procentuale, la 37,6 %, conform Raportului din 2018 privind îmbătrânirea populației (Comisia Europeană, 2018). Reformele recente ale pensiilor au sporit nivelul prestațiilor pentru anumite grupuri, însă nu este clar dacă beneficiile sociale obținute sunt proporționale cu costurile lor bugetare considerabile. Guvernul a stabilit, de asemenea, două „linii de stop” (doppelte Haltelinie): o rată maximă a contribuției la sistemul de pensii de 20 % și o rată minimă de înlocuire a venitului de 48 % până în 2025. Se preconizează că menținerea acestor limite va necesita transferuri bugetare semnificative, ceea ce va spori și mai mult sarcina asupra generațiilor mai tinere. În plus, se pune în continuare întrebarea dacă veniturile din pensii ale lucrătorilor cu venituri mici sunt adecvate.

               (18)Deși deficitul de forță de muncă s-a accentuat, creșterea salariilor reale rămâne modestă, în timp ce veniturile nominale au crescut cu 3,1 % în 2018. În plus, o concentrare a creșterii ocupării forței de muncă pe posturi cu normă întreagă mai bine plătite și o reducere a ponderii muncii marginale cu fracțiune de normă la nivelul tuturor locurilor de muncă au contribuit la creșterea globală a salariilor în 2018, aceasta fiind puțin mai mare decât creșterea productivității. Acoperirea negocierilor colective a continuat să scadă (cu 2 puncte procentuale între 2016 și 2017), până la 49 % în vest și 34 % în est. Există diferențe semnificative în ceea ce privește acoperirea la nivelul sectoarelor, cu o mai bună acoperire în sectorul public și în industrie și cu o acoperire mai redusă în sectorul serviciilor. Lucrătorii cu salarii mici au beneficiat, în general, de salariul minim care a fost introdus începând din 2015. Salariile pe oră situate la nivelul inferior al distribuției salariale, în special cele mai mici două decilii, au crescut substanțial. Cu toate acestea, ponderea lucrătorilor cu salarii mici, de 22,5 % în 2017, rămâne cu mult peste media UE. Numărul persoanelor angajate doar în mini-joburi a scăzut cu 6,8 % în perioada 2010-2018, iar ocuparea forței de muncă în posturi pentru care se plătesc asigurări sociale a crescut cu aproximativ 18,1 % în aceeași perioadă. Consolidarea condițiilor de promovare a creșterii salariale ar sprijini cererea internă și ar contribui la reechilibrarea zonei euro.

               (19)În Germania, mobilitatea socială ascendentă din educație este scăzută. Sursele naționale confirmă puține progrese în materie de reducere a influenței mediului socioeconomic asupra evoluției școlare. Germania are rezultate bune în ceea ce privește integrarea în educație și formare a migranților și refugiaților sosiți recent. Cu toate acestea, persoanele care provin dintr-un context de migrație se confruntă, de regulă, cu provocări mai mari decât cursanții nativi (de exemplu, ratele de părăsire timpurie a școlii și dificultatea de a găsi un loc într-un program de ucenicie). Clasele din ce în ce mai eterogene necesită eforturi susținute de consolidare a profesiei de cadru didactic, într-o perioadă în care există deja un deficit considerabil de profesori. Participarea angajaților la programele de învățare în rândul adulților este o preocupare pentru performanța viitoare pe piața forței de muncă a lucrătorilor, în special pentru cele 7,5 milioane de persoane care nu dețin competențe de bază în materie de citire și scriere.

               (20)Deși numărul persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială a scăzut față de nivelul maxim înregistrat în 2014, există în continuare provocări în ceea ce privește egalitatea de șanse. În special, riscul de sărăcie sau de excluziune socială a fost, în 2017, cu 67 de puncte procentuale mai mare pentru copiii părinților slab calificați decât pentru copiii părinților cu înaltă calificare. Această diferență este substanțial mai mare decât diferența medie din UE (53,9 puncte procentuale).

               (21)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară
                  8
               . Acest lucru i-ar permite Germaniei să utilizeze în mod optim fondurile respective în relație cu sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

               (22)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Germaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Germaniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Germania, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (23)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz conform căruia este de așteptat ca Germania să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

               (24)Ținând cont de bilanțul aprofundat realizat de Comisie și de această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările (1) și (2) de mai jos.

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2019-2020, Germania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Respectând obiectivul bugetar pe termen mediu, să utilizeze politicile bugetare și structurale pentru a obține o tendință ascendentă susținută a investițiilor publice și private, în special la nivel regional și municipal. Să orienteze politica economică în domeniul investițiilor către: educație; cercetare și inovare; digitalizare și servicii în bandă largă de foarte mare capacitate; transport durabil, precum și rețele energetice și locuințe accesibile, ținând seama de disparitățile regionale. Să transfere presiunea fiscală dinspre forța de muncă spre surse mai favorabile pentru o creștere durabilă și incluzivă. Să stimuleze concurența în domeniul serviciilor pentru întreprinderi și al profesiilor reglementate.

               2.Să reducă factorii care îi descurajează pe lucrători să lucreze mai multe ore, inclusiv sarcina fiscală mare asupra forței de muncă, în special în cazul persoanelor cu salarii mici și al celor care contribuie cu salariul mai mic la venitul familiei. Să ia măsuri pentru a proteja sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, păstrând în același timp un nivel adecvat al acestora. Să consolideze condițiile care sprijină o creștere mai mare a salariilor, respectând în același timp rolul partenerilor sociali. Să îmbunătățească evoluția școlară și nivelul de competențe al grupurilor defavorizate.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 1004 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și pe cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodei stabilite de comun acord.

                     (8)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 1004 final.