title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al României pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/73

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al României pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2016
   (2016/C 299/18)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat România ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară privind România pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că România nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice.

               (3)

               La 28 aprilie 2016, România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               Cel de al treilea program de asistență financiară pentru balanța de plăți (2013-2015) s-a încheiat în septembrie 2015 fără nicio evaluare finalizată. Cea de a treia misiune de evaluare formală (16-30 iunie 2015) menită să evalueze punerea în aplicare a condițiilor programului nu a fost finalizată. Deși s-au înregistrat unele progrese în mai multe domenii, au fost compromise o serie de realizări actuale și anterioare ale programului în domenii de politică esențiale. Supravegherea ulterioară aplicării programului a început la 1 octombrie 2015 și va continua până la rambursarea a cel puțin 70 % din împrumutul acordat în cadrul primului program privind balanța de plăți, adică cel puțin până în primăvara anului 2018.

               (6)

               În prezent, România face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2016, guvernul are în vedere o deteriorare a soldului global de la – 0,7 % în 2015 la – 2,9 % din PIB în 2016 și 2017. Se preconizează că soldul structural se va deteriora, de asemenea. Programul urmărește să se îndepărteze de la obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1 % din PIB – care a fost atins în 2014 și 2015 și nu prevede revenirea la acesta în cursul perioadei acoperite de program. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va rămâne sub 40 % pe durata programului. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil pentru 2016 și ușor favorabil pentru 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, există riscul unei abateri semnificative atât în 2016, cât și, în condițiile menținerii politicilor actuale, în 2017. În plus, previziunile Comisiei din primăvara anului 2016 preconizează un deficit public de 3,4 % din PIB în 2017, depășind astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Pe baza evaluării Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca România să nu respecte prevederile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016 și în 2017.

               (7)

               Cadrul bugetar din România este solid din punct de vedere al dispozițiilor sale, însă nu este aplicat în mod eficace în practică. Niciuna dintre măsurile fiscale recente cu efect de creștere a deficitului nu au fost inițiate și adoptate în cadrul procesului bugetar obișnuit. În 2015, nu au fost respectate cerințele privind includerea unei evaluări a impactului avizată de Ministerul Finanțelor pentru noi inițiative legislative care conduc la o majorare a cheltuielilor publice sau la o reducere a veniturilor publice, nici cele privind respectarea plafoanelor de cheltuieli și propunerea unor măsuri compensatorii pentru reducerea veniturilor. În practică, Consiliul Fiscal are la dispoziție foarte puțin timp pentru a reacționa la propunerile bugetare, iar opiniile și recomandările sale nu sunt suficient luate în considerare. Legea bugetului din 2016 urmărește un deficit bugetar de 2,95 % din PIB, ceea ce conduce la o abatere semnificativă de la obiectivul pe termen mediu. Aceasta reprezintă o îndepărtare de la cadrul bugetar național.

               (8)

               O serie de măsuri sunt puse în aplicare pentru a îmbunătăți colectarea impozitelor și pentru o mai bună conformare fiscală. Acestea includ obligativitatea caselor de marcat, norme consolidate privind plățile în numerar, o nouă procedură de înregistrare în scopuri de TVA, intensificarea auditurilor efectuate de către autoritatea fiscală (ANAF) și reorganizarea în curs a ANAF. Cu toate acestea, nivelul ridicat de evaziune fiscală și nivelul scăzut de conformare fiscală rămân o provocare. Munca fără forme legale și veniturile declarate la o valoare mai mică decât cea reală continuă să aibă un efect negativ asupra veniturilor fiscale, conducând la denaturarea economiei. Eficacitatea măsurilor, inclusiv cele luate de Inspecția Muncii, pentru a combate munca fără forme legale rămâne limitată.

               (9)

               Legea privind egalizarea vârstei de pensionare pentru bărbați și femei este depusă la Parlament încă din 2013. Adoptarea sa ar spori în mod considerabil rata de activitate a femeilor în vârstă, având ca rezultat reducerea disparităților de gen în ceea ce privește pensiile și atenuarea riscului sărăciei în rândul persoanelor în vârstă.

               (10)

               Condițiile de pe piața forței de muncă s-au îmbunătățit în 2015. Rata șomajului este scăzută, iar rata ocupării forței de muncă a continuat să crească. Șomajul de lungă durată este sub media UE. Cu toate acestea, există în continuare provocări semnificative, în special în ceea ce privește rata ridicată a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare, iar măsurile pentru activarea eficientă a acestora sunt limitate.

               (11)

               Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă înregistrează întârzieri în ceea ce privește oferirea de servicii personalizate persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și oferă servicii limitate pentru angajatori, în ciuda comunicării obligatorii a posturilor vacante către Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă. A fost adoptată o procedură menită să ofere un sprijin personalizat diferitelor categorii de șomeri, însă aceasta nu a fost încă pusă în aplicare. Cooperarea dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și cele sociale este foarte limitată, ceea ce face și mai dificilă activarea beneficiarilor de asistență socială.

               (12)

               Salariul minim, care este printre cele mai scăzute din Uniune, a crescut în mod semnificativ începând cu 2013, însă lipsa unor criterii obiective pentru stabilirea acestuia generează incertitudine. A fost înființat un grup de lucru tripartit care să lucreze la reforma stabilirii salariului minim, însă nu există în continuare orientări clare sau criterii care să ia în considerare impactul acestuia asupra creării de locuri de muncă, a condițiilor sociale și a competitivității. În ansamblu, dialogul social rămâne deficitar.

               (13)

               România se confruntă cu unul dintre cele mai ridicate riscuri de sărăcie și de excluziune socială din Uniune. Activarea pe piața forței de muncă a persoanelor care beneficiază de asistență socială este foarte limitată, în special în zonele rurale. Indicele social de referință, pe care se bazează valorile prestațiilor sociale, nu este actualizat în mod periodic în conformitate cu contextul economic, ceea ce poate afecta în timp caracterul adecvat al prestațiilor. Legea venitului minim de incluziune, prin care se preconizează îmbunătățirea direcționării și a caracterului adecvat al prestațiilor, precum și activarea pe piața forței de muncă a beneficiarilor venitului minim de incluziune, a fost transmisă Parlamentului spre adoptare. Cu toate acestea, o serie de măsuri din „pachetul de combatere a sărăciei” elaborat de guvern au ca scop soluționarea acestei chestiuni printr-o abordare integrată (educație, sănătate, locuințe, protecție socială, transport).

               (14)

               România se confruntă în continuare cu provocări în domeniul educației. Există mai multe strategii care vizează învățarea pe tot parcursul vieții, educația și formarea profesională, învățământul terțiar și părăsirea timpurie a școlii. Cu toate acestea, rata părăsirii timpurii a școlii rămâne cu mult peste media UE, în parte din cauza întârzierilor semnificative privind punerea în aplicare a strategiei aprobate în 2015. Programele de prevenire și de remediere sunt limitate. Grupurile vulnerabile precum romii și copiii proveniți din familii sărace se confruntă în continuare cu obstacole în ceea ce privește accesul la un învățământ de calitate și absolvirea acestui tip de învățământ, în special în zonele rurale. În sectorul educației și al îngrijirii copiilor preșcolari, România a întreprins acțiuni de sprijinire a înscrierii copiilor defavorizați la grădiniță (3-6 ani). Furnizarea de servicii de îngrijire a copiilor preșcolari cu vârsta cuprinsă între 0 și 3 ani este în continuare limitată. Legislația adoptată recent privind extinderea posibilităților de concediu pentru creșterea copilului, precum și insuficiența stimulentelor pentru integrarea în muncă pot conduce la creșterea obstacolelor în calea participării femeilor pe piața forței de muncă. Rata înscrierii în învățământul profesional și tehnic secundar superior este peste media UE, însă există în continuare rate ridicate de părăsire timpurie a școlii. Rata de absolvire a învățământului terțiar este în creștere, însă calitatea și relevanța pentru piața forței de muncă a programelor din învățământul superior este limitată. Participarea la formele de învățământ pentru adulți este foarte scăzută.

               (15)

               Starea de sănătate a populației din România este deficitară. Speranța de viață la naștere este cu mult sub media UE, atât pentru bărbați, cât și pentru femei. Accesul la asistență medicală și dependența excesivă de serviciile medicale spitalicești rămân preocupări majore. Plățile informale practicate pe scară largă reduc posibilitatea accesului la asistență medicală pentru persoanele cu venituri mici. România a adoptat măsuri de îmbunătățire a accesului la asistență medicală pentru pensionarii cu venituri mici și pentru persoanele din comunitățile îndepărtate și izolate. Este în curs de înființare o rețea de mediatori sociali și în materie de sănătate și a fost propus un proiect de lege privind serviciile comunitare. Dezinstituționalizarea persoanelor cu handicap rămâne o provocare.

               (16)

               România a întreprins acțiuni menite să abordeze nivelul scăzut de finanțare a sistemului de sănătate și utilizarea ineficientă a resurselor publice. Aceste reforme au inclus lichidarea arieratelor din sectorul sănătății, creșterea sustenabilității cheltuielilor farmaceutice, punerea în aplicare a unor soluții de e-sănătate, îmbunătățirea finanțării sistemului de sănătate, elaborarea unei strategii pentru transferarea resurselor de la asistența medicală spitalicească spre asistența medicală preventivă și primară, precum și proceduri de achiziții centralizate. Cu toate acestea, lipsa capacității administrative întârzie punerea în aplicare a strategiei naționale în materie de sănătate pentru perioada 2014-2020. În special, eficiența sistemului de sănătate este îngreunată de întârzierile în raționalizarea sectorului spitalicesc și în trecerea de la servicii de asistență medicală acordată pacienților internați la servicii de îngrijire ambulatorie mai rentabile.

               (17)

               Diferențele de dezvoltare cele mai semnificative cu care se confruntă România sunt cele dintre zonele urbane și cele rurale. Rezultatele în materie de ocupare a forței de muncă, afaceri sociale, asistență medicală și educație sunt mai scăzute în zonele rurale, iar populația beneficiază de un acces mai redus la educație, servicii medicale, utilități de bază și servicii publice din cauza unei capacități administrative locale reduse și fragmentate. În același timp, dezvoltarea socioeconomică a zonelor rurale este limitată de infrastructura de transport slab dezvoltată și de transportul public și privat limitate, la care se adaugă costuri de deplasare ridicate și un acces limitat la infrastructura de comunicații în bandă largă. Valoarea adăugată scăzută în sectorul agricol și lipsa diversificării economice în zonele rurale îngreunează dezvoltarea unei economii rurale durabile. O mare parte din forța de muncă rurală lucrează în agricultura de subzistență sau de semisubzistență asociate cu șomajul ascuns sau munca neremunerată desfășurată în cadrul familiei, productivitatea scăzută și sărăcia. Pachetul destinat combaterii sărăciei, care urmează să fie finanțat în principal din fonduri UE, asigură o abordare integrată în combaterea sărăciei, inclusiv în zonele rurale. Există planuri de creare a unor echipe comunitare integrate care să ofere mai multe servicii integrate comunităților defavorizate, însă acestea nu au fost încă puse în aplicare.

               (18)

               Cadrul strategic privind reforma administrației publice este instituit încă din anul 2014, însă punerea sa în aplicare a fost lentă în 2015. O serie de inițiative-cheie au fost adoptate în 2016 pentru a spori transparența și eficacitatea funcționării administrației publice. Cu toate acestea, întârzierile în adoptarea unei abordări privind gestionarea generală și transparentă a resurselor umane, în special în ceea ce privește recrutarea/numirea, evaluarea, remunerațiile, evoluția carierei în cazul tuturor categoriilor de personal și formarea lasă loc pentru o abordare arbitrară a procedurilor și a deciziilor importante. Aceasta, împreună cu structurile organizaționale instabile, are un impact negativ asupra independenței și a profesionalismului funcției publice și, prin urmare, asupra eficacității și a eficienței acesteia. Procedurile administrative complicate, un sistem de achiziții publice ineficient și corupția larg răspândită limitează furnizarea de servicii (inclusiv servicii de e-guvernare) atât pentru cetățeni, cât și pentru întreprinderi. Planificarea strategică, întocmirea bugetului pe programe, practicile de consultare și elaborarea de politici bazate pe date concrete sunt în continuare insuficient utilizate. Aceste provocări împiedică punerea în aplicare a unor politici importante în multe domenii, inclusiv buna utilizare a fondurilor UE și a altor tipuri de sprijin financiar disponibile.

               (19)

               Întreprinderile de stat care domină sectoare economice cruciale tind să fie mai puțin performante. Acestea sunt prezente cu precădere în sectoarele de infrastructură esențiale, reprezentând 44 % din cifra de afaceri și 77 % din gradul de ocupare a forței de muncă în sectorul energetic, precum și 24 % și, respectiv, 28 % în sectorul transporturilor. La 10 mai 2016, Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat a fost transformată în lege, cu modificări care sporesc gradul său de aliniere la bunele practici internaționale. România a reluat angajarea de manageri profesioniști care să înlocuiască conducerea interimară din mai multe întreprinderi de stat, însă progresele înregistrate au fost mai scăzute decât cele anunțate inițial. Transparența și responsabilitatea întreprinderilor de stat ar beneficia de pe urma accelerării adoptării bugetelor anuale și a aprobării și publicării conturilor anuale auditate. Este în curs de elaborare o nouă lege a privatizării. Cu toate acestea, legea poate să includă dispoziții care intră în conflict cu legislația privind guvernanța corporativă. Aspecte deosebit de preocupante sunt reprezentate de posibilele suprapuneri ale responsabilităților administratorului special în materie de privatizare cu cele ale conducerii societății.

               (20)

               În pofida eforturilor instituțiilor judiciare destinate combaterii corupției la nivel înalt, acest fenomen este încă prezent în numeroase sectoare economice și implică funcționari numiți și aleși de la toate nivelurile de guvernare, precum și funcționari publici și angajați ai instituțiilor publice. Sunt puse în aplicare reforme judiciare majore, însă există în continuare preocupări cu privire la volumul mare de muncă din instanțe, previzibilitatea și aplicarea corectă a hotărârilor judecătorești, precum și presiunea externă asupra sistemului judiciar. România primește recomandări în domeniul reformei judiciare și al luptei împotriva corupției în temeiul mecanismului de cooperare și de verificare. Aceste domenii nu sunt, prin urmare, abordate în recomandările specifice fiecărei țări adresate României.

               (21)

               Soliditatea sectorului financiar s-a îmbunătățit. Cu toate acestea, sectorul rămâne vulnerabil la inițiativele legislative naționale. Legea privind darea în plată adoptată recent cu aplicare retroactivă asupra creditelor existente poate constitui o provocare pentru mai multe instituții de credit și poate conduce la scăderea activității de creditare. Aceasta poate spori riscurile pentru stabilitatea sectorului financiar cu implicații pentru întreaga economie. Alte aspecte care ar putea avea un impact negativ asupra băncilor includ propunerea de a converti în monedă locală împrumuturile în valută și unele hotărâri judecătorești privind clauzele contractuale abuzive în contractele de împrumut.

               (22)

               Infrastructura insuficientă sau de calitate scăzută reprezintă unul dintre factorii cei mai problematici pentru dezvoltarea unei afaceri în România, constituind o barieră în calea schimburilor comerciale și a dezvoltării economice. În pofida unei ușoare ameliorări recente, România rămâne în continuare pe ultimul loc între țările cu caracteristici similare din regiune în ceea ce privește calitatea percepută a infrastructurii de transport și comunicații. Rețeaua sa de șosele și autostrăzi este redusă în comparație cu cea a țărilor cu caracteristici similare și în raport cu mărimea țării. Adoptarea Master Planului General de Transport al României și reforma conexă a sectorului feroviar au fost amânate în mod repetat.

               (23)

               Investițiile publice au scăzut din 2008 în pofida disponibilității crescute a finanțării, în special din fonduri ale UE. Această tendință a fost inversată în 2015, dar se preconizează o scădere a investițiilor publice din 2016, având în vedere că punerea în aplicare a programului pentru perioada 2014-2020 nu a demarat pe deplin și nu există în așteptare suficiente proiecte în stare avansată de elaborare. România a depus recent eforturi privind consolidarea cooperării interministeriale, reorganizarea sistemului de achiziții publice și îmbunătățirea planificării și a punerii în aplicare a proiectelor de investiții. Cu toate acestea, pregătirea proiectelor de investiții publice este încă insuficientă și rămâne vulnerabilă la influențe externe. Selecția proiectelor este îngreunată în continuare de lipsa de planificare pe termen mediu și lung, de lipsa priorităților strategice, de necesitatea de a ajunge la un acord între numeroșii factori de decizie, de competențele limitate în materie de asigurare a respectării legii deținute de Unitatea de evaluare a investițiilor publice din cadrul Ministerului Finanțelor Publice, precum și de lipsa unor criterii de selecție în cadrul programului național pentru dezvoltare locală.

               (24)

               În pofida unor îmbunătățiri semnificative ale competitivității costurilor și ale performanțelor comerciale, competitivitatea care nu se bazează pe costuri a României rămâne o provocare. Barierele structurale împiedică tranziția către o economie cu o valoare adăugată mai ridicată, ceea ce limitează capacitatea României de a promova o creștere durabilă. Complexitatea procedurilor administrative, volatilitatea politicilor fiscale și de impozitare, precum și mediul de afaceri slab dezvoltat continuă să afecteze deciziile în materie de investiții. Nivelul ridicat al evaziunii fiscale și munca fără forme legale reduc veniturile fiscale și denaturează economia. Accesul la finanțare pentru întreprinderile mici și mijlocii rămâne limitat.

               (25)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României, pe care a publicat-o în raportul de țară pe 2016. De asemenea, aceasta a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate României în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (26)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (4) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să limiteze abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016 și să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,5 % din PIB în 2017, cu excepția cazului în care obiectivul bugetar pe termen mediu este respectat printr-un efort mai redus. Să asigure aplicarea cadrului bugetar și să consolideze și mai mult conformarea fiscală și colectarea impozitelor. Să se asigure că inițiativele legislative nu subminează securitatea juridică și nu pun în pericol stabilitatea financiară. În cazul în care este necesar, să adopte măsuri menite să atenueze astfel de riscuri.

               2.

               Să consolideze serviciile oferite de Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă angajatorilor și persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, în special prin adaptarea serviciilor la profilurile persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, printr-o mai bună corelare a acestor servicii cu serviciile de asistență socială, inclusiv servicii sociale, și prin acordarea unei atenții speciale tinerilor neînregistrați. Să definească, în consultare cu partenerii sociali, criterii obiective pentru stabilirea salariului minim. Să ia măsuri pentru a preveni părăsirea timpurie a școlii și să extindă oferirea unei educații de calitate, în special în rândul romilor. Să adopte legea privind egalizarea vârstei de pensionare pentru bărbați și femei.

               3.

               Să combată plățile informale din sistemul sanitar și să crească disponibilitatea serviciilor de îngrijire medicală ambulatorie. Să consolideze independența și transparența gestionării resurselor umane în administrația publică. Să simplifice procedurile administrative pentru întreprinderi și populație. Să consolideze guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat.

               4.

               Să îmbunătățească accesul la servicii publice integrate, să extindă infrastructura de bază și să încurajeze diversificarea economică, în special în zonele rurale. Să adopte și să pună în aplicare Master Planul General de Transport. Să consolideze stabilirea priorităților privind proiectele de investiții publice și pregătirea acestora.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentul (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/46

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2017
   (2017/C 261/11)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La data de 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Italia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării privind zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară pentru 2017 al Italiei a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Italia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Italia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 22 februarie 2017. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Italia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. Nivelul ridicat al datoriei publice și dinamica slabă pe o perioadă îndelungată a productivității implică riscuri cu relevanță transfrontalieră, în contextul unui nivel ridicat al creditelor neperformante și al șomajului. Este deosebit de important să se ia măsuri pentru reducerea riscului apariției unor efecte adverse asupra economiei italiene și, având în vedere dimensiunea și relevanța transfrontalieră ale acesteia, asupra uniunii economice și monetare.

               (4)

               La 27 aprilie 2017, Italia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Programul național de reformă pentru 2017 al Italiei include angajamente atât pe termen scurt, cât și pe termen mediu. Pe termen scurt, sunt planificate adoptarea finală a legilor rămase în ceea ce privește concurența, reforma procesului penal și termenele de prescripție, punerea în aplicare a legislației de combatere a sărăciei, precum și măsuri legate de negociere la nivelul întreprinderilor, reorientarea fiscală și privatizare. Măsurile pe termen mediu privesc finanțele publice, fiscalitatea, piața forței de muncă, sistemul bancar și de credite, concurența, administrația publică și justiția, precum și investițiile. Programul național de reformă pentru 2017 acoperă, de asemenea, provocările identificate în Raportul de țară pentru 2017 și în Recomandarea privind zona euro, inclusiv necesitatea de a relansa investițiile și de a asigura sustenabilitatea finanțelor publice. Dacă vor fi puse în aplicare integral în termenele indicate, aceste măsuri vor contribui la soluționarea dezechilibrelor macroeconomice cu care se confruntă Italia și la îndeplinirea recomandărilor specifice acestei țări. Pe baza evaluării angajamentelor de politică ale Italiei, Comisia confirmă evaluarea sa anterioară, conform căreia, în această etapă, nu sunt necesare acțiuni suplimentare în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice, prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 și în Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Punerea în aplicare a programului politic de reformă va fi urmărită îndeaproape, în cadrul monitorizării specifice.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Italia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria. În cadrul programului său de stabilitate pentru 2017, guvernul își propune o îmbunătățire a deficitului global de la 2,4 % din PIB în 2016 la 2,1 % din PIB în 2017 și, respectiv, la 1,2 % din PIB în 2018, urmând ca în 2019 să ajungă la o poziție bugetară echilibrată, în ansamblu. Obiectivul bugetar pe termen mediu, stabilit la o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, este preconizat să fie atins până în 2019 și menținut în 2020, în timp ce soldul structural recalculat (6) indică un deficit structural mic (0,3 % din PIB) în ambii ani. În Programul de stabilitate pentru 2017 se preconizează că, după o creștere, în continuare, în 2016 (la 132,6 % din PIB, de la 132,1 % în 2015), ponderea datoriei publice în PIB se va stabiliza în 2017, urmând să scadă, începând din 2018, pentru a ajunge la 125,7 % în 2020. Incertitudinea cu privire la componența și punerea în aplicare a strategiei bugetare pe termen mediu, prevăzute în Programul de stabilitate pentru 2017, generează riscuri care amenință atât previziunile de creștere, cât și atingerea obiectivelor bugetare. În special, previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 indică o creștere a PIB-ului real, în 2018, aproape identică cu cea prevăzută de programul de stabilitate pentru 2017, în ciuda unui deficit cu mult mai mare. De fapt, previziunile Comisiei nu includ o majorare a TVA-ului (0,9 % din PIB), impusă de legislație cu titlul de „clauză de salvgardare”, pentru atingerea obiectivelor bugetare în 2018, motivul fiind, printre altele, faptul că Programul de stabilitate pentru 2017 confirmă intenția de a nu activa această clauză, fără a oferi detalii cu privire la măsuri compensatorii alternative. În plus, Programul de stabilitate pentru 2017 indică intenția de a se găsi o marjă suplimentară pentru reducerea sarcinii fiscale.

               (7)

               Programul de stabilitate pentru 2017 indică faptul că, în 2016 și 2017, afluxul excepțional de refugiați și măsurile de securitate au un impact bugetar general semnificativ, prezentându-se dovezi convingătoare cu privire la amploarea și natura acestora costuri bugetare suplimentare. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile legate de afluxul excepțional de refugiați s-au ridicat în 2016 la 0,06 % din PIB și la 0,06 % din PIB pentru măsurile de securitate. Pentru 2017, conform unei estimări preliminare, ponderea în PIB a cheltuielilor eligibile legate de afluxul excepțional de refugiați este de 0,16 % (7). În plus, în 2017, autoritățile italiene au invocat clauza privind evenimentele neobișnuite, dată fiind activitatea seismică excepțională. Conform estimării preliminare, în 2017 ponderea în PIB a cheltuielilor eligibile legate de activitatea seismică excepțională este de 0,18 % (8). Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 acoperă aceste cheltuieli suplimentare, întrucât afluxul de refugiați, gravitatea amenințării teroriste și activitatea seismică excepțională constituie evenimente neobișnuite, cu un impact important asupra finanțelor publice ale Italiei, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2016 a fost redusă cu 0,12 % din PIB pentru a se ține seama de costurile suplimentare legate de refugiați și de măsurile de securitate. În ceea ce privește anul 2017, în primăvara anului 2018 se va efectua o evaluare finală, inclusiv în privința sumelor eligibile, pe baza datelor observate, puse la dispoziție de autoritățile italiene.

               (8)

               Pentru 2016, Italiei i s-a permis o abatere temporară de 0,5 % din PIB de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, pentru a lua în considerare reformele structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice și un procent suplimentar de 0,25 % din PIB, pentru a se ține seama de cheltuielile naționale cu investițiile în proiecte cofinanțate de Uniune. În ceea ce privește clauza privind investițiile, unul dintre criteriile de eligibilitate îl reprezintă creșterea investițiilor în sectorul public. Datele privind execuția pentru 2016 au arătat o scădere a investițiilor publice în 2016 față de 2015 (1,6 miliarde EUR). Cu toate acestea, Consiliul recunoaște că există factori specifici care au limitat investițiile publice, anul trecut. Unul dintre acești factori a fost incertitudinea legată de trecerea la noul cod de achiziții publice și concesiuni, care a fost revizuit în conformitate cu recomandările specifice fiecărei țări pentru 2016. De asemenea, și chiar mai important, în 2016 s-a înregistrat o scădere accentuată a investițiilor finanțate prin fonduri ale Uniunii, ca urmare a începerii noii perioade de programare, în timp ce investițiile finanțate la nivel național au crescut ușor (cu 1,1 miliarde EUR). Prin urmare, întrucât investițiile finanțate la nivel național au crescut în 2016, iar cheltuielile legate de clauza privind investițiile nu le-au înlocuit pe primele, Italia poate beneficia de o abatere temporară de 0,21 % din PIB în ceea ce privește clauza privind investițiile, care corespunde cheltuielilor naționale eligibile pentru cofinanțare, astfel cum a fost raportat în Programul de stabilitate pentru 2017. După ce se va fi luat în considerare flexibilitatea suplimentară globală de 0,83 % din PIB, acordată în temeiul clauzelor privind evenimentele neobișnuite, reformele structurale și investițiile, previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 indică o anumită deviere de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2016.

               (9)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Italiei să realizeze o ajustare bugetară anuală de cel puțin 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, există riscul unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu, pentru 2017, precum și pentru anii 2016 și 2017, luați împreună. Totuși, acest risc s-ar putea reduce în direcția unei abateri minore în cazul în care alocația temporară acordată în temeiul clauzei privind evenimentele neobișnuite legate de afluxul excepțional de refugiați și planul preventiv de investiții pentru protecția teritoriului național împotriva riscurilor seismice (estimat inițial la 0,34 % din PIB, în ansamblu) este dedusă, în 2017, din cerință.

               (10)

               În 2018, în contextul situației sale fiscale și, în special, al nivelului datoriei sale, se așteaptă ca Italia să continue ajustarea în direcția atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, și anume o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali. În conformitate cu matricea de ajustare stabilită de comun acord în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, ajustarea în cauză se traduce prin cerința unei rate nominale de reducere a cheltuielilor publice primare nete de cel puțin 0,2 % în 2018. Aceasta ar corespunde unei ajustări structurale anuale de cel puțin 0,6 % din PIB. Dacă se mențin politicile actuale, există riscul ca în 2018 să se înregistreze o abatere semnificativă de la această cerință. La prima vedere, nu este de așteptat ca Italia să respecte regula privind datoria în 2017 și în 2018. În linii mari, Consiliul este de părere că Italia trebuie să fie pregătită să adopte măsuri suplimentare pentru a asigura respectarea regulii privind datoria în 2017 și că vor fi necesare măsuri suplimentare, în 2018, pentru a respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, conform dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 1466/97, evaluarea planurilor bugetare și rezultatele acesteia ar trebui să țină seama de echilibrul bugetar al statului membru în cauză, având în vedere condițiile ciclice. Astfel cum s-a reamintit în comunicarea Comisiei privind semestrul european 2017, care însoțește aceste recomandări specifice fiecărei țări, evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a atinge o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice ale Italiei. În acest context, Consiliul ia act de intenția Comisiei de a efectua o evaluare globală, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97, în special ținând seama de situația ciclică a Italiei.

               (11)

               Din cauza faptului că, la prima vedere, Italia nu va fi în măsură să respecte, în 2015, regula privind datoria, la 22 februarie 2017 Comisia a emis, în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, un raport în care a concluzionat: „În afara cazului în care măsurile structurale suplimentare cu o valoare echivalentă cu cel puțin 0,2 % din PIB, pe care guvernul italian s-a angajat să le adopte până cel târziu în aprilie 2017, sunt adoptate în mod credibil în acest termen în vederea reducerii decalajului pentru a se conforma cerințelor din componenta preventivă în 2017 (și, prin urmare, în 2016), criteriul datoriei, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97, ar trebui să fie considerat ca nefiind respectat în prezent. Cu toate acestea, decizia cu privire la necesitatea de a se iniția o procedură aplicabilă deficitelor excesive va fi luată exclusiv pe baza previziunilor Comisiei din primăvara lui 2017, ținând cont de datele privind execuția pentru 2016 și de punerea în aplicare a angajamentelor bugetare asumate de autoritățile italiene în februarie 2017.” În aprilie 2017, guvernul a adoptat măsurile suplimentare de consolidare solicitate. Prin urmare, se consideră că, în această etapă, nu sunt necesare măsuri suplimentare pentru respectarea criteriului datoriei în 2015. Comisia va reevalua, în toamna anului 2017, respectarea de către Italia a criteriului datoriei pe baza datelor notificate pentru 2016 și a previziunilor Comisiei din toamna anului 2017, care vor conține noi informații cu privire la execuția bugetară în 2017 și planurile bugetare reale pentru 2018.

               (12)

               Se preconizează că rata ridicată a datoriei publice a Italiei se va stabiliza, dar nu va scădea, din cauza deteriorării soldului primar structural și a condițiilor macroeconomice actuale. Rata datoriei publice depășește 130 % din PIB, ceea ce presupune alocarea unor resurse considerabile pentru acoperirea costurilor cu serviciul datoriei, în detrimentul elementelor care stimulează creșterea, cum ar fi educația, inovațiile și infrastructura.

               (13)

               Există o serie de motive pentru care sistemul fiscal italian nu sprijină creșterea economică și eficiența. Sarcina fiscală asupra factorilor de producție rămâne una dintre cele mai ridicate din Uniune, în ciuda faptului că, recent, aceasta s-a redus. Este posibilă o reorientare într-o măsură mai mare către taxe și impozite mai puțin dăunătoare pentru creștere, într-un mod neutru din punct de vedere bugetar. Prima taxă pe locuință a fost abrogată în 2015, fapt care a însemnat un regres în procesul de realizare a unei structuri fiscale mai eficiente. În pofida legislației naționale care impune acest lucru pe o bază anuală, mult așteptata revizuire a cheltuielilor fiscale, în special în ceea ce privește ratele reduse ale taxei pe valoarea adăugată, a fost din nou amânată. Reforma valorilor cadastrale caduce, în conformitate cu valorile actuale ale pieței, nu a fost încă pusă în aplicare. Gradul scăzut de conformare fiscală și complexitatea codului fiscal sporesc presiunea asupra întreprinderilor și gospodăriilor care respectă legislația. Măsurile recente, cum ar fi facturarea electronică obligatorie și plata fracționată pentru achizițiile efectuate de către organismele guvernamentale, merg în direcția bună. Cu toate acestea, facturarea electronică nu este obligatorie pentru tranzacțiile din sectorul privat, iar limitele privind utilizarea numerarului au crescut recent, astfel încât utilizarea plăților electronice rămâne cu mult sub media Uniunii, în detrimentul respectării normelor fiscale.

               (14)

               În ceea ce privește procesul bugetar, o reformă cuprinzătoare a fost adoptată în 2016. Comisia va continua să monitorizeze punerea în aplicare a reformei și, prin urmare, analiza cheltuielilor va fi, într-o măsură mai mare, parte integrantă din procesul bugetar.

               (15)

               Condițiile-cadru, administrația publică și mediul de afaceri din Italia sunt afectate în continuare de o serie de deficiențe structurale. Aceste deficiențe continuă să încetinească punerea în aplicare a reformelor, descurajează investițiile, creează incertitudini și condiții favorabile pentru obținerea de profit cu investiții reduse. Reformele sistemului de justiție civilă adoptate în ultimii ani, menite să sporească eficiența sistemului de justiție, să îmbunătățească gestionarea cauzelor și să asigure disciplina procedurală, încep să dea rezultate abia acum, într-un ritm lent. Durata procedurilor judiciare în materie civilă rămâne o provocare majoră. Cu toate că, la instanțele inferioare, atât durata lichidării stocului de cauze pendinte, cât și numărul de litigii civile și comerciale pendinte s-au redus ușor, acestea continuă să fie printre cele mai ridicate din Uniune, dacă se iau în considerare toate instanțele. Reforma în curs a procedurii civile prevede o înăsprire a condițiilor de admisibilitate pentru căile de atac, raționalizarea procedurilor civile în toate instanțele și descurajarea litigiilor vexatorii.

               (16)

               În pofida reformelor adoptate până în prezent, corupția este, în continuare, o problemă majoră în Italia, fapt confirmat de o serie de indicatori. Reforma îndelung așteptată referitoare la termenele de prescripție, menită să intensifice lupta împotriva corupției, este pendinte încă din 2014. În forma lor actuală, termenele de prescripție conduc la un procent ridicat de cauze prescrise după pronunțarea în primă instanță a sentinței. În plus, autoritatea națională anticorupție dispune de resurse financiare și umane limitate pentru a-și exercita competențele, iar cadrul de prevenire rămâne fragmentat.

               (17)

               În 2015 a fost adoptată o lege cuprinzătoare de punere în aplicare a reformei administrației publice. Aceasta are potențialul de a spori eficiența și eficacitatea administrației publice. Cu toate acestea, în urma hotărârii Curții Constituționale din noiembrie 2016, prin care procedura urmată pentru adoptarea anumitor decrete legislative de punere în aplicare a fost declarată neconstituțională, principalele elemente ale reformei nu au fost încă puse în aplicare. Hotărârea se referă, în special, la trei domenii-cheie ale reformei: serviciile publice locale, ocuparea forței de muncă în sistemul public și întreprinderile de stat. Sunt necesare noi inițiative legislative care să reformeze, la nivel de conducere, serviciile publice locale și de ocupare a forței de muncă, deoarece termenul de adoptare a decretelor de punere în aplicare a acestor inițiative a expirat în noiembrie 2016. În ceea ce privește întreprinderile de stat, decretul adoptat înainte de pronunțarea hotărârii sus-menționate trebuie să fie modificat. Reforma vizează reducerea numărul întreprinderilor de stat, îmbunătățirea eficienței acestora și asigurarea faptului că acestea își desfășoară activitatea în conformitate cu aceleași norme aplicabile entităților private. Punerea în aplicare a privatizărilor planificate ar contribui, de asemenea, la raționalizarea întreprinderilor de stat.

               (18)

               Condițiile-cadru privind concurența rămân, de asemenea, nefavorabile. În special, Legea anuală pe 2015 privind concurența nu a fost încă adoptată. În anumite sectoare, cum ar fi profesiile reglementate, concesiunile, achizițiile publice și sistemul de autorizații, precum și serviciile publice locale, inclusiv transportul, persistă obstacole semnificative în calea concurenței. În special, progresele în ceea ce privește promovarea unei funcționări eficiente, transparente și competitive a pieței transportului în comun, îndeosebi a pieței transportului feroviar aflat în concesiunea statului, sunt, în continuare, foarte limitate. Conform unui nou indicator elaborat de Comisie, în Italia gradul de restricționare este mai mare decât media ponderată a Uniunii pentru majoritatea profesiilor analizate. Pentru a aborda această problemă, în ianuarie 2017, în Comunicarea Comisiei privind recomandările de reformă privind reglementarea în sectorul serviciilor profesionale, au fost formulate orientări specifice în funcție de profesie; acestea fac parte dintr-un pachet de măsuri menite să înlăture obstacolele de pe piețele serviciilor.

               (19)

               Volumul mare de credite neperformante din sectorul bancar este, în continuare, un obstacol pentru profiturile băncilor și pentru capacitatea acestora de a genera capital la nivel intern. Acest lucru exercită o presiune asupra ofertei de credite, în special pentru întreprinderile mici. Inițiativele de politică adoptate până în prezent nu au condus încă la o reducere semnificativă a creditelor neperformante. Orientările în materie de supraveghere privind gestionarea creditelor neperformante la nivel național sunt, în continuare, insuficient dezvoltate. Băncile de dimensiuni mici și mijlocii continuă să fie mai vulnerabile decât instituțiile de credit mari. Prin urmare, Comisia va monitoriza punerea în aplicare a reformei în materie de guvernanță corporativă a celor mai mari bănci populare (banche popolari) și a băncilor mutuale mici, o măsură esențială pentru consolidarea sistemului bancar. Recent au fost luate măsuri de reformă, însă, în continuare, cadrul privind insolvența și executarea garanțiilor reale nu asigură un sprijin suficient pentru soluționarea rapidă a creditelor neperformante și restructurarea, în special în ceea ce privește întreprinderile mici și microîntreprinderile. Elaborarea unui proiect de lege de punere în aplicare care să vizeze reforma și raționalizarea instrumentelor de insolvență și de control, discutat în prezent în Parlament, ar putea sprijini depășirea deficiențelor existente și ar putea contribui la dezvoltarea unei piețe secundare pentru datoriile cu risc ridicat de neplată din Italia.

               (20)

               În ciuda îmbunătățirii treptate a pieței muncii, susținută prin reforme pe termen lung, rata șomajului de lungă durată și cea a șomajului în rândul tinerilor rămân ridicate (6,7 % și, respectiv, 38 % în 2016), iar numărul tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare depășește 1,2 milioane. Cu toate că s-au înregistrat progrese foarte mari în ceea ce privește punerea în aplicare a Garanției pentru tineret (9), mai există o serie de provocări care trebuie rezolvate, pentru a se asigura o punere în aplicare mai eficace, la scară globală. Procentul de beneficiari ai Garanției pentru tineret care sunt în continuare încadrați profesional sau urmează un program educațional, de ucenicie sau de stagiu la șase luni de la părăsirea programului Garanția pentru tineret este peste media Uniunii. Cu toate acestea, informarea de care beneficiază populația vizată este încă limitată, iar diferențele regionale în ceea ce privește punerea în aplicare rămân importante. Reforma politicilor active în domeniul pieței muncii, inclusiv a sistemului de guvernanță al acesteia, se află încă într-un stadiu incipient, iar serviciile de ocupare a forței de muncă rămân insuficient de dezvoltate, existând diferențe regionale importante. Învățarea în rândul adulților nu este suficient de dezvoltată, ceea ce poate afecta în mod negativ rezultatele de pe piața muncii a persoanelor slab calificate.

               (21)

               Participarea femeilor la piața forței de muncă și potențialul pe care acestea îl reprezintă rămân, în mare parte, insuficient valorificate. Rata de ocupare în rândul femeilor se numără printre cele mai mici din Uniune. Unele caracteristici ale sistemului de impozite și prestații continuă să descurajeze a doua persoană care contribuie la venitul familiei să participe la piața forței de muncă, în timp ce accesul la servicii de îngrijire accesibile ca preț (pentru copii și persoanele în vârstă) rămâne limitat, cu diferențe mari între regiuni. Concediul de paternitate este printre cele mai reduse din Uniune.

               (22)

               Negocierile de la nivel local nu sunt utilizate la scară largă, fapt care reprezintă un obstacol în calea alocării eficiente a resurselor și a adaptării salariilor la condițiile economice locale. Acest lucru se explică, de asemenea, prin dispozițiile-cadru și practicile existente în materie de negociere colectivă, care lasă o marjă limitată pentru negocierile la nivel local. Acordurile semnate de partenerii sociali începând din ianuarie 2014, care stabilesc proceduri și criterii de evaluare a reprezentativității sindicatelor și care ar reduce nesiguranța în relațiile de muncă, nu au fost încă puse în aplicare. Reducerile fiscale aferente creșterilor salariale legate de productivitate nu s-au dovedit a fi eficace în extinderea în mod semnificativ a utilizării negocierilor la nivel local.

               (23)

               Rata persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială este cu mult peste media Uniunii, în special în cazul copiilor și al persoanelor care provin din familii de migranți. Există, de asemenea, disparități regionale semnificative. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește strategia națională de combatere a sărăciei. Mecanismul venitului de incluziune, recent adoptat, reprezintă un pas înainte în vederea creării unui sistem unic și cuprinzător de combatere a sărăciei. Eficacitatea sa va depinde de punerea sa în aplicare corespunzătoare, prin mobilizarea unor resurse adecvate (inclusiv prin raționalizarea diferitelor indemnizații sociale), direcționarea adecvată a acestora, prin intermediul unei evaluări și alocări cu prioritate către familiile cu copii, precum și prin proceduri eficace pe teren, atât în ceea ce privește furnizarea de ajutor pentru venit, cât și în ceea ce privește furnizarea de servicii bine integrate. În această etapă, nu este clar dacă resursele financiare vor fi suficiente pentru a se rezolva problema sărăciei cu care se confruntă Italia. Asigurarea unor resurse suplimentare, concomitent cu respectarea obiectivelor bugetare, reducerea fragmentării sistemului de asistență socială, raționalizarea cheltuielilor sociale și abordarea înclinării balanței înspre sistemul de pensii rămân provocări majore.

               (24)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Italiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (25)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (10) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (26)

               Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să depună un efort fiscal-bugetar notabil în 2018, în conformitate cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere, ținând cont de necesitatea de a consolida redresarea în curs și de a asigura sustenabilitatea finanțelor publice ale Italiei. Să asigure punerea în aplicare la timp a programului de privatizare și să utilizeze profitul excepțional pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să transfere sarcina fiscală de la factorii de producție către impozite mai puțin dăunătoare pentru creștere, într-un mod neutru din punct de vedere bugetar, prin luarea de măsuri decisive pentru reducerea numărului de cheltuieli fiscale și a domeniului de aplicare al acestora, reformarea sistemului cadastral caduc și reintroducerea impozitului pe prima reședință în cazul gospodăriilor cu venituri mari. Să extindă utilizarea obligatorie a facturării și a plăților electronice.

               2.

               Să reducă durata procesului de judecată în domeniul justiției civile, printr-o gestionare eficace a dosarelor și prin norme care să asigure disciplina procedurală. Să intensifice lupta împotriva corupției, în special prin revizuirea termenelor de prescripție. Să finalizeze reformele serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și să îmbunătățească eficiența întreprinderilor de stat. Să adopte și să pună în aplicare fără întârziere legea privind concurența, care este pendinte, și să abordeze restricțiile rămase în materie de concurență.

               3.

               Să accelereze reducerea volumului de credite neperformante și să intensifice stimulentele pentru curățarea bilanțurilor și restructurare, în special în segmentul băncilor aflate sub supraveghere la nivel național. Să adopte o revizuire cuprinzătoare a cadrului de reglementare privind insolvența și executarea garanțiilor reale.

               4.

               Să consolideze cadrul de negociere colectivă prin implicarea partenerilor sociali, astfel încât acordurile colective să poată țină mai bine seama de condițiile locale. Să asigure politici active eficace în domeniul pieței forței de muncă. Să faciliteze angajarea în muncă a persoanelor care aduc al doilea venit în gospodărie. Să raționalizeze cheltuielile sociale și să îmbunătățească structura acestora.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro (JO L 306, 23.11.2011, p. 8).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (6)  Soldul ajustat ciclic excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

      (7)  Această sumă se bazează pe costul bugetar global de 0,25 % din PIB estimat în Programul de stabilitate pentru 2017, din care sunt deduse abaterile temporare de 0,03 % din PIB și de 0,06 %, acordate deja în 2015 și, respectiv, 2016. În avizul său privind proiectul de plan bugetar pentru Italia pentru 2017, Comisia a anunțat că va fi dispusă să ia în considerare o abatere suplimentară ca urmare a afluxului excepțional de refugiați din Italia, având în vedere, de asemenea, poziția Consiliului European din octombrie 2016, care a recunoscut „contribuția semnificativă, inclusiv de natură financiară, a statelor membre din prima linie în ultimii anii”.

      (8)  De asemenea, în avizul menționat, Comisia a fost de părere că s-ar putea considera că cheltuielile alocate pentru gestionarea situațiilor de urgență și pentru planul preventiv de investiții pentru protecția teritoriului național împotriva riscurilor seismice au un caracter integrat. Pentru anii următori, numai creșterile progresive ale resurselor alocate în acest scop vor fi considerate eligibile în vederea unor viitoare posibile abateri temporare.

      (9)  Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret (JO C 120, 26.4.2013, p. 1).

      (10)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru perioada 2012-2016

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/14

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru perioada 2012-2016
   2013/C 217/04
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare (3) („recomandarea din 2012”) privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la Programul de convergență al Republicii Cehe pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul Semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), cel de al doilea Raport privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Republica Cehă ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în analiza anuală a creșterii pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la analiza anuală a creșterii pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 17 aprilie 2013, Republica Cehă și-a prezentat Programul său național de reformă pentru 2013, iar la 26 aprilie 2013, Programul de convergență pentru perioada 2012-2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență, Consiliul consideră că Republica Cehă și-a redus deficitul global cu 1,4 % (5) din PIB în perioada 2009-2012, datorită unor eforturi de consolidare substanțiale, și că, potrivit estimărilor actuale, această țară își urmează cursul stabilit în ceea ce privește corectarea deficitului excesiv. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din programul de convergență este plauzibil. Conform programului de convergență, se preconizează o creștere a PIB-ului real de 0 % în 2013 și, respectiv, de 1,2 % în 2014, în comparație cu nivelurile de – 0,4 % în 2013 și, respectiv, de 1,6 % în 2014, stipulate în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în program constă în menținerea deficitului public sub valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Obiectivul unui deficit public de 2,8 % din PIB în 2013 corespunde termenului-limită pentru corectarea deficitului excesiv, stabilit în recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009. Potrivit previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, se estimează că deficitul public va atinge 2,9 % din PIB în 2013 și, respectiv, 3 % din PIB în 2014. Există riscul de a obține rezultate bugetare sub așteptări în 2013, din cauza unor corecții suplimentare aplicate rambursărilor fondurilor UE. Unul dintre aspectele pozitive este faptul că veniturile punctuale aferente licitației planificate a noilor benzi de frecvență în domeniul telecomunicațiilor ar putea genera rezultate bugetare peste așteptări în 2013.
               Programul de convergență confirmă obiectivul pe termen mediu stabilit anterior privind un deficit de 1 % din PIB, ceea ce reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Se estimează că deficitul bugetar structural (recalculat) va crește cu 0,3 % din PIB în 2014, cu 0,2 % în 2015 și, respectiv, cu 0,5 % în 2016; prin urmare, nu se prevede nicio ajustare în cadrul programului de convergență în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu, ceea ce nu corespunde cerințelor Pactului de stabilitate și de creștere. În 2014, rata de creștere a cheltuielilor publice respectă criteriul de referință privind cheltuielile, stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere, însă se va abate de la acesta cu 0,3 % din PIB în 2015 și, respectiv, cu 0,5 % în 2016, propunându-și îmbunătățiri de 0,5% din PIB odată cu apropierea de atingerea obiectivului pe termen mediu, abordare considerată adecvată de către Comisie. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei în PIB va continua să crească, deși într-un ritm mai lent, pe întreaga perioadă a programului, urmând să atingă 51,9 % din PIB în 2016.

               (10)

               În Republica Cehă, recuperarea rapidă și durabilă este îngreunată de reducerea repetată a cheltuielilor publice pentru investiții. Menținerea cheltuielilor care favorizează creșterea economică, cu un efect multiplicator ridicat, inclusiv a proiectelor cofinanțate din fonduri ale UE, ar contribui nu numai la sprijinirea redresării economice, ci și la abordarea provocărilor pe termen lung. Acordarea priorității cheltuielilor pentru măsurile menite să sporească ocuparea forței de muncă, cercetarea și inovarea, educația, serviciile de îngrijire a copilului și proiectele de infrastructură ar putea genera efecte substanțiale de creștere economică. În același timp, este esențial să se asigure legalitatea, regularitatea și eficiența unor astfel de cheltuieli.

               (11)

               În 2012 s-au realizat progrese limitate în domeniul reformei fiscale. Deși impozitul pe tranzacții imobiliare a fost majorat, nu s-a luat nicio măsură pentru a ridica nivelul foarte scăzut al impozitelor periodice pe proprietate. S-a renunțat la intenția de a introduce o taxă pe CO2 și de a elimina scutirile de accizele la gaze naturale pentru încălzire. Cotele de impozitare implicită a consumului de energie se află sub media UE, iar taxele de circulație rămân foarte scăzute. Impozitarea veniturilor salariale constituie, la rândul său, un domeniu marcat de provocări structurale care afectează în special persoanele cu venituri reduse și lucrătorii cu fracțiune de normă. Nu s-au luat decât măsuri marginale pentru a reduce discrepanțele dintre tratamentul fiscal aplicat angajaților și cel aplicat lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă. De asemenea, Republica Cehă poate aduce îmbunătățiri suplimentare în domeniul eficienței administrației sale fiscale. În ceea ce privește impozitele pe venit pentru persoane fizice și întreprinderi, guvernul intenționează să înființeze în 2015 un punct unic de colectare, care ar putea simplifica în mod eficace administrația fiscală și ar putea contribui la reducerea complexității sistemului actual. Cu toate acestea, un neajuns al reformei este faptul că bazele de impozitare pe venit în cazul persoanelor fizice, pentru contribuțiile de sănătate și pentru contribuțiile la sistemul de asigurări sociale nu vor fi armonizate, lăsând astfel neexploatată o mare parte din potențialele avantaje ale reformei.

               (12)

               Republica Cehă are un decalaj de sustenabilitate de 5,0 % din PIB, situându-se peste media UE. Acest decalaj reflectă în mare măsură costul estimat pe termen lung al îmbătrânirii populației, care este generat de creșterea preconizată a cheltuielilor cu pensiile, precum și a cheltuielilor în domeniul sănătății și al îngrijirii pe termen lung. Vârsta legală de pensionare este în creștere lentă în special pentru bărbați. Creșterea vârstei efective de pensionare printr-o mai bună aliniere a vârstei de pensionare sau a pensiei la modificările privind speranța de viață în comparație cu legislația actuală ar consolida în mod semnificativ sustenabilitatea sistemului. Completarea acestor modificări cu o revizuire a formulei de indexare prin raportarea la prețuri ar genera economii dacă această reformă este pusă în aplicare pe termen lung.

               (13)

               Contrar recomandării din 2012, guvernul a introdus, în 2013, o schemă de pensionare anticipată care oferă posibilitatea de a beneficia de o pensie cu până la cinci ani înainte de a atinge vârsta legală de pensionare. Pensiile anticipate vor fi plătite din pilonul (trei) de pensii. Cu toate acestea, pilonul beneficiază de o subvenție de stat substanțială prin contribuții personale și prin deductibilitatea fiscală a contribuțiilor. Indiferent dacă criteriile de eligibilitate necesare pentru a obține accesul la această schemă vor fi respectate efectiv, conform estimărilor guvernului, numai de un număr limitat de persoane, măsura permite beneficiarilor să utilizeze subvenția publică acumulată anterior într-un scop care contravine politicilor de promovare a prelungirii duratei vieții profesionale.

               (14)

               Creșterea preconizată a cheltuielilor legate de sănătate și de îngrijirea pe termen lung reprezintă, de asemenea, o contribuție substanțială la costul aferent îmbătrânirii populației și la marele decalaj de sustenabilitate. În Republica Cehă au fost puse în aplicare în ultimii ani reforme menite să sporească eficiența sistemului de sănătate prin împiedicarea creșterii costurilor și prin soluții orientate mai mult spre piață. Cu toate acestea, continuă să existe probleme. În comparație cu alte state membre, sistemul de sănătate ceh tinde să se axeze în mod excesiv pe servicii medicale spitalicești, ceea ce duce la ineficiențe. Furnizarea de asistență medicală poate fi îmbunătățită în modul cel mai adecvat din punct de vedere clinic și cel mai rentabil, de exemplu prin trecerea la sistemul de internare în ziua operației și prin reducerea duratelor necorespunzătoare de spitalizare în clinicile de urgență.

               (15)

               Potrivit previziunilor recente ale Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE), convergența deplină a ratelor de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor și al bărbaților ar opri scăderea preconizată a totalului forței de muncă și ar spori PIB-ul pe cap de locuitor cu până la 16,5 % până în 2030. La 22 mai 2013, guvernul a propus un proiect de lege în vederea instituirii unor „grupuri de copii”, conduse de bone profesioniste, pe lângă acordarea de subvenții fiscale furnizorilor de servicii de îngrijire și familiilor participante. Aceasta reprezintă un pas în direcția cea bună, dar nu oferă decât un răspuns parțial la această chestiune. Datorită unui deficit continuu al structurilor de îngrijire a copiilor, în special pentru copiii sub trei ani, este necesar să se majoreze sprijinul bugetar acordat structurilor publice de îngrijire a copiilor de vârstă preșcolară. De asemenea, capacitatea de inserție profesională și participarea la piața forței de muncă a persoanelor dezavantajate reprezintă în continuare o problemă: există posibilități de a spori eficiența și eficacitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă.

               (16)

               Recomandarea din cadrul recomandării din 2012 în domeniul administrației publice a menționat în mod expres necesitatea de a spori eficiența administrației publice și de a intensifica lupta împotriva corupției. Cu toate acestea, nu s-au înregistrat decât progrese minore în ceea ce privește adoptarea actelor juridice prioritare în cadrul strategiei cehe anticorupție pentru perioada 2011-2012. Noua strategie anticorupție pentru perioada 2013-2014, adoptată de guvernul ceh în ianuarie 2013, trebuie să fie urmată de adoptarea în regim de urgență a actelor prioritare restante, cum ar fi Legea privind funcționarii publici. Această nouă lege va trebui să facă distincția în mod adecvat între persoanele numite pe criterii politice și personalul apolitic, să garanteze independența funcționarilor de stat și să creeze un sistem de carieră funcțional pentru a reduce rata ridicată de rotație a personalului. Republica Cehă a înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește punerea în aplicare a Legii privind achizițiile publice, care a intrat în vigoare în aprilie 2012. Cu toate acestea, autoritățile locale au raportat unele dificultăți în legătură cu punerea în aplicare a legii privind achizițiile publice. În ceea ce privește utilizarea fondurilor UE, majoritatea măsurilor incluse în planul de acțiune și destinate consolidării sistemului de gestionare și control au fost puse în aplicare până la sfârșitul anului 2012. Cu toate acestea, autoritățile cehe vor trebui să asigure o monitorizare continuă a planului de acțiune.

               (17)

               În ceea ce privește învățământul obligatoriu, elevii cehi obțin, în general, rezultate medii în raport cu situația la nivel internațional. Cu toate acestea, în domeniul matematicii și al științelor rezultatele s-au înrăutățit rapid în timp. Autoritățile cehe au răspuns acestei provocări printr-un set de măsuri care presupun elaborarea unor standarde minime în materie de educație, acestea urmând a fi utilizate pentru testarea elevilor la nivel național. Cu toate acestea, ar trebui să fie dezvoltat un sistem mai integrat, care să garanteze faptul că elevii, profesorii și școlile care obțin rezultate sub medie la testele respective primesc sprijin sistematic. Acest lucru ar continua să sporească nivelul de ambiție al reformei. Principala provocare cu care se confruntă sistemul de învățământ superior din Cehia este garantarea faptului că numărul de studenți, aflat în creștere, dispun de competențele necesare pentru a reuși pe piața forței de muncă. Sunt în curs dezbateri referitoare la o reformă a Legii privind învățământul superior, în vederea introducerii unor mecanisme de finanțare diferențiate și a sporirii acreditării. Acestea reprezintă propuneri pertinente și ambițioase, însă impactul lor real va depinde de versiunea finală a reformei. Autoritățile intenționează, de asemenea, să adopte standarde de evaluare revizuite pentru finanțarea institutelor de cercetare. Creșterea ponderii indicatorilor de calitate, inclusiv consolidarea colaborării cu sectorul afacerilor, ar ajuta sistemul ceh de cercetare și inovare să atingă un nivel de excelență mai ridicat.

               (18)

               Republica Cehă se află printre statele membre cu cel mai mare număr de profesii reglementate. În anul 2012 a fost lansată o consultare publică privind revizuirea cadrului de reglementare pentru profesii, iar rezultatele acesteia urmează să fie prezentate în decursul anului 2013. Aceasta reprezintă un pas important în vederea reducerii sau a eliminării obstacolelor din calea acelor profesii pentru care reglementarea nu se dovedește a fi necesară sau este considerată a fi excesivă (inclusiv durata stagiilor obligatorii), un acces mai ușor la aceste profesii putând genera un potențial mai mare de ocupare a forței de muncă și de creștere economică. În pofida progreselor înregistrate în ultimii ani, Republica Cehă prezintă în continuare una dintre cele mai ridicate valori ale intensității energetice din Uniune și o eficiență scăzută în sectorul construcțiilor.

               (19)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Republicii Cehe și a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Republica Cehă, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin asigurarea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările 1-7 de mai jos.

               (20)

               Ținând seama de această evaluare, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (6) este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca în perioada 2013-2014 Republica Cehă să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să execute, conform previziunilor, bugetul pentru exercițiul 2013, pentru a corecta deficitul excesiv în mod sustenabil în 2013, și să facă efortul de ajustare structurală inclus în recomandările Consiliului din cadrul procedurii de deficit excesiv. Pentru exercițiul 2014 și pentru perioada ulterioară, să consolideze și să pună în aplicare în mod riguros strategia bugetară, susținută de măsuri suficient de bine definite, în vederea asigurării unui efort bugetar corespunzător pentru a realiza progresele necesare în direcția îndeplinirii obiectivului pe termen mediu. Să acorde prioritate cheltuielilor care favorizează creșterea economică, inclusiv realizarea la timp a proiectelor aflate încă în desfășurare și cofinanțate cu fonduri ale UE, în cadrul financiar actual.

               2.

               Să reducă nivelul ridicat de impozitare a veniturilor salariale prin redirecționarea impozitării spre domeniile care afectează mai puțin creșterea economică precum impozitele periodice pe locuințe și impozitele pe autovehicule. Să reducă în continuare discrepanțele dintre tratamentul fiscal aplicat angajaților și cel aplicat lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă. Să îmbunătățească respectarea obligațiilor fiscale și să reducă costurile de respectare prin stabilirea punctului unic de colectare și prin armonizarea bazelor de calcul pentru impozitul pe venit în cazul persoanelor fizice și pentru contribuțiile la sistemul de asigurări sociale și contribuțiile de sănătate.

               3.

               Să crească vârsta efectivă de pensionare printr-o mai bună aliniere a vârstei de pensionare sau a pensiei la modificările privind speranța de viață și să revizuiască mecanismul de indexare. În paralel cu majorarea vârstei de pensionare, să ia măsuri de promovare a capacității de inserție profesională a lucrătorilor mai în vârstă și să reducă posibilitățile de ieșire anticipată de pe piața muncii. În special, să elimine subvenția publică pentru schema de pensionare anticipată. Să ia măsuri pentru a îmbunătăți în mod semnificativ raportul cost-eficacitate al cheltuielilor în materie de asistență medicală, în special pentru serviciile medicale spitalicești.

               4.

               Să depună eforturi suplimentare pentru a consolida eficiența și eficacitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă. Să sporească semnificativ disponibilitatea unor structuri favorabile incluziunii în domeniul îngrijirii copiilor, punând accentul pe copiii sub trei ani, precum și participarea copiilor romi, în special prin adoptarea și punerea în aplicare a legii privind furnizarea de servicii de îngrijire a copiilor și prin consolidarea capacităților structurilor publice și private de îngrijire a copiilor.

               5.

               Să asigure punerea în aplicare a strategiei anticorupție pentru perioada 2013-2014. Să adopte o Lege privind funcționarii publici, care să asigure un serviciu al administrației publice stabil, eficient și profesionist. Să îmbunătățească gestionarea fondurilor UE în perspectiva perioadei de programare 2014-2020. Să consolideze capacitatea de realizare a licitațiilor publice la nivel local și regional.

               6.

               Să instituie un cadru de evaluare amplu în domeniul învățământului obligatoriu și să ia măsuri specifice în vederea sprijinirii școlilor cu rezultate scăzute. Să adopte măsuri pentru a consolida acreditarea și finanțarea învățământului superior. Să sporească ponderea finanțării bazate pe performanță a institutelor de cercetare.

               7.

               Ținând seama de revizuirea în curs, să continue o reformă a profesiilor reglementate, prin reducerea sau eliminarea barierelor la intrarea pe piață și a rezervelor de activități în cazul în care acestea nu sunt justificate. Să ia măsuri ulterioare în vederea îmbunătățirii eficienței energetice în sectorul construcțiilor și în industrie.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (3)  JO C 219, 24.7.2012, p. 17.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  Deficitul public pentru 2012 include impactul, cu efect de creștere punctuală, a adoptării legii privind despăgubirea în bani a bisericilor (1,5% din PIB).

      (6)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.