               11.3.2022

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 117/170

      P9_TA(2021)0383
      Direcția relațiilor politice UE-Rusia
      Recomandarea Parlamentului European din 16 septembrie 2021 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind direcția relațiilor politice dintre UE și Rusia (2021/2042(INI))
      (2022/C 117/18)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere rezoluțiile sale anterioare referitoare la Rusia, în special cea din 18 septembrie 2014 referitoare la situația din Ucraina și la stadiul actual al relațiilor UE-Rusia (1), cea din 11 iunie 2015 referitoare la situația militară strategică din bazinul Mării Negre în urma anexării ilegale a Crimeii de către Rusia (2), cea din 16 martie 2017 referitoare la prizonierii ucraineni din Rusia și la situația din Crimeea (3), cea din 14 iunie 2018 referitoare la teritoriile ocupate georgiene la zece ani de la invazia rusă (4), cea din 23 noiembrie 2016 referitoare la comunicarea strategică a UE pentru a contracara propaganda părților terțe împotriva sa (5), cea din 12 martie 2019 referitoare la situația relațiilor politice dintre UE și Rusia (6), cea din 19 septembrie 2019 referitoare la importanța memoriei istorice europene pentru viitorul Europei (7), cea din 19 decembrie 2019 referitoare la legea privind „agenții străini” din Rusia (8), cea din 17 septembrie 2020 referitoare la situația din Rusia: otrăvirea lui Alexei Navalnîi (9), cea din 21 ianuarie 2021 referitoare la arestarea lui Alexei Navalnîi (10), cea din 29 aprilie 2021 referitoare la Rusia, cazul lui Alexei Navalnîi, concentrarea de forțe militare la frontiera cu Ucraina și atacurile rusești din Republica Cehă (11), cea din 10 iunie 2021 referitoare la includerea ONG-urilor germane pe lista „organizațiilor indezirabile” de către Rusia și detenția lui Andrei Pivovarov (12),

                  —

                  având în vedere Carta ONU, Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării, Declarația universală a drepturilor omului, Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice și Convenția Consiliului Europei pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale,

                  —

                  având în vedere calitatea Federației Ruse de membru al Consiliului Europei și al Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE) și angajamentele și obligațiile care decurg din aceasta,

                  —

                  având în vedere măsurile restrictive ale UE ca răspuns la criza din Ucraina, care sunt în vigoare din 2014,

                  —

                  având în vedere pachetul de măsuri pentru punerea în aplicare a acordurilor de la Minsk, adoptat și semnat la Minsk la 12 februarie 2015 și aprobat în ansamblul său prin Rezoluția 2202 (2015) a Consiliului de Securitate al ONU la 17 februarie 2015 pe această temă,

                  —

                  având în vedere rezultatele Consiliului Afaceri Externe al UE din 14 martie 2016, în special acordul privind cele cinci principii directoare ale politicii Uniunii Europene față de Rusia, precum și concluziile Consiliului European din 24 și 25 mai 2021 privind Rusia și din 24 iunie 2021 privind relațiile externe,

                  —

                  având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 16 iunie 2021, intitulată „Relațiile UE-Rusia – Contracararea și limitarea acțiunilor Rusiei, în paralel cu menținerea unui dialog cu aceasta” (JOIN(2021)0020),

                  —

                  având în vedere comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate din 10 iunie 2020, intitulată „Combaterea dezinformării în legătură cu COVID-19 – Asigurarea unei informări corecte” (JOIN(2020)0008),

                  —

                  având în vedere declarația comună a Platformei internaționale pentru Crimeea din 23 august 2021,

                  —

                  având în vedere articolul 118 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A9-0259/2021),

                  A.

                  întrucât Rusia este parte integrantă a continentului european și este cel mai mare vecin al Uniunii, și întrucât există puternice interdependențe istorice, precum și legături culturale și umane între Rusia și statele membre ale UE; întrucât evoluțiile din Rusia, în ceea ce privește politicile sale și caracteristicile autorităților sale, afectează în mod direct UE și vecinătatea sa imediată; întrucât, în ciuda barierelor impuse în 2014, UE este în continuare cel mai mare partener comercial al Rusiei, iar Rusia ocupă locul al cincilea în clasamentul partenerilor comerciali ai UE; întrucât UE este cel mai mare investitor în Rusia;

                  B.

                  întrucât Parlamentul face distincție între poporul rus și regimul președintelui Putin, care este o cleptocrație autoritară inflexibilă, condusă de un președinte pe viață înconjurat de un cerc de oligarhi; întrucât acțiunile critice propuse în această recomandare sunt, prin urmare, direcționate către regimul președintelui Putin și către acțiunile sale infracționale și politicile sale antidemocratice, subliniind, în același timp, nevoia urgentă de a se adresa cetățenilor ruși pentru a le arăta că Uniunea Europeană este pregătită să răspundă preocupărilor lor;

                  C.

                  întrucât principalul interes al UE este să mențină libertatea, stabilitatea și pacea pe continentul european și dincolo de granițele acestuia, care sunt amenințate de politicile agresive ale autorităților ruse, ce reprezintă una dintre principalele provocări pentru agenda strategică și de politică externă a UE;

                  D.

                  întrucât Rusia poate avea un viitor democratic; întrucât, la fel ca toți oamenii, cetățenii ruși aspiră la valorile universale ale libertății și democrației; întrucât UE ar trebui să prezinte poporului rus propuneri concrete de cooperare reciproc avantajoasă;

                  E.

                  întrucât strategia UE față de Rusia trebuie să combine două obiective majore: în primul rând, să oprească agresiunea externă și reprimarea internă ale Kremlinului și, în al doilea rând, să inițieze un dialog cu poporul rus și să-l ajute să construiască un viitor alternativ, care ar fi în folosul tuturor popoarelor de pe continentul european, inclusiv al poporului rus;

                  F.

                  întrucât relațiile UE cu Federația Rusă se bazează pe principiile dreptului internațional, pe principiile fondatoare ale OSCE, pe democrație, pe soluționarea pașnică a conflictelor și pe relațiile de bună vecinătate; întrucât actualul guvern rus a dat dovadă de sfidare față de aceste principii, deși s-a angajat să le respecte; întrucât Rusia se folosește abuziv de instituțiile internaționale, în primul rând de ONU și OSCE, pentru a împiedica înfăptuirea justiției și soluționarea conflictelor la nivel mondial;

                  G.

                  întrucât Rusia a revenit în Consiliul Europei în 2019, însă continuă să comită încălcări ample ale drepturilor omului și refuză în continuare să respecte hotărârile Curții Europene a Drepturilor Omului;

                  H.

                  întrucât politica externă a președintelui Putin este în mod clar agresivă și revizionistă, deoarece el dorește să fie considerat apărătorul intereselor Rusiei și încearcă să obțină controlul asupra teritoriilor pe care le consideră pierdute după prăbușirea Uniunii Sovietice și nu numai; întrucât obiectivele regimului președintelui Putin includ și următoarele elemente: afirmarea autorității sale de mare putere; consolidarea intervenției regimului în țările foste sovietice și nu numai; poziționarea suveranității statelor puternice deasupra dreptului la suveranitate al altor state; utilizarea conceptului de protejare a etnicilor ruși din străinătate ca justificare a războiului hibrid și a dezinformării; utilizarea zonelor de conflicte înghețate ca element strategic pentru a interveni în țările afectate și pentru a împiedica apropierea acestora de UE și NATO; utilizarea resurselor energetice și a practicilor ilicite de spălare a banilor ca instrumente de manipulare și șantaj; subminarea modelului democrației liberale și descrierea Rusiei drept superioară din punct de vedere moral și a Occidentului drept inferior din punct de vedere moral; suprimarea democrației, a opoziției democratice și a dreptului poporului de a-și exprima liberul arbitru în Rusia; întrucât regimul președintelui Putin respinge în special multilateralismul și ordinea internațională bazată pe statul de drept, nu respectă dreptul internațional, inclusiv principiile consacrate în Carta ONU, Actul final de la Helsinki din 1975 și Carta OSCE de la Paris din 1990, fapt demonstrat, printre altele, de amendamentele constituționale din 2020, al căror proces de adoptare a fost considerat de Comisia Europeană pentru Democrație prin Drept („Comisia de la Veneția”) ca fiind „în mod clar neadecvate” și care au încălcat atât legislația rusă, cât și obligațiile Rusiei în cadrul OSCE; întrucât Rusia nu a pus în aplicare peste o mie de hotărâri ale Curții Europene a Drepturilor Omului;

                  I.

                  întrucât actualul regim al Rusiei amenință pacea și securitatea în Europa, continuând încălcările sistemice ale drepturilor omului față de cetățenii săi și comportamentul agresiv în politica sa externă, inclusiv prin următoarele, dar fără a se limita la acestea: exerciții militare la scară largă și concentrări militare; ocuparea ilegală și violentă și anexarea Crimeii; încălcarea integrității teritoriale și destabilizarea Ucrainei, Georgiei și Republicii Moldova; sprijinirea conflictelor înghețate și nerespectarea acordurilor de încetare a focului în Georgia și Ucraina; presupuse acte de terorism pe teritoriul statelor membre ale UE, cum ar fi Cehia; atacuri cibernetice și atacuri asupra infrastructurii sensibile din statele membre ale UE; încălcări ale dreptului internațional; imixtiune în alegeri; încălcarea spațiului maritim și aerian al țărilor din Marea Baltică și din regiunile Mării Negre; întrucât incapacitatea UE de a răspunde în mod adecvat la diferitele agresiuni ale Rusiei după cea împotriva Georgiei în 2008 a încurajat Rusia să-și continue campaniile militare și politice agresive în vecinătatea sa, dar nu numai, slăbind și subminând astfel ordinea internațională bazată pe reguli și stabilitatea în interiorul și în afara Europei;

                  J.

                  întrucât administrația rusă continuă să acumuleze arme ofensive și să staționeze trupe în apropierea frontierelor UE în enclava Kaliningrad;

                  K.

                  întrucât, în cadrul regimului său actual, Rusia reprezintă o amenințare pe termen lung la adresa securității europene, potrivit recentei evaluări a Grupului de reflecție al NATO; întrucât Rusia a înființat noi baze militare și a modernizat vechile baze militare din nordul țării; întrucât Rusia și-a modernizat flota nordică la statutul de district militar, a extins diferite ramuri ale forțelor sale armate și a reactivat conceptul de apărare a bastionului care vizează protejarea capacităților sale strategice; întrucât prezența sporită a NATO pe flancul estic a jucat un rol crucial în descurajarea activităților destabilizatoare ale Rusiei, inclusiv a concentrărilor militare în districtul militar occidental; întrucât eșecul controlului armelor în relația cu Rusia (de exemplu, retragerea sa din Tratatul privind forțele nucleare cu rază medie de acțiune și din Tratatul „Cer Deschis”) și lipsa progreselor privind dezarmarea nucleară în temeiul Tratatului cu privire la neproliferarea armelor nucleare, precum și respingerea de către Rusia a noului Tratat privind interzicerea armelor nucleare reprezintă o sursă de mare îngrijorare pentru securitatea cetățenilor europeni; întrucât acest lucru este coroborat cu o modernizare periculoasă a arsenalelor nucleare și convenționale ale Rusiei și a mijloacelor de livrare a acestora, precum și cu introducerea tehnologiilor destabilizatoare (rachete hipersonice cu capacitate nucleară, torpile etc.);

                  L.

                  întrucât, în special, în martie și aprilie 2021 regimul de la Kremlin și-a consolidat în mod substanțial prezența militară la granița de est și cea de nord a Ucrainei cu Rusia, aceasta reprezentând cea mai mare concentrare de trupe rusești din 2014; întrucât regimul de la Kremlin a suspendat dreptul de trecere pentru navele de război și navele comerciale ale altor țări printr-o parte a Mării Negre în direcția strâmtorii Kerci, încălcând astfel drepturile de navigație garantate de Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării, la care Rusia este parte;

                  M.

                  întrucât Rusia oferă sprijin politic și economic semnificativ regimului ilegal și reprobabil al lui Aleksandr Lukașenko din Belarus; întrucât investiția politică și economică a președintelui Putin în supraviețuirea regimului ilegal al lui Aleksandr Lukașenko este singurul motiv pentru care președintele Lukașenko este încă în măsură să continue persecuția brutală a poporului din Belarus, care solicită respectarea drepturilor omului, alegeri libere și transparente, respectarea statului de drept și justiție; întrucât evoluțiile politice recente din Belarus și Rusia au multe caracteristici comune, iar procesele din ambele țări se influențează reciproc în mod semnificativ; întrucât protestele împotriva regimului autoritar și cererile de schimbare din Belarus inspiră cereri similare din partea poporului rus; întrucât autoritățile din Kremlin reprimă din ce în ce mai mult opoziția politică înainte de viitoarele alegeri pentru Duma de Stat din septembrie 2021, limitând și suprimând posibilitatea de a participa la acestea și împiedicându-i pe anumiți politicieni din opoziție să candideze la alegeri și, astfel, distrug concurența politică, neacordând șansa unor alegeri corecte, așa cum a procedat dictatura din Belarus în august 2020;

                  N.

                  întrucât Rusia președintelui Putin își continuă eforturile de destabilizare a țărilor candidate la UE și a țărilor asociate din Parteneriatul estic cu scopul de a crea obstacole în calea procesului de integrare euro-atlantică a acestora sau de a-l opri; întrucât se folosește o politică de „pașaportizare” pentru a crește în mod artificial numărul compatrioților ruși și pentru a extinde de facto jurisdicția Rusiei asupra teritoriilor ocupate de aceasta și a teritoriilor separatiste, în special Transnistria, Oseția de Sud, Abhazia, Donbas și Peninsula Crimeea; întrucât aceste acțiuni încalcă legislația internațională;

                  O.

                  întrucât reforma Constituției ruse din 2020 a revizuit istoria celui de Al Doilea Război Mondial, „albind” istoria sovietică și declarând Rusia succesoarea Uniunii Sovietice, a introdus dreptul de a interveni la nivel internațional în apărarea compatrioților ruși și a interzis discuțiile despre restituirea teritoriilor revendicate de Rusia de la alte țări;

                  P.

                  întrucât UE ar trebui să monitorizeze îndeaproape poziția și implicarea Rusiei în Afganistan, întrucât Rusia încearcă să exploateze retragerea Occidentului în avantajul său și să umple vidul de putere rezultat;

                  Q.

                  întrucât statele membre ale UE care permit dubla cetățenie sunt expuse politicii de „pașaportizare” a Rusiei; întrucât statele membre ale UE care au adoptat programe de dobândire a cetățeniei prin investiție („golden passport”) permit unor persoane loiale Kremlinului să beneficieze de calitatea vieții din Europa cu bani furați de la poporul rus și să răspândească corupția în UE;

                  R.

                  întrucât Rusia pune în aplicare un concept ostil de „lume rusă” pentru a-și pregăti terenul pentru intervenția în alte țări în apărarea compatrioților ruși; întrucât „lumea rusă” este promovată de canale mass-media de stat precum Russia Today și Sputnik în limbile oficiale ale statelor membre ale UE; întrucât pandemia de COVID-19 este utilizată de aparatul de propagandă al Kremlinului pentru a dezbina statele membre ale UE, a descrie UE drept incapabilă să facă față pandemiei, a cultiva îndoieli cu privire la vaccinurile aprobate de Agenția Europeană pentru Medicamente, a descuraja cetățenii UE să se vaccineze și a reabilita imaginea Rusiei în ochii populației UE, în special prin promovarea vaccinului Sputnik V;

                  S.

                  întrucât numeroase organizații neguvernamentale (ONG-uri) locale și grupuri radicale, inclusiv mișcări politice, primesc finanțare din Rusia;

                  T.

                  întrucât Rusia rămâne implicată în mai multe părți ale lumii, inclusiv Balcanii de Vest, Asia Centrală, Orientul Mijlociu, Africa de Nord, Africa Subsahariană America Latină și Arctica; întrucât guvernul rus folosește unități paramilitare („Grupul Wagner”) pentru a sprijini regimurile dictatoriale din întreaga lume și a submina eforturile UE și ale comunității internaționale de a atenua conflictele, de a consolida pacea și de a asigura stabilitatea; întrucât regiunea Balcanilor de Vest, care include potențiale noi state membre ale UE, se caracterizează printr-o prezență puternică a Rusiei, în special în Serbia; întrucât, în 2016, agenția de informații militare ruse (GRU) a fost implicată în încercări de a prelua parlamentul Muntenegrului, de a asasina prim-ministrul și de a instala un guvern pro-rus și anti-NATO, pentru a împiedica aderarea Muntenegrului la NATO;

                  U.

                  întrucât, potrivit informațiilor UE, se pare că regimul de la Kremlin a implicat agenți ruși de informații activi în două explozii ale unor depozite de muniții în 2014, în care au fost uciși doi cetățeni cehi și au fost provocate daune materiale substanțiale; întrucât aceiași agenți ai GRU au fost, de asemenea, responsabili pentru tentativa de asasinare a lui Serghei și a Iuliei Skripal în Regatul Unit în 2018, folosind un agent neurotoxic Noviciok de calitate militară; întrucât agenții GRU au fost acuzați, de asemenea, de tentativa de asasinare a lui Emilian Gebrev, proprietarul unei fabrici de armament, și a altor două persoane în Bulgaria, în 2015, precum și a lui Zelimkhan Khangoshvili, asasinat la Berlin în 2019 de agenți ruși; întrucât acțiunile ilegale ale regimului de la Kremlin de pe teritoriul Cehiei, al Bulgariei, precum și în multe alte state membre ale UE, în Regatul Unit și în țări ale Parteneriatului estic constituie o încălcare gravă a suveranității acestora; întrucât regimul de la Kremlin nu cooperează la investigarea acestor infracțiuni și îi protejează pe suspecții principali;

                  V.

                  întrucât este deplorabil că autoritățile ruse își blochează țara, în mod intenționat sau involuntar, într-o dependență de China, care nu poate decât să slăbească Federația Rusă și întregul continent european și, în special, să permită autorităților chineze să își extindă prezența și influența în Asia Centrală și în Siberia;

                  W.

                  întrucât Kremlinul își continuă dezinformarea, propaganda și interferența hibridă în politica internă și în procesele democratice ale UE, care reprezintă o amenințare la adresa valorilor fundamentale ale UE – și anume respectarea democrației, a egalității, a statului de drept și a drepturilor omului – și sunt în măsură să submineze politicile guvernelor naționale, să răspândească defăimarea și să transmită o imagine a Occidentului ca inamic, să promoveze ura, intoleranța și nostalgia sovietică, să relanseze istoria crimelor sovietice și, în cele din urmă, să adâncească ruptura dintre Rusia și Europa, în special cu țările care anterior făceau parte din blocul comunist; întrucât UE și instituțiile din statele membre, precum și obiectivele de importanță strategică și procesele democratice, cum ar fi alegerile, sunt ținta constantă a atacurilor cibernetice din partea Rusiei; întrucât cea mai înaltă ierarhie a Bisericii Ortodoxe Ruse sprijină regimul președintelui Putin; întrucât legile din Rusia permit reprimarea grupărilor religioase care sunt considerate extremiste; întrucât constatările recente cu privire la contactele strânse și periodice dintre funcționari ruși, inclusiv membri ai serviciului de securitate, și reprezentanți ai unui grup de separatiști catalani din Spania necesită o anchetă aprofundată; întrucât acest lucru s-ar putea dovedi a fi un alt exemplu de amestec al Rusiei în statele membre și de încercări constante ale Rusiei de a exploata orice problemă posibilă pentru a promova destabilizarea internă în UE;

                  X.

                  întrucât, din cauza sancțiunilor occidentale asupra Rusiei, coroborate cu o scădere a veniturilor din exporturile de combustibili fosili, o economie necompetitivă, cheltuieli militare ridicate și transferuri sociale interne, Rusia a început să se confrunte cu dificultăți financiare; întrucât Rusia ocupă locul 129 din 180 de țări în Indicele de percepție a corupției din 2020, deoarece corupția masivă la nivel de stat afectează calitatea serviciilor publice pentru poporul rus, care sunt în continuare subfinanțate, inclusiv asistența medicală publică, care are o importanță deosebită în timpul pandemiei; întrucât aproape 19 milioane de ruși trăiesc sub pragul sărăciei;

                  Y.

                  întrucât guvernul rus a impus sancțiuni, printre altele, președintelui Parlamentului, David Sassoli, vicepreședintei Comisiei Europene, Věra Jourová, și altor șase oficiali ai statelor membre și întrucât sancțiunile respective sunt inacceptabile și nefondate, neavând nicio justificare legală; întrucât guvernul rus a aprobat, de asemenea, o listă a „țărilor neprietene”, care include Cehia și Statele Unite;

                  Z.

                  întrucât, în 2019, peste 60 % din importurile realizate de UE din Rusia erau produse energetice; întrucât UE ar trebui să reducă dependența economiei sale, în special a sectorului energetic, de aprovizionarea cu gaze rusești a piețelor din UE, care se situează acum la nivelul de 48 % și este probabil să crească; întrucât Pactul verde european reprezintă un instrument major de asigurare a securității geopolitice a UE și întrucât, potrivit previziunilor Comisiei, dacă Pactul verde este pus în aplicare, se preconizează că importurile de petrol și gaze naturale în UE vor scădea dramatic după 2030, importurile de petrol scăzând cu 78-79 %, iar importurile de gaze naturale cu 58-67 % față de cifrele din 2015;

                  AA.

                  întrucât consumul european de gaz a atins un nivel maxim, iar gazoductul Nord Stream actual nu este utilizat în prezent la capacitatea sa maximă; întrucât decizia anumitor state membre de a construi Nord Stream 2, care a produs dezbinare, este incompatibilă cu valorile solidarității și încrederii în uniunea energetică; întrucât Nord Stream 2 este incompatibil cu obiectivele Pactului verde european de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră din UE cu cel puțin 55 % până în 2030 și de a elimina emisiile nete de gaze cu efect de seră până în 2050;

                  AB.

                  întrucât UE ar trebui să solicite Rusiei să garanteze accesul liber și neîngrădit la așa-numitele arhive de trofee, care au fost transferate la Moscova în 1944 și 1945 din teritoriile ocupate de Uniunea Sovietică, precum și la arhivele istorice și la artefactele care au fost preluate din țările europene de către Imperiul Rus și sunt păstrate în prezent în Rusia;

                  AC.

                  întrucât statul de drept, un sistem judiciar independent și o presă liberă sunt esențiale în societățile democratice reziliente;

                  AD.

                  întrucât Federația Rusă reprezintă nu numai o amenințare externă la adresa securității europene, ci își reprimă propriul popor; întrucât situația din Rusia se deteriorează dramatic din cauza represiunii tot mai mari exercitate de președintele Putin împotriva forțelor democratice, al cărei obiectiv este de a reduce la tăcere criticile sale interne, opoziția politică și activiștii anticorupție, de a limita libertatea lor de întrunire și de a obstrucționa activitățile lor și ale societății civile ruse, fapt demonstrat de reținerea a peste 11 000 de manifestanți pașnici de către autoritățile ruse la doar două săptămâni după arestarea lui Alexei Navalnîi, ceea ce face ca numărul total al cetățenilor ruși deținuți din ianuarie 2021 să fie de peste 15 000; întrucât Rusia a continuat să își rețină ilegal cetățenii și să vizeze lideri ai opoziției, jurnaliști independenți, protestatari și activiști pentru drepturile omului; întrucât condițiile din închisorile din Rusia sunt în continuare îngrozitoare și întrucât persoanele încarcerate sunt supuse torturii, hărțuirii și atacurilor fizice;

                  AE.

                  întrucât, prin adoptarea legilor privind „agenții străini” și „organizațiile indezirabile”, regimul de la Kremlin permite stigmatizarea persoanelor fizice, a asociațiilor și a canalelor mass-media, încălcând astfel drepturile omului și libertatea de exprimare și de asociere, limitând drepturile cetățenilor de a se angaja și de a contribui la societatea civilă rusă și punând în pericol siguranța lor personală; întrucât regimul de la Kremlin a consolidat și mai mult aceste legi extinzând restricțiile la persoanele sau entitățile care sprijină „agenții străini” și „organizațiile străine indezirabile”, împiedicând în mod sistematic membrii activi ai societății civile, ONG-urile care apără drepturile omului și opoziția să fie prezenți la alegerile parlamentare din Rusia din 2021; întrucât, în special, noile acte legislative adoptate în decembrie 2020 și în ianuarie 2021 au extins sfera de cuprindere a persoanelor și a grupărilor care pot fi desemnate drept „agenți străini”, definiția „fondurilor străine” și cerințele privind etichetarea materialelor; întrucât noile proiecte de lege propuse în mai 2021 vizează extinderea impactului legii asupra organizațiilor „indezirabile” și impunerea de interdicții cu efect retroactiv asupra potențialilor candidați la Parlamentul Rusiei; întrucât autoritățile ruse continuă să acționeze persoane în justiție pentru presupusa afiliere la grupări desemnate ca fiind extremiste în temeiul legislației prea vaste a Rusiei de combatere a extremismului; întrucât decizia autorităților ruse de a declara fundația anticorupție condusă de Alexei Navalnîi drept organizație extremistă este lipsită de temei, discriminatorie și a fost adoptată cu unicul scop de a distruge posibilitățile opoziției de a participa efectiv la campaniile electorale;

                  AF.

                  întrucât, potrivit Centrului pentru drepturile omului „Memorial”, autoritățile ruse țin în arest în prezent aproape 400 de deținuți politici, încălcând obligațiile Federației Ruse în temeiul articolului 5 din Convenția europeană a drepturilor omului, al articolului 9 din Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice și al articolului 23 din documentul final al Reuniunii de la Viena din 5 ianuarie 1989 a reprezentanților statelor participante la Conferința pentru Securitate și Cooperare în Europa;

                  AG.

                  întrucât, în ultimele două decenii, au existat o serie de tentative de asasinare sau chiar asasinate efective ale opozanților regimului și jurnaliștilor independenți, fie în Rusia, fie pe teritoriu străin, inclusiv a următoarelor persoane: Anna Politkovskaia, Boris Nemțov, Alexandr Litvinenko, Serghei și Iulia Skripal, Serghei Protazanov, Piotr Verzilov, Vladimir Kara-Murza, Alexei Navalnîi, Zelimkhan Khangoshvili și alții; întrucât autorii acestor crime nu au fost încă identificați și inculpați deoarece reprimarea neîncetată a manifestărilor sociale de nemulțumire este agravată de impunitatea forțelor de poliție și de securitate și de faptul că sistemul judiciar refuză să îi urmărească penal pe autorii reali ai acestor infracțiuni; întrucât reprezentanții opoziției sunt sistematic ținta unor atacuri verbale, atacuri la persoană și campanii de dezumanizare din partea guvernului sau a mass-mediei proguvernamentale; întrucât raportul Adunării Parlamentare a OSCE privind asasinarea lui Boris Nemțov a concluzionat că „principala piedică în calea abordării impunității nu o reprezintă capacitățile autorităților ruse de aplicare a legii, ci voința politică”; întrucât raportul Adunării Parlamentare a OSCE mai menționează că o anchetă completă privind asasinatul „ar fi un prim pas pentru a aborda climatul de impunitate” din Rusia;

                  AH.

                  întrucât modificările constituționale ilegale, pe lângă faptul că i-au acordat președintelui Putin o derogare de la limitele mandatului prezidențial în 2024, au erodat în continuare dreptul la un proces echitabil în Rusia, inclusiv prin faptul că au acordat președintelui puterea de a numi judecătorii Curții Constituționale și pe cei ai Curții Supreme și de a iniția numirea tuturor judecătorilor federali și demiterea înalților judecători federali;

                  AI.

                  întrucât libertatea mass-mediei în Rusia se deteriorează rapid, deoarece guvernul rus și-a accelerat campania de mai mulți ani pentru obstrucționarea societății civile și a presei independente, amenințând organizații precum Meduza, Radio Europa Liberă/Radio Liberty, VTimes, For Human Rights, Fondul European pentru Democrație și Open Russia cu acte legislative și de reglementare împovărătoare și cu sarcini birocratice, împiedicându-le accesul la orice surse de finanțare care nu sunt monitorizate de guvern și de aliații săi, stigmatizându-le prin epitete precum „agent străin” sau „indezirabil”, care au rolul de a discredita aceste grupuri și principiile înalte jurnalistice și legate de drepturile omului pe care acestea le reprezintă, fără de care Rusia nu poate fi democratică, prosperă și liberă; întrucât spațiul mass-media din Rusia este controlat și deținut de stat, nu există un radiodifuzor public, iar restul de câteva surse mass-media independente au probleme financiare și se confruntă cu persecuții, inclusiv cu atacuri fizice și încarcerarea lucrătorilor lor; întrucât, din 1992, au fost uciși 58 de jurnaliști în Rusia; întrucât legea „internetului suveran” permite guvernului să blocheze orice conținut de internet nedorit; întrucât activitatea liberă și independentă a organizațiilor societății civile și a mass-mediei este piatra de temelie a unei societăți democratice bazate pe statul de drept;

                  AJ.

                  întrucât posibilitățile de observare imparțială a alegerilor s-au redus în mod constant în Rusia în ultimul deceniu, deoarece lipsa unor dispoziții privind acreditarea directă a cetățenilor observatori ai alegerilor îi obligă pe aceștia să acționeze în numele candidaților sau al canalelor mass-media și, prin urmare, contravine însuși conceptului de monitorizare independentă a alegerilor de către societatea civilă și, de asemenea, standardelor internaționale; întrucât Raportul din 2021 privind libertatea în lume a plasat Rusia în categoria țărilor „nelibere”; întrucât libertățile fundamentale ale cetățenilor sunt limitate în Rusia, mediul electoral este controlat, populația este descurajată să participe la proteste publice prin proceduri birocratice împovărătoare pe care trebuie să le parcurgă cetățenii pentru a primi permisiunea de organizare a protestelor și prin violența poliției în timpul protestelor pașnice;

                  AK.

                  întrucât aceste evoluții interne vor anticipa posibile noi deteriorări în perioada premergătoare alegerilor parlamentare din septembrie 2021 din Rusia și ar putea duce la reprimarea în continuare a opoziției politice din Rusia, inclusiv la încălcări grave ale drepturilor omului; întrucât autoritățile ruse îi țin în închisoare sau în arest la domiciliu pe principalii actori ai opoziției din campania pentru alegerile parlamentare; întrucât, din cauza represiunilor continue ale autorităților ruse asupra candidaților din opoziție, prin abuzul de proceduri de înregistrare și vizarea selectivă a opozanților politici și a organizațiilor societății civile pe străzi și în instanțele judecătorești pentru cauze inventate, este pur și simplu imposibil să se vorbească despre alegeri parlamentare corecte în septembrie 2021, deoarece prin aceste acțiuni regimul din Rusia distruge concurența politică și democrația pluralistă;

                  AL.

                  întrucât, prin urmare, există îndoieli legitime cu privire la faptul că viitoarele alegeri parlamentare vor fi libere și corecte;

                  AM.

                  întrucât Parlamentul și-a exprimat în repetate rânduri îngrijorarea față de starea democrației, de nerespectarea sistematică a statului de drept și a drepturilor și principiilor fundamentale, precum și față de reducerea spațiului pentru actorii independenți și disidenți din țară și de atacul asupra libertății mass-mediei din Rusia; întrucât oprimarea sistemică din ce în ce mai intensă a opoziției din Rusia de către Kremlin este edificatoare pentru întreaga comunitate internațională și întrucât UE trebuie să fie pregătită să-i facă față și să dezvolte o strategie coerentă de răspuns; întrucât, în special, UE ar trebui să exercite o presiune din ce în ce mai mare asupra regimului de la Kremlin înaintea alegerilor parlamentare din 2021 și după acestea, pentru a apăra dreptul poporului rus de a avea alegeri libere, în care toate partidele politice să aibă acces egal și șanse egale;

                  AN.

                  întrucât comunitatea LGBTI+ din diferite părți ale Federației Ruse se confruntă cu o discriminare pe scară largă, inclusiv cu hărțuire, tortură, încarcerare și asasinate și întrucât situația este deosebit de periculoasă în Cecenia, care, în 2017, a început epurarea persoanelor LGBTI+, reținând și torturând zeci de oameni și ucigând cel puțin două persoane, ceea ce i-a determinat pe mulți să caute un refugiu sigur în străinătate; întrucât legile existente interzic orice discuție publică privind „relațiile sexuale netradiționale”; întrucât, în urma unor modificări constituționale ilegale, a fost adoptată o legislație care afectează drepturile persoanelor LGBTI+, inclusiv dreptul de a se căsători și de a crește copii;

                  AO.

                  întrucât există în continuare lacune serioase în răspunsul oficial la actele frecvente de violență de gen și violență domestică în Rusia, inclusiv din cauza lipsei unei protecții suficiente și a căilor de atac pentru victime; întrucât proiectul de lege privind violența domestică, care a fost propus în noiembrie 2019, nu a reușit să ofere o definiție cuprinzătoare a violenței domestice; întrucât, la începutul anului 2020, Parlamentul a retras revizuirea proiectului de lege de pe lista sa de priorități, aceasta rămânând pendinte; întrucât Avocatul Poporului din Rusia a menționat că violența domestică s-a intensificat în timpul pandemiei de COVID-19, numărul cazurilor raportate fiind mai mult decât dublu în timpul restricțiilor de deplasare a persoanelor din primăvară; întrucât strategia UE privind Rusia ar trebui, prin urmare, să abordeze discriminarea din ce în ce mai mare și inegalitatea de gen, precum și drepturile femeilor, drepturile persoanelor LGBTI+ și ale altor minorități din Rusia;

                  AP.

                  întrucât transformarea democratică a Rusiei prezintă un interes major în materie de securitate geopolitică pentru UE și întrucât Rusia președintelui Putin rămâne cea mai mare provocare pentru securitatea europeană;

                  AQ.

                  întrucât, în rezoluțiile sale din 17 septembrie 2020, 21 ianuarie 2021 și 29 aprilie 2021, Parlamentul a invitat Vicepreședintele Comisiei Europene/Înaltul Reprezentant al Uniunii Europene pentru afaceri externe și politica de securitate, Josep Borrell, să efectueze o analiză a politicii UE față de Rusia, inclusiv a celor cinci principii directoare convenite în 2016, subliniind că viitoarele relații ale UE cu Rusia vor depinde de ritmul transformării democratice a Rusiei (sau de lipsa acesteia); întrucât Parlamentul a solicitat, de asemenea, instituțiilor UE să elaboreze o nouă abordare strategică cuprinzătoare, presupunând că orice dialog cu Rusia trebuie să se bazeze pe respectarea dreptului internațional și a drepturilor omului;

                  AR.

                  întrucât strategia actualizată a UE ar trebui să ia în considerare diferite scenarii, evoluții posibile și răspunsuri clare la încălcările dreptului internațional și ale drepturilor omului de către Rusia, inclusiv instrumente eficiente împotriva ingerințelor și a răspândirii dezinformării practicate de Rusia, precum și instrumente pentru implicarea selectivă, în măsura posibilităților; întrucât Parlamentul a solicitat, de asemenea, Consiliului să înceapă imediat pregătirile și să adopte o strategie a UE pentru viitoarele relații cu o Rusie democratică, incluzând o ofertă amplă de stimulente și condiții pentru consolidarea tendințelor interne spre libertate și democrație;

                  AS.

                  întrucât cele cinci principii directoare ale UE pentru relațiile cu Rusia au oprit continuarea acțiunilor agresive împotriva Ucrainei de către regimul de la Kremlin, dar nu fac nicio mențiune cu privire la încetarea represiunii președintelui Putin împotriva poporului rus; întrucât cele cinci principii directoare ale UE pentru relațiile cu Rusia rămân valabile ca un cadru funcțional, dar trebuie corelate cu o strategie reală care să vizeze realizarea obiectivelor UE în relațiile sale cu Rusia, inclusiv, printre altele, contracararea politicilor ostile actuale ale Kremlinului și descurajarea regimului de la Kremlin să continue acțiunile agresive împotriva vecinilor săi și creșterea gravității consecințelor pentru acțiunile militare din alte țări, inclusiv acțiunile întreprinse de interpuși și mercenari; întrucât, având în vedere că nu există perspective pentru evoluții pozitive semnificative cu actuala conducere rusă, cele cinci principii ar trebui completate pentru a limita represiunea președintelui Putin împotriva poporului rus și activitățile mai ample de destabilizare ale Kremlinului;

                  AT.

                  întrucât noua strategie a UE ar trebui să se axeze pe principiile de a combate și a limita amenințările și de a se angaja să sprijine democrația, menite să consolideze capacitatea UE de a se opune amenințărilor regimului de la Kremlin, în special în regiunea Parteneriatului estic, inclusiv în Belarus, precum și în Rusia, prin apărarea drepturilor omului și prin sprijinirea transformării Rusiei într-o democrație în conformitate cu principiul „democrația înainte de toate”; întrucât obiectivul esențial dominant al UE ar trebui să fie conturarea relațiilor cu Federația Rusă astfel încât să se mențină pacea, stabilitatea, securitatea, prosperitatea, suveranitatea și integritatea teritorială a tuturor țărilor din UE și din vecinătatea acesteia, să se respecte dreptul internațional, iar drepturile omului și statul de drept să rămână principiile directoare; întrucât cele mai recente evoluții din Rusia au arătat că strategia UE cu privire la Rusia ar trebui să fie mult mai proactivă și să aibă un obiectiv clar definit de „implicare”, care ar trebui să se axeze nu numai pe așa-numita implicare tradițională „selectivă” în relația cu Kremlinul, ci mai degrabă pe o implicare „strategică” în relația cu societatea civilă din Rusia pentru ajuta la transformarea Rusiei într-o democrație;

                  AU.

                  întrucât strategia UE privind Rusia ar trebui să aibă la bază sprijinul pentru libertate și democrație; întrucât o astfel de strategie ar trebui să fie în interesul securității UE și să ofere Rusiei un dialog constructiv; întrucât o relație constructivă ar fi în continuare în interesul atât al UE, cât și al Rusiei și al popoarelor lor; întrucât există încă posibilitatea de a colabora pentru a împărtăși interese comune, a rezolva probleme și a aborda provocări strategice, cum ar fi politica privind clima sau combaterea terorismului, promovând valorile drepturilor omului, statului de drept și democrației, și a asigura că o consolidare viitoare a relațiilor bilaterale depinde de îndeplinirea de către Federația Rusă a propriilor sale angajamente legate de drepturile omului și democrație, în conformitate cu Constituția sa și cu obligațiile sale internaționale;

                  AV.

                  întrucât, în același timp, UE trebuie să se concentreze pe păstrarea credibilității sale în ceea ce privește comportamentul său orientat spre valori la nivel intern, prin respectarea statului de drept și a drepturilor fundamentale mult mai direct și onest, deoarece violența poliției, legile penale învechite și rezistența la egalitatea de gen și la diversitate în unele state membre dăunează reputației și credibilității sale dincolo de granițe; întrucât UE trebuie să comunice, de asemenea, așteptări comparabile față de toți partenerii, prin denunțarea încălcărilor dreptului internațional, luarea unor măsuri corespunzătoare dure în mod consecvent și evitarea dublei măsuri în evaluarea acestor încălcări;

                  AW.

                  întrucât unitatea dintre statele membre ale UE este cea mai bună strategie de descurajare a Rusiei de la a întreprinde acțiuni destabilizatoare și subversive în Europa; întrucât, atunci când stabilește modul de coordonare a strategiei sale actualizate – în special în domenii strategice precum uniunea europeană a apărării, uniunea energetică europeană, apărarea cibernetică, terorismul cibernetic și instrumentele de comunicare strategică – UE ar trebui, prin urmare, să fie mai unită, deoarece politica Rusiei față de aceasta a fost de mult timp disocierea instituțiilor UE în favoarea relațiilor bilaterale cu statele membre, în încercarea de a expune și de a accentua diviziunile interne ale UE; întrucât un dialog constructiv cu autoritățile ruse ar necesita o coordonare, o cooperare și o unitate mai strânse între statele membre și mai multă forță și fermitate în răspunsul lor la orice provocare și agresiune din partea Moscovei, astfel încât să se ajungă la un echilibru între fermitate și deschiderea către dialog cu privire la chestiuni de interes comun;

                  AX.

                  întrucât strategia UE privind Rusia ar trebui să sprijine Rusia în demersurile sale de a deveni o țară democratică astfel: (i) combătând acțiunile Rusiei și urmărind să aplice sancțiuni punitive împotriva celor din interiorul și din apropierea Kremlinului, care sunt pregătiți să fure alegerile sau să dea mită pentru a le câștiga sau a comite alte infracțiuni grave împotriva drepturilor omului și a valorilor democrației, atât în Rusia, cât și în vecinătatea imediată a UE, (ii) acordând asistență țărilor Parteneriatului estic prin oferirea unei politici ambițioase de integrare în UE și dezvoltarea responsabilității strategice și a capacităților de conducere geopolitice ale UE și (iii) urmărind o strategie de dialog cu societatea pro-democratică din Rusia pentru a stabili o cale pentru viitoarele relații cu Rusia democratică;

                  AY.

                  întrucât o vecinătate estică a UE de succes, prosperă și democratică este considerată de Kremlin o amenințare la adresa stabilității regimului președintelui Putin, deoarece poate oferi cetățenilor obișnuiți din Rusia inspirație în legătură cu „puterea discretă”; întrucât democratizarea vecinătății estice a UE este, prin urmare, în interesul țărilor respective și al UE și este de o importanță crucială pentru viitoarea democratizare a Rusiei; întrucât adevăratul obiectiv al Kremlinului în ceea ce privește conflictele din această regiune este să delegitimeze schimbarea democratică drept mijloc de transfer al puterii, să împiedice dezvoltarea reușită a acestor state, să discrediteze democrația liberală și să exporte sistemul de guvernare propriu al Rusiei;

                  AZ.

                  întrucât UE ar trebui să urmărească o strategie pe termen lung privind Rusia, bazându-se pe ipoteza că – la fel ca poporul ucrainean și belarus – poporul rus poate aspira să își transforme țara într-o democrație; întrucât transformarea Rusiei în democrație va depinde de disponibilitatea poporului rus; întrucât UE trebuie să fie pregătită să ofere asistență cetățenilor ruși în dorința lor de a trăi într-o țară democratică;

                  BA.

                  întrucât rolul UE în calitate de actor global și competențele de politică externă ale instituțiilor UE ar trebui consolidate,

         1.

            recomandă Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR) ca, împreună cu statele membre, să revizuiască politica UE față de Rusia, inclusiv cele cinci principii directoare, și să elaboreze o strategie cuprinzătoare a UE față de Rusia, bazată pe următoarele principii și acțiuni:

            Descurajarea amenințării rusești – combaterea amenințării la adresa securității

                  (a)

                  UE trebuie să își reformeze în mod fundamental politica externă pentru a demonstra în mod credibil ambiția sa în calitate de actor influent la nivel mondial și capacitatea de a lua decizii în timp util și să acționeze cu hotărâre în domeniul politicii externe, inclusiv prin extinderea competențelor Serviciului European de Acțiune Externă și ale VP/ÎR care acționează în numele UE, prin abolirea unanimității în chestiuni de politică externă și prin întărirea capacităților sale de previziune și acțiune strategică; mai mult, UE ar trebui să își consolideze rolul de actor global, precum și capacitățile instituțiilor UE, pentru a nu permite Rusiei să continue așa-numita bilateralizare a relațiilor cu UE, întrucât Bruxelles ar trebui să fie singura capitală în care se iau decizii esențiale privind relațiile UE-Rusia;

                  (b)

                  UE, împreună cu NATO și partenerii internaționali, ar trebui să descurajeze Rusia pentru a menține pacea și stabilitatea în Europa și nu numai, inclusiv prin consolidarea propriilor capacități de apărare și făcând presiuni asupra autorităților ruse pentru ca acestea să nu intervină în vecinătatea estică și sudică a UE; în special, UE ar trebui să solicite – inclusiv în fața UE și a organizațiilor internaționale, cum ar fi OSCE sau ONU – ca Rusia să se angajeze să soluționeze conflictele în curs și să prevină orice conflicte viitoare, începând cu returnarea teritoriilor ocupate și anexate ilegal din regiunea Parteneriatului estic în conformitate cu frontierele lor recunoscute la nivel internațional și respectând alegerile țărilor în ceea ce privește integrarea în UE și euro-atlantică și alegerile lor democratice;

                  (c)

                  UE, în special statele sale membre, ar trebui să își respecte angajamentele asumate în calitate de membri ai NATO în ceea ce privește apărarea colectivă; reamintește că UE și NATO împărtășesc provocări comune în materie de securitate, interese comune de apărare și același mediu de securitate din ce în ce mai dificil și că, prin urmare, este indispensabil un parteneriat transatlantic solid în materie de securitate și apărare prin intermediul NATO, în timp ce UE urmărește în același timp o cale către autonomia strategică; UE trebuie să își intensifice eforturile pentru a crea o forță de apărare europeană autentică în cadrul unei NATO consolidate, pentru a putea contribui cu capacități și forțe militare mai eficiente, mobilizabile, interoperabile și sustenabile, astfel încât să se prezinte ca un actor internațional puternic și încrezător, capabil să mențină pacea;

                  (d)

                  UE ar trebui să reacționeze la cea mai recentă Strategie de Securitate Națională a Federației Ruse, care recunoaște oficial orientarea antioccidentală a politicii externe a Rusiei și scoate în evidență incompatibilitatea fundamentală și sistemică între sistemul socio-politic din Rusia și cel occidental;

                  (e)

                  UE trebuie să intensifice cooperarea dintre serviciile de informații ale statelor sale membre pentru a demasca, incrimina și discredita acțiunile ostile ale Rusiei, îndeosebi pentru a contracara cu mai mult succes operațiunile serviciilor speciale ruse derulate pe teritoriul UE, și trebuie să colaboreze în continuare cu partenerii săi strategici pentru a găsi noi măsuri de combatere a terorismului sponsorizat de Kremlin; în plus, UE ar trebui să investească în proiecte pentru a-și întări securitatea și dezvolta capacitățile comune militare, informatice și energetice și a coordona mai bine eforturile de contraspionaj ale statelor membre;

                  (f)

                  UE ar trebui să fie pregătită să își folosească influența și să solicite excluderea Rusiei din sistemul de plăți SWIFT pentru a descuraja autoritățile ruse să manifeste alte comportamente agresive și ar trebui să fie pregătită să își suspende treptat importurile de petrol și gaze din Rusia, dacă autoritățile ruse își continuă amenințările împotriva statelor membre și acțiunile militare împotriva țărilor Parteneriatului estic din vecinătate;

                  (g)

                  de asemenea, UE trebuie să sincronizeze complet rețelele de energie electrică ale tuturor statelor membre cu rețeaua sincronă a Europei continentale, pentru că acesta este cel mai bun răspuns pe termen lung la problema dependenței energetice strategice a Europei de Rusia, și ar trebui, de asemenea, să se opună oricărei noi extinderi a sectorului energiei nucleare din Rusia către UE și să adopte măsuri pentru a evita vânzarea pe piața UE a energiei electrice produse în centrala nucleară Astraveț construită de Rosatom și altor proiecte viitoare, precum Centrala atomoelectrică baltică (CAE Baltiskaia);

                  (h)

                  în conformitate cu politica și interesele energetice ale UE, UE trebuie să elaboreze și să pună în aplicare o strategie clară privind modul în care poate pune capăt dependenței sale de gaze și petrol rusești și de alte materii prime (în special fier/oțel, aluminiu și nichel) și să își mărească autonomia energetică, cel puțin atât timp cât președintele Putin se află la putere; în acest sens, UE ar trebui să susțină o agendă verde ambițioasă și hotărâtă și ar trebui să aibă ca prioritate geopolitică majoră punerea rapidă în aplicare a pachetului Pactului verde european, care include măsuri precum impozitul UE pe relocarea emisiilor de dioxid de carbon și inițiativele de decarbonizare prin dezvoltarea industriilor pe bază de hidrogen ecologic; UE trebuie, de asemenea, să pună în aplicare imediat noi măsuri fizice, cum ar fi capacitățile de flux inversat și o infrastructură transfrontalieră suplimentară între statele membre; UE trebuie, în plus, să își diversifice aprovizionarea cu energie, inclusiv prin dezvoltarea de noi capacități pentru importurile de gaz natural lichefiat, tranziția energetică și inițiativele de decarbonizare, care câștigă rapid teren și ar putea diminua cererea de combustibili fosili, punând astfel capăt dominației energetice a Rusiei pe continentul european; în acest context, construirea gazoductului Nord Stream 2, care contravine solidarității europene și riscă să accentueze poziția dominantă a Rusiei și dependența UE de gazul rusesc și să expună Ucraina relei-voințe a Rusiei, ar trebui oprită imediat și nu ar trebui să fie utilizată în condițiile actuale, chiar dacă construcția sa este finalizată;

                  (i)

                  UE și statele sale membre trebuie să accelereze punerea în aplicare a Pactului verde european, având în vedere că cea mai recentă strategie energetică a Rusiei pentru 2035 prevede o creștere a capacității de export al gazelor prin conducte înspre Occident;

            Contracararea amenințării rusești actuale – combaterea ingerinței Rusiei în UE și în țările din vecinătatea estică

                  (j)

                  UE trebuie să continue să susțină independența, suveranitatea și integritatea teritorială a țărilor Parteneriatului estic în cadrul frontierelor lor recunoscute la nivel internațional și să condamne implicarea directă și indirectă a Rusiei în conflictele armate și concentrările militare din interiorul granițelor sau la frontierele sale cu regiunea Parteneriatului estic, ocuparea ilegală și anexarea Crimeii și ocuparea de facto a anumitor părți din regiunile Donețk și Lugansk, precum și încălcările drepturilor omului și ale dreptului internațional pe care le săvârșește în teritoriile pe care le-a ocupat sau anexat, fapt demonstrat de recenta încarcerare a prim-vicepreședintelui Meclis-ului tătarilor din Crimeea, Nariman Celâl, și a altor patru lideri tătari din Crimeea: Aziz și Asan Ahtemov, Șevket Useinov și Eldar Odamanov; UE ar trebui să afirme în mod clar că o revenire la situația de dinainte nu poate fi avută în vedere până când Rusia nu pune capăt politicii sale agresive și războiului hibrid împotriva UE, a statelor sale membre și a țărilor din Parteneriatul estic, precum și până când integritatea teritorială a Georgiei, Moldovei și Ucrainei nu este restabilită în cadrul granițelor recunoscute la nivel internațional ale acestora; UE ar trebui, prin urmare, să asigure menținerea sancțiunilor până când Rusia îndeplinește condițiile necesare pentru ridicarea lor și ar trebui, de asemenea, să se gândească la posibilitatea de a le prelungi cu un an, și nu cu șase luni, cum se întâmplă acum;

                  (k)

                  UE ar trebui să contribuie în continuare la dezvoltarea formatului de consultare și coordonare al Platformei internaționale pentru Crimeea, cu scopul de a pune capăt prin mijloace pașnice ocupării temporare a Republicii Autonome Crimeea și a orașului Sevastopol și a reinstaura controlul Ucrainei asupra acestor teritorii, cu respectarea deplină a dreptului internațional;

                  (l)

                  UE trebuie să recunoască aspirațiile europene ale țărilor sale vecine și să respingă politica sferelor de influență practicată de Rusia; în plus, UE ar trebui să recunoască faptul că are o responsabilitate strategică pentru stabilitate și dezvoltare în vecinătatea sa, în special în regiunea Parteneriatului estic, și ar trebui să continue să solicite Rusiei să se implice constructiv în procesul Normandia și să își onoreze obligațiile internaționale, în special în temeiul acordurilor de la Minsk și al Convenției ONU asupra dreptului mării; UE ar trebui să își continue, inclusiv prin intermediul statelor sale membre relevante implicate în formatul Normandia, angajamentul față de punerea în aplicare deplină a acordurilor de la Minsk și să examineze posibilitățile de cooperare transatlantică în această privință; UE ar trebui, de asemenea, să extindă domeniul de aplicare al sancțiunilor sale pentru a include „pașaportizarea” și organizarea de alegeri ilegale în Crimeea și să crească prețul plătit de Rusia pentru blocarea punerii în aplicare a acordurilor de la Minsk și a negocierilor în cadrul formatului Normandia; UE ar trebui să coordoneze aceste măsuri împreună cu SUA, Regatul Unit, Canada, Japonia și alți parteneri pentru a le extinde domeniul de aplicare sau a le mări efectul;

                  (m)

                  în plus, UE ar trebui să ia măsuri ferme pentru a descuraja Rusia să eludeze sancțiunile existente ale UE; în acest scop, UE ar trebui să își revizuiască și să își actualizeze regulamentele aplicabile, cu scopul de a acoperi multiplele lacune pentru a eficientiza sancțiunile și pentru a determina Rusia să plătească un cost cu adevărat mai mare pentru acțiunile sale agresive hibride;

                  (n)

                  UE trebuie să pună presiune pe Federația Rusă să îndeplinească necondiționat toate dispozițiile acordului de încetare a focului din 12 august 2008 mediat de UE, mai ales obligația de a-și retrage toate forțele militare din teritoriile ocupate ale Georgiei;

                  (o)

                  pentru a limita conduita revizionistă a președintelui Putin față de vecinii săi, cu scopul de a consolida reziliența instituțiilor, a economiilor și a societăților din țările Parteneriatului estic și de a aprofunda asocierea politică și integrarea economică a acestora, precum și pentru a-și intensifica eforturile în vederea apropierii acestor țări de UE, UE ar trebui să propună o nouă strategie clară pentru angajamentul pe termen lung față de țările Parteneriatului estic;

                  (p)

                  solidaritatea UE cu țările Parteneriatului estic ar trebui să vizeze creșterea încrederii în UE ca partener fiabil în ceea ce privește aspectele de securitate, de exemplu printr-o implicare mai mare în soluționarea pașnică a conflictelor; UE ar trebui să se asigure că dimensiunea de securitate a țărilor Parteneriatului estic este, de asemenea, reflectată în mod corespunzător în Busola strategică a UE și ar trebui, de asemenea, să ia în considerare lansarea unei serii de pacte de securitate – cadre pentru investiții și asistență sporită în domeniul securității, militar, al informațiilor și al cooperării cibernetice – cu anumite țări din vecinătatea UE, cum ar fi Ucraina, Moldova și Georgia, în vederea consolidării rezilienței acestora; UE nu ar trebui să vadă coordonarea securității cu aceste țări numai prin prisma extinderii NATO, ci ar trebui să fie ambițioasă atunci când evaluează provocările în materie de securitate de pe teren și, în coordonare cu partenerii internaționali, ar trebui să ia în considerare furnizarea de echipamente defensive țărilor Parteneriatului estic prietene, în conformitate cu articolul 51 din Carta ONU; UE ar trebui, de asemenea, să consolideze cooperarea cu țările Parteneriatului estic prietene prin intermediul Agenției Europene de Apărare și în domenii precum reziliența informațională și cibernetică și schimbul de informații și ar trebui să intensifice exercițiile militare comune;

                  (q)

                  UE ar trebui să se implice alături de NATO și să susțină și să extindă angajamentele curente în regiunea Mării Negre și, în mod specific, să coopereze în continuare cu țări din Parteneriatul estic prin intermediul unei abordări care să ia în considerare „societatea în ansamblu”, astfel încât să asigure o regiune a Mării Negre sigură și stabilă;

                  (r)

                  UE ar trebui, de asemenea, să fie preocupată de rolul jucat de Kremlin în Balcanii de Vest, care include dezinformarea susținută de stat și stabilirea de relații politice și militare cu elitele politice regionale; UE ar trebui să fie conștientă de faptul că ingerința Kremlinului în alegeri și sprijinul pentru forțele antidemocratice din regiunea Balcanilor de Vest rămâne o problemă, în special în țările care sunt, de asemenea, membre ale NATO;

                  (s)

                  UE trebuie să răspundă și faptului că președintele Putin sprijină în mod deschis regimul Lukașenko și reprimarea sa brutală a populației din Belarus și colaborează cu președintele Lukașenko în ceea ce privește atacurile hibride împotriva forțelor democratice din Belarus; UE trebuie să recunoască faptul că, în acest mod, Kremlinul creează o amenințare directă la suveranitatea și eforturile democratice ale Belarusului și trebuie să clarifice că, dacă Rusia își continuă politica actuală la adresa Belarusului, UE va fi nevoită să introducă măsuri severe suplimentare în vederea contracarării și descurajării Rusiei, deoarece, prin apărarea democrației în Belarus, UE sprijină și democrația în Rusia; UE ar trebui să denunțe implicarea Rusiei în acțiunile hibride ale regimului Lukașenko împotriva UE, inclusiv utilizarea migranților ca instrument de destabilizare a Occidentului, și să tragă la răspundere Kremlinul pentru astfel de acțiuni ostile și barbare;

                  (t)

                  UE trebuie să elimine din propria sa casă ingerințele hibride și practicile de spălare de bani ale Kremlinului, care au impact asupra elitelor politice și de afaceri din UE, în cazul în care dorește să ajute în mod eficace poporul rus pe calea sa către democrație;

                  (u)

                  UE și statele sale membre ar trebui să precizeze clar că nu vor accepta nicio încercare de integrare a Belarusului în Rusia, deoarece astfel de încercări ar fi împotriva voinței poporului belarus și ar fi negociate de un lider nelegitim;

                  (v)

                  ia act de faptul că un număr tot mai mare de actori internaționali, printre care și Rusia, pun în aplicare strategii de război hibrid, inclusiv împotriva UE și a statelor sale membre; subliniază că aceste acte au un caracter deosebit de destabilizator și periculos, deoarece estompează liniile dintre război și pace, destabilizează democrațiile și ridică semne de întrebare în mintea populațiilor-țintă; prin urmare, în coordonare cu NATO și cu partenerii săi – inclusiv cu țările Parteneriatului estic, care dețin experiență și cunoștințe unice în acest sens – UE și statele sale membre ar trebui să consolideze monitorizarea și analiza activităților de război hibrid ale Rusiei (inclusiv campaniile de dezinformare în scopul manipulării, atacurile cibernetice, spionajul și ingerințele în alegeri); în special, acestea ar trebui să se asigure de urgență că sunt mobilizate suficiente resurse, personal și instrumente capabile să identifice, să analizeze, să prevină, să contracareze și să elimine amenințările și interferențele hibride rusești; cele de mai sus sunt deosebit de importante în ceea ce privește încercările de subminare a proiectului european, de polarizare și de divizare a societăților democratice prin dezinformare, precum și sprijinirea și finanțarea partidelor, mișcărilor și ONG-urilor antidemocratice, populiste, extremiste, în principal de dreapta sau de stânga radicale sau a forțelor politice separatiste din întreaga Europă, inclusiv în spațiul cibernetic și prin intermediul platformelor de comunicare socială și al mijloacelor de informare în masă, cum ar fi Russia Today și Sputnik; partidele politice din UE care beneficiază în mod voluntar de resursele financiare furnizate de Federația Rusă în schimbul sprijinului politic și de altă natură oferit de Parlament și de alte organizații pentru politicile Rusiei și care urmăresc să aducă atingere intereselor și valorilor UE au o responsabilitate morală și politică;

                  (w)

                  în acest sens, UE trebuie să conceapă o strategie coordonată și holistică de contracarare, inclusiv măsuri de protejare a propriului peisaj mass-media, și să monitorizeze sistematic conținutul oferit de mass-media și furnizorii de internet din Rusia sau afiliați Rusiei (în limba rusă sau în altă limbă), fără a restricționa libertățile presei; ca parte a strategiei sale, UE ar trebui să ceară o explicație Rusiei de fiecare dată când desfășoară atacuri hibride împotriva UE și a statelor membre, să sporească reziliența la atacurile cibernetice și să extindă capacitățile Grupului operativ East StratCom, deoarece este necesar să se includă și dezinformarea în spațiul UE; UE și statele sale membre ar trebui să pună în aplicare răspunsuri mai îndrăznețe, mai coordonate și mai proporționale pentru a contracara astfel de atacuri, de exemplu prin expulzarea diplomaților ruși la nivelul UE ca răspuns la expulzarea diplomaților din statele membre de către autoritățile ruse;

                  (x)

                  în cele din urmă, UE ar trebui să asigure punerea rapidă în aplicare a propunerilor viitoare ale Comisiei speciale a Parlamentului European privind ingerințele externe în toate procesele democratice din cadrul Uniunii Europene, inclusiv privind dezinformarea;

            Angajamentul și dialogul selectiv cu Kremlinul pentru a pregăti tranziția Rusiei, inclusiv cooperarea sectorială

                  (y)

                  în relațiile sale cu Rusia, UE ar trebui să acționeze în două direcții: pe de o parte, dialogul selectiv condiționat cu autoritățile de la Kremlin și cu guvernele regionale și, pe de altă parte, colaborarea strategică cu societatea civilă rusă, care depune eforturi pentru democrație în Rusia, precum și pentru cooperarea independentă cu actorii regionali și locali; strategia UE privind Rusia nu ar trebui să excludă dialogul cu autoritățile de la Kremlin atunci când acesta este în interesul UE și nu subminează angajamentele UE față de drepturile omului și obiectivele democrației, întrucât este totuși important ca UE să găsească modalități de reducere a tensiunilor actuale prin identificarea măsurilor de creștere a transparenței și de reducere a riscului de neînțelegere și a calculelor eronate;

                  (z)

                  în special, UE ar trebui să continue cooperarea instituțională cu Rusia prin intermediul organizațiilor internaționale și al tratatelor multilaterale, cum ar fi ONU, OSCE, Consiliul Arcticii sau Consiliul Europei, pentru a aborda de urgență chestiuni regionale și mondiale, a coopera pe tema prevenirii și soluționării conflictelor, și a promova interese complementare sau comune, de exemplu în ceea ce privește aspectele de mediu și transformarea ecologică atât a Rusiei, cât și a UE, Tratatul „Cer deschis”, dezarmarea nucleară, reducerea armamentului și controlul armelor, chestiunile arctice, punerea în aplicare a Planului comun de acțiune cuprinzător (Acordul nuclear cu Iranul), precum și situația din Orientul Mijlociu, Libia și Afganistan; UE ar trebui să își utilizeze cooperarea sa selectivă cu Rusia cu privire la chestiuni regionale și globale pentru a ancora ferm Rusia în cooperarea multilaterală și în ordinea internațională bazată pe norme, descurajând-o astfel să amenințe securitatea și prosperitatea, inclusiv în UE și în vecinătatea europeană; mai specific, UE ar trebui să utilizeze Pactul verde european și obiectivele sale climatice pentru a colabora cu Rusia în vederea tranziției sale verzi, în special pentru a accelera decarbonizarea, pentru a reduce emisiile de CO2 ale Rusiei (care cresc în continuare, deși aceasta a ratificat Acordul de la Paris), pentru a mări eficiența energetică și a majora gradul de utilizare a energiei din surse regenerabile, pentru care există un potențial imens în Rusia; UE poate contribui, de asemenea, la sensibilizarea opiniei publice cu privire la schimbările climatice, subiect care este diseminat în Rusia într-un ritm foarte lent;

                  (aa)

                  UE, statele sale membre și Rusia ar trebui să păstreze o bună evidență a cooperării în Arctica în contextul politicii privind Dimensiunea nordică, deoarece este extrem de important ca acestea să continue să coopereze constructiv pentru a combate consecințele schimbărilor climatice în Arctica și pentru a evita ca regiunea să devină un alt subiect de tensiuni militare;

                  (ab)

                  cu toate acestea, cooperarea în anumite domenii specifice nu ar trebui să conducă la concesii în ceea ce privește valorile, iar UE nu ar trebui să ignore niciodată implicațiile și interesele geostrategice ale partenerilor săi; într-adevăr, UE trebuie să asigure că orice continuare a dialogului cu Kremlinul va fi condiționată de angajamentul Kremlinului de a pune capăt agresiunilor sale interne împotriva propriei populații, de a opri reprimarea sistemică a opoziției și intimidarea și torturarea deținuților politici, de a abroga sau modifica întreaga legislație incompatibilă cu normele internaționale, cum ar fi cea privind „agenții străini” și așa-numitele organizații extremiste sau indezirabile, de a pune capăt represiunii împotriva organizațiilor societății civile, în special a celor care luptă împotriva corupției și care apără drepturile omului în Rusia, precum și de a înceta agresiunea externă împotriva țărilor vecine; în acest context, UE trebuie, de asemenea, să reamintească Rusiei că detenția opozanților politici contravine angajamentelor sale internaționale și să insiste ca sistemul judiciar să fie depolitizat și să se asigure dreptul la un proces echitabil și accesul la consiliere juridică; cu alte cuvinte, în încercarea de a colabora cu Kremlinul, UE trebuie să aibă limite clare, inclusiv respectarea deplină a suveranității și integrității teritoriale a țărilor partenere, și trebuie să se abțină de la continuarea cooperării cu Rusia numai pentru a menține deschise canalele de dialog; UE nu ar trebui să vizeze nicio negociere majoră cu Kremlinul dacă acesta urmărește o acțiune neîngrădită în Rusia și în zona sa declarată de interese privilegiate (Ucraina, Belarus etc.); UE trebuie să clarifice în mod ferm că nu va sacrifica interesele altor țări pentru relații mai bune cu Moscova;

                  (ac)

                  în plus, UE ar trebui să îndemne Federația Rusă să abordeze chestiunile urgente ridicate de comunitatea internațională și să furnizeze imediat Organizației pentru Interzicerea Armelor Chimice informații complete privind programul său „Noviciok”; UE ar trebui, de asemenea, să condamne rolul Rusiei în doborârea aeronavei care efectua zborul MH17 în 2014 și să solicite Federației Ruse să coopereze pe deplin la anchetarea crimelor, incidentelor și tragediilor internaționale majore, cum ar fi doborârea aeronavei Malaysia Airlines care efectua zborul MH17, precum și a altor incidente recente care au implicat serviciile de informații ruse pe teritoriul statelor membre ale UE și al țărilor din Parteneriatul estic, inclusiv Belarus;

                  (ad)

                  UE ar trebui să își reitereze solicitarea adresată în repetate rânduri autorităților ruse de a returna Poloniei rămășițele și cutiile negre ale avionului Tu-154 al guvernului Poloniei, care s-a prăbușit lângă Smolensk în aprilie 2010;

            Angajamentul de a sprijini democrația – combaterea acțiunilor Rusiei prin sancțiuni, controale financiare și anchete internaționale

                  (ae)

                  UE trebuie să își consolideze cooperarea cu SUA și cu alți parteneri care împărtășesc aceeași viziune și să creeze o alianță pentru a apăra democrația la nivel mondial și să propună un set de instrumente de apărare a democrației, care ar trebui să includă acțiuni comune privind sancțiunile, politici de combatere a fluxurilor financiare ilicite, norme privind condiționalitatea asistenței economice și financiare, anchete internaționale și o agendă ambițioasă de sprijinire a libertății și democrației, a activiștilor pentru drepturile omului și a apărătorilor democrației; în plus, agenda UE ar trebui să contrabalanseze eforturile Rusiei și Chinei de a slăbi democrația la nivel mondial și de a destabiliza ordinea europeană;

                  (af)

                  UE ar trebui să instituie un cadru centralizat pentru combaterea fluxurilor financiare ilicite, să își consolideze în continuare cadrul de combatere a spălării banilor și să asigure punerea în aplicare coerentă a acestuia, să faciliteze cooperarea sporită între autoritățile competente și să instituie o autoritate a UE pentru controale financiare pentru a îmbunătăți protecția UE și a statelor sale membre împotriva practicilor financiare ilicite și a interferențelor Rusiei și ale altor regimuri autoritare, care sunt utilizate în scopuri politice subversive și, prin urmare, constituie o amenințare la adresa securității și stabilității Europei;

                  (ag)

                  în special, UE trebuie să aibă în vedere includerea Rusiei pe o listă de țări terțe cu grad ridicat de risc de spălare de bani, listă care ar trebui să joace un rol esențial în consolidarea controlului exercitat de UE asupra tuturor fluxurilor financiare suspicioase provenite de la regimul rus și interpușii săi; în plus, UE ar trebui să își consolideze, de asemenea, sistemul bancar și să stabilească un cadru de reglementare pentru a combate ingerința financiară a Rusiei în procesele democratice ale UE și ale statelor membre, inclusiv strategia sa a capturării elitei și tehnica cooptării de funcționari publici de la cel mai înalt nivel și de foști politicieni europeni; un astfel de cadru ar trebui să mărească transparența fondurilor depuse sau cheltuite de elita rusă în UE și să contribuie la răspunsul și la prevenirea finanțării de către actorii ruși a partidelor politice, a mișcărilor politice și a campaniilor politice, precum și a investițiilor în infrastructura și organismele strategice, inclusiv a universităților și grupurilor de reflecție politice, care riscă să creeze sau să consolideze dependența anumitor sectoare economice de Rusia și care pot servi drept puncte de intrare pentru spionajul rusesc și amenințările la adresa securității; în acest sens, UE ar trebui, de asemenea, să penalizeze activele ruse utilizate direct și indirect pentru ingerința în procesele sale democratice, precum și în cele ale statelor membre și ale țărilor Parteneriatului estic; în paralel, guvernele naționale și organizațiile internaționale ar trebui să desfășoare anchete privind patrimoniul ascuns al principalilor lideri și oligarhi ruși, precum și să facă publice cifrele respective;

                  (ah)

                  UE ar trebui să instituie cât mai curând posibil mijloace juridice eficace de combatere a corupției și a activităților de spălare de bani transfrontaliere, în special atunci când acestea sunt asociate corupției și practicilor de finanțare ilicite care provin din Rusia, precum și să aplice la un nivel mult mai amplu confiscarea care nu se bazează pe o hotărâre de condamnare pentru a aborda în mod eficace cleptocrația Kremlinului; în acest sens, organizațiile societății civile și ONG-urile din Rusia nu ar trebui private sistematic, de către autoritățile ruse, de mijloacele de combatere a corupției; în plus, UE ar trebui să își consolideze capacitatea de a expune și de a opri fluxurile de bani murdari din Rusia și de a expune comorile ascunse și activele financiare ale autocraților regimului rus și ale oligarhilor corupți din statele membre; instituțiile UE ar trebui să raporteze periodic cu privire la aceste cazuri în cadrul audierilor semestriale din Parlament pe tema situației democrației în Rusia; aceste rapoarte ar trebui să includă numele celor mai importanți membri ai anturajului președintelui Putin;

                  (ai)

                  UE, în timp ce luptă pentru a opri fluxurile ilicite de bani din Rusia, ar trebui să acorde o atenție deosebită fluxurilor financiare din Belarus, deoarece autocrații și oligarhii corupți sunt interconectați; rapoartele speciale ale instituțiilor UE adresate Parlamentului ar trebui să abordeze problema ingerinței financiare a Rusiei în Belarus, inclusiv în sectoare strategice, și să includă informații despre activele anturajului lui Aleksandr Lukașenko și ale oligarhilor corupți;

                  (aj)

                  UE ar trebui să abordeze manipularea informațiilor de către Rusia și încercările acesteia de a interveni în procesele democratice la nivelul UE și în statele sale membre, prin examinarea și crearea instrumentelor necesare pentru a se opune acestora și a le combate;

                  (ak)

                  în conformitate cu principiul „democrația înainte de toate”, UE ar trebui să consolideze cerința privind condiționalitatea în relațiile sale cu Rusia, urmărind un dialog sau acord cu Rusia cu privire la măsuri menite să protejeze drepturile omului, libertatea mass-mediei și să asigure alegeri libere ca o cerință mai fermă pentru dialog; UE și statele sale membre ar trebui, de asemenea, să își revizuiască proiectele de sprijin pentru investiții și de cooperare economică (cum ar fi Nord Stream 2 și centralele nucleare construite de Rosatom) și ar trebui să își intensifice eforturile de limitare a investițiilor strategice ale Kremlinului, care provin adesea din statele membre prin fluxurile financiare ale oligarhilor ruși și ale societăților înființate pentru a finanța interferența răuvoitoare a Rusiei și răspândirea corupției în UE; în acest sens, UE ar trebui să acorde o atenție deosebită instituției juridice a dublei cetățenii și să insiste ca Bulgaria și Malta să renunțe la regimurile lor de dobândire a cetățeniei prin investiție („golden passport”); mai mult, UE nu ar trebui să pună în aplicare proiecte de tranzacții sau de afaceri comune fără un proces de diligență politică prealabil în ceea ce privește transparența, corupția și implicațiile politice, întrucât astfel de proiecte nu ar trebui să pericliteze solidaritatea între statele membre sau între UE și vecinii săi, nu ar trebui să aducă beneficii sistemelor de corupție nici în Rusia, nici în UE și nu ar trebui să aibă un impact negativ asupra drepturilor omului sau a mediului;

                  (al)

                  în același timp, UE ar trebui să aplice principiul „democrația înainte de toate” și în reevaluarea sa a programelor de sprijin financiar acordat Rusiei și a investițiilor în Rusia, care, printre alte măsuri, ar trebui să cuprindă o revizuire a mandatelor de împrumut ale instituțiilor financiare ale UE; în același spirit, UE ar trebui să își evalueze cooperarea cu Rusia în diferite formate de politică externă și să revizuiască respectarea de către Rusia a angajamentelor sale față de Consiliul Europei;

                  (am)

                  UE ar trebui să creeze noi mijloace pentru a fi mai eficace în solicitarea eliberării deținuților politici; UE ar trebui să solicite ca autoritățile ruse să elibereze toate persoanele încarcerate în mod injust din rațiuni politice, inclusiv Alexei Navalnîi, Alexei Piciughin, Iuri Dmitriev și alții, desemnați de Centrul pentru drepturile omului „Memorial” drept „deținuți politici” în conformitate cu criteriile stabilite de Adunarea parlamentară a Consiliului Europei în Rezoluția 1900/2012; UE trebuie să folosească fiecare ocazie pentru a atrage atenția autorităților ruse cu privire la aceste încălcări și a altora din domeniul libertății de exprimare, în special în ceea ce privește hărțuirea, urmărirea penală și atacurile fizice împotriva activiștilor societății civile, jurnaliștilor și apărătorilor drepturilor omului în Rusia; UE ar trebui să solicite ferm ca aceste încălcări să înceteze și să fie investigate și să îndemne Rusia să îi tragă la răspundere pe cei responsabili;

                  (an)

                  instituțiile UE trebuie să raporteze periodic în audierile din cadrul Parlamentului European cu privire la situația deținuților politici din Rusia, să stabilească contacte strânse cu dizidenții ruși, ONG-urile, organizațiile societății civile, apărătorii drepturilor omului și canalele mass-media independente și să majoreze sprijinul financiar pentru aceștia și să fie constant la curent cu numele și condițiile de detenție a activiștilor politici din Rusia; în plus, statele membre ar trebui să se abțină de la a permite sau a facilita deportările și extrădările opozanților politici și solicitanților de azil către Rusia, unde viața și integritatea lor fizică ar fi în pericol; mai mult, UE ar trebui, după caz, să faciliteze eliberarea de vize de urgență și să ofere refugiu temporar în statele sale membre;

                  (ao)

                  de asemenea, UE ar trebui să monitorizeze cu atenție situația drepturilor omului în Rusia, inclusiv prin monitorizarea de către Delegația UE în Rusia și ambasadele statelor membre a acțiunilor în instanță care implică organizații ale societății civile, politicieni din opoziție și activiști; UE ar trebui, de asemenea, să extindă regimul mondial de sancțiuni al UE în materie de drepturi ale omului și să îl aplice în cazul încălcărilor drepturilor omului comise în toate teritoriile afectate de conflicte înghețate sau în regiunile ocupate ilegal din țările Parteneriatului estic; în paralel, UE ar trebui să își pună în aplicare angajamentul față de integrarea perspectivei de gen în toate acțiunile externe și trebuie să sprijine drepturile fundamentale ale omului, inclusiv prin combaterea violenței bazate pe gen, a rasismului, a xenofobiei, a infracțiunilor motivate de ură, a brutalității poliției și a altor forme de discriminare și prin promovarea egalității de gen, a drepturilor femeilor, a drepturilor LGBTI+ și a drepturilor minorităților în Rusia; UE ar trebui, ori de câte ori este posibil, să ajute rezidenții oprimați din Rusia, în special pe cei care se confruntă cu discriminare pe motiv de vârstă, religie, rasă, etnie, grup lingvistic sau social, orientare sexuală, exprimare de gen, identitate de gen, caracteristici sexuale sau orice alte motive; UE ar trebui să poarte discuții cu Rusia și cu privire la tratamentul apărătorilor drepturilor femeilor, reprezentarea femeilor în politică și în administrația publică, oportunitățile pentru femei pe piața forței de muncă, sănătatea sexuală și reproductivă și drepturile aferente în Rusia; UE ar trebui să condamne în continuare persecuția, detenția arbitrară și torturarea persoanelor LGBTI+ în numeroase părți ale Federației Ruse, să sublinieze nevoia continuă de anchete și să solicite eliberarea imediată a tuturor deținuților aflați în astfel de situații, în special în Cecenia; UE ar trebui să pună în continuare accentul pe utilizarea în continuare de către guvernul rus a interdicției „propagandei homosexuale” pentru a justifica urmăririle penale; UE ar trebui, cu sprijinul statelor membre, să simplifice procedurile de solicitare de azil pentru astfel de victime în conformitate cu legislația UE și cu cea națională;

                  (ap)

                  UE ar trebui să își sporească capacitatea de a pregăti și de a adopta sancțiuni împotriva autorităților ruse, oligarhilor ruși, acoliților președintelui Putin și membrilor familiilor acestora pentru încălcări ale drepturilor omului sau reprimarea sistemică a forțelor democratice, a minorităților, a grupurilor religioase și LGBTI+ din Rusia; în acest scop, UE ar trebui să își centralizeze procesul decizional prin introducerea automată a sancțiunilor în cazurile de încălcări grave ale drepturilor omului și să ia în considerare introducerea unei reguli de vot cu majoritate calificată în Consiliu pentru alte încălcări ale drepturilor omului; de asemenea, UE ar trebui să adopte de urgență un regim de sancțiuni anticorupție al UE, eventual urmând exemplul regimului global de sancțiuni împotriva corupției al Regatului Unit, pentru a completa actualul regim mondial de sancțiuni al UE în materie de drepturi ale omului și, în cazul unei noi escaladări, ar trebui să ia în considerare, de asemenea, sancțiuni care vizează finanțarea serviciilor de informații și a sectorului militar, al petrolului și al gazelor; într-o astfel de situație, UE ar trebui să pregătească un nou mecanism de sancțiuni, pe baza căruia continuarea actelor ostile comise de Federația Rusă ar declanșa o reducere la nivelul UE a importurilor de energie de la furnizori cu sediul în Rusia cu un anumit procent, ajutând totodată statele membre să acopere deficitul prin măsuri consecvente cu Pactul verde european; subliniază că reducerea ar trebui să crească automat cu același procent în fiecare an până când Federația Rusă pune capăt actelor ostile;

                  (aq)

                  UE ar trebui să organizeze consultări cu ONG-uri pentru a colecta informații utile pentru politica sa de sancțiuni, astfel încât aceste organizații să o poată sprijini pe deplin în pregătirea și investigarea cazurilor; recomandă statelor membre să consolideze fără întârziere cooperarea în materie de contrainformații și schimbul de informații cu scopul de a demasca și a dezmembra rețelele rusești clandestine din UE;

                  (ar)

                  UE ar trebui să inițieze anchete internaționale privind crimele comise de regimul președintelui Putin împotriva poporului rus, precum și crimele comise de regimul președintelui Lukașenko în Belarus, și să colaboreze la aceste anchete, printr-o platformă de luptă împotriva impunității și al unui centru al UE în domeniul justiției (Justice Hub); în contextul acestor anchete, UE ar trebui să înființeze un grup operativ de consilieri care să asiste anchetele naționale și internaționale, procesele și instituirea tribunalelor UE și să raporteze periodic Parlamentului cu privire la situația libertății politice din Rusia;

                  (as)

                  în plus, UE ar trebui să încurajeze și să sprijine eforturile din jurisdicțiile naționale și internaționale de a lansa proceduri penale pentru a trage la răspundere grupările militare și paramilitare ruse pentru încălcări și infracțiuni, inclusiv crime de război, comise împotriva civililor în timpul operațiunilor din numeroase țări, cum ar fi Siria, Republica Centrafricană și Libia;

                  (at)

                  UE ar trebui să solicite și o anchetă independentă și imparțială privind asasinarea liderului opoziției Boris Nemțov și să aducă autorii în fața justiției, în concordanță cu recomandările OSCE și ale Consiliului Europei;

                  (au)

                  de asemenea, UE ar trebui să condamne în cel mai ferm mod cu putință sancțiunile nejustificate impuse împotriva funcționarilor UE și să solicite autorităților ruse să le retragă fără întârziere;

                  (av)

                  UE trebuie să fie pregătită să nu recunoască Parlamentul Rusiei și să aibă în vedere solicitarea expulzării Rusiei din organizațiile internaționale cu adunări parlamentare, în special Adunarea Parlamentară a Consiliului Europei, dacă se dovedește că alegerile parlamentare din 2021 din Rusia au fost frauduloase și desfășurate cu încălcarea principiilor democratice și a dreptului internațional; în plus, UE ar trebui să condamne orice încercare a președintelui Putin de a continua să dețină funcția după încheierea mandatului său prezidențial actual și final, la 7 mai 2024, pe baza modificărilor pe care Parlamentul le-a evaluat ca fiind „aduse în mod ilegal” Constituției Rusiei în 2020;

                  (aw)

                  UE ar trebui să solicite guvernului rus și Dumei de Stat să revizuiască cadrul juridic electoral, inclusiv în ceea ce privește observarea alegerilor, pentru a facilita pluralismul și alegerile libere și echitabile în concordanță cu standardele internaționale, precum și să creeze condiții de concurență echitabile pentru candidații opoziției;

                  (ax)

                  în același timp, statele membre ar trebui să ia toate măsurile posibile pentru a-i împiedica pe cetățenii lor să acționeze în calitate de observatori internaționali în timpul alegerilor parlamentare din 2021 din Crimeea ocupată, care sunt organizate ilegal de Rusia; în acest context, Parlamentul și parlamentele naționale ar trebui să evite orice activitate despre care se poate afirma în mod fals că reprezintă o observație internațională și să aplice sancțiuni pentru astfel de activități; în plus, UE ar trebui să condamne și să refuze să recunoască organizarea ilegală de către Rusia a acestor alegeri și a altor alegeri în Crimeea ocupată, precum și în zonele ocupate din regiunile Donețk și Luhansk;

            Angajamentul de a sprijini democrația – sprijinirea unei societăți pro-democratice în Rusia

                  (ay)

                  UE ar trebui să își exprime voința de a îmbunătăți relațiile cu poporul Federației Ruse prin adoptarea și publicarea unui „Mesaj către poporul rus”;

                  (az)

                  UE ar trebui să țină seama de diferite evoluții posibile ale relațiilor UE-Rusia, precum și a celor din cadrul Rusiei; în special, UE ar trebui să aibă o viziune și o strategie privind viitorul relațiilor UE cu o Rusie liberă, prosperă, pașnică și democratică, care își va asuma pe deplin angajamentul față de dreptul internațional, obligațiile sale internaționale și principiile relațiilor de bună vecinătate; o astfel de strategie ar trebui să includă o ofertă largă, însoțită de condiții și stimulente, cum ar fi liberalizarea vizelor, programe de investiții în liberul schimb și de modernizare, precum și un parteneriat strategic, vizând, printre altele, să asigure stabilitatea continentului și respectarea deplină a frontierelor sale internaționale; UE ar trebui, de asemenea, să transmită beneficiile potențiale pe care este dispusă să le ofere în schimbul unei transformări democratice a Rusiei într-un sistem de guvernanță bazat pe cooperare și pe deplin democratic, care respectă drepturile omului, libertățile fundamentale, dreptul internațional și ordinea internațională bazată pe norme, precum și al unei schimbări fundamentale a politicii sale externe actuale și a comportamentului său internațional;

                  (ba)

                  UE ar trebui să sprijine societatea civilă rusă și să stimuleze contactele interpersonale dintre cetățenii din UE și cei din Rusia, îndeosebi întrucât cetățenii ruși reprezintă cel mai mare grup de beneficiari ai vizelor Schengen din lume, majoritatea acestora fiind cu intrări multiple și multianuale; astfel, ar trebui să ia în considerare reducerea comisioanelor pentru vize și a barierelor în favoarea cetățenilor ruși și desfășurarea unei campanii de informare eficace pentru a arăta că cetățenii ruși sunt bine-veniți în UE; UE ar trebui, de asemenea, să își extindă programele de schimburi școlare, universitare, științifice și culturale cu Rusia și să ia în considerare posibilitatea de a oferi stagii și oportunități de recrutare directă atât pentru lucrătorii cu înaltă calificare, cât și pentru cei slab calificați din Rusia; UE trebuie să creeze și să extindă alternativele care permit imigranților care au părăsit Rusia din rațiuni politice să poată trăi în UE în condiții sigure și certe din punct de vedere juridic; în plus, UE ar trebui să își mărească substanțial asistența financiară și tehnică acordată sindicatelor, organelor de presă independente, organizațiilor neguvernamentale și ale societății civile și măsurilor de consolidare a capacităților sectorului civic din Rusia; de asemenea, UE ar trebui să sprijine financiar programele de studii umaniste din universitățile UE care ar pregăti populația rusă și în special studenții pentru a se implica într-o transformare democratică a țării lor;

                  (bb)

                  UE ar trebui să adopte o listă cuprinzătoare a tuturor instrumentelor disponibile pentru dialogul cu societatea democratică din Rusia, care poate include propuneri elaborate de multe organizații ale societății civile ruse;

                  (bc)

                  UE ar trebui să se opună propagandei în limba rusă și campaniilor de dezinformare ale regimului președintelui Putin în UE, în țările Parteneriatului estic și chiar în Rusia, prin sprijinirea și consolidarea jurnaliștilor și canalelor mass-media independente, care oferă o alternativă la dezinformarea diseminată de Kremlin, și să sprijine crearea unei televiziuni ruse libere, care transmite fără întrerupere; UE ar trebui să sprijine în continuare canalele mass-media independente, jurnaliștii și bloggerii independenți din Rusia, pentru a consolida sursele și canalele alternative, care nu sunt controlate de Kremlin;

                  (bd)

                  UE trebuie să combată presiunea exercitată asupra mass-mediei independente, inclusiv prin instituirea unui fond al UE pentru mass-media democratică, pentru a sprijini canalele mass-media independente în întreaga lume, inclusiv în Rusia; UE trebuie să depună mai multe eforturi și pentru a sprijini și a consolida canalele mass-media și jurnaliștii independenți, care oferă o alternativă la dezinformarea practicată de Kremlin, în lipsa cărora Rusia nu poate fi democratică, prosperă și liberă; în această privință, UE ar trebui să sprijine canalele mass-media independente, precum Meduza și Radio Europa Liberă/Radio Liberty, având în vedere așa-numitele legi privind „agenții străini”, oneroase și nepractice, puse în aplicare de autoritățile ruse pentru a suprima libertatea de exprimare și jurnalismul independent;

                  (be)

                  Delegația Parlamentului la Comisia parlamentară de cooperare UE-Rusia ar trebui să își asume sarcina de a identifica persoanele de interes care joacă un rol principal în societatea rusă și ar fi deschise la stabilirea unui dialog constructiv și neîntrerupt și la stabilirea unui calendar pentru contactele publice cu societatea civilă rusă, universitățile, principalele instituții științifice și culturale, ONG-urile, mișcările politice și cercurile artistice și intelectuale;

                  (bf)

                  UE trebuie să țină seama de faptul că aprobarea acțiunilor lui Iosif Stalin în rândul populației ruse a atins cel mai înalt nivel în epoca lui Vladimir Putin, 70 % din societate considerând că Stalin a jucat un rol pozitiv în istoria Rusiei; UE ar trebui să recunoască faptul că acest lucru este cauzat de politica lui Putin de „stalinizare a conștiinței maselor” și de reprimare a istoricilor independenți; UE trebuie să insiste ca arhivele sovietice să fie deschise cadrelor didactice universitare și cercetătorilor și ca detaliile actelor de genocid comise de staliniști împotriva rușilor și a altor națiuni ale Uniunii Sovietice și a statelor sale satelit să fie făcute publice, inclusiv dosarele referitoare la operațiunea militară criminală de la Augustów;

                  (bg)

                  ONU a declarat că accesul la internet este un drept al omului și, în acest sens, UE ar trebui să condamne încercările Kremlinului de a bloca, de a controla, de a cenzura internetul și chiar de a izola poporul rus de accesul la internet; UE trebuie să solicite companiilor IT de la nivel mondial să țină cont de aceste eforturi nedemocratice atunci când au în vedere efectuarea de operațiuni pe piața rusă;

                  (bh)

                  în cele din urmă, UE ar trebui să instituie un cadru juridic obligatoriu, care să îi permită să reacționeze cu fermitate la campaniile destinate subminării democrației sau a statului de drept, inclusiv prin acțiuni specifice împotriva celor responsabili de astfel de campanii; UE ar trebui să elaboreze și strategii eficace în domeniul politicii digitale pentru a utiliza standardele tehnologice și internetul deschis în scopul sprijinirii spațiilor libere și al restricționării tehnologiilor opresive; prin urmare, UE ar trebui să sprijine tehnologiile cu sursă deschisă, serviciile destinate unei comunicări sigure, platformele descentralizate și noile platforme de comunicare socială atractive, cu acces facil și cu elemente de protecție a vieții private pentru populația rusă, extinzând totodată standardele tehnologice globale privind protejarea vieții private, creând standarde etice și juridice care au un efect de semnalare pentru a promova protejarea drepturilor fundamentale, depunând eforturi în direcția interzicerii la nivel internațional a tehnologiilor de supraveghere în masă și a sistemelor de evaluare socială invazive și insistând asupra interzicerii sistemelor de arme autonome;

            Angajamentul de a sprijini populația rusă și democrația – succesul Parteneriatului estic ca sursă de inspirație pentru poporul rus

                  (bi)

                  UE ar trebui să continue consolidarea Parteneriatului estic cu scopul de a promova democrația, statul de drept, libertățile fundamentale, drepturile omului, cooperarea regională și relațiile de bună vecinătate; în special, UE ar putea propune, în cadrul viitoarei Conferințe privind viitorul Europei, o strategie de cooperare consolidată pentru a se pregăti pentru noul impuls al integrării europene a vecinătății estice a UE și pentru a sprijini dezvoltarea cu succes a țărilor Parteneriatului estic orientate către UE, care ar servi drept exemplu pozitiv și ar stimula poporul rus să sprijine democrația; în consecință, UE ar trebui să susțină o perspectivă realistă în ceea ce privește aderarea la UE a țărilor Parteneriatului estic, menținându-le astfel motivația de a realiza reforme suplimentare;

                  (bj)

                  UE ar trebui să continue să sprijine îndeplinirea de către Ucraina, Georgia, Moldova, Armenia, Azerbaidjan și Belarus a criteriilor politice, democratice, sociale și juridice ale UE pe care se întemeiază tratatele și Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene;

                  (bk)

                  în cele din urmă, UE ar trebui să insiste pentru o strategie mai ambițioasă de integrare a țărilor Parteneriatului estic care au un acord de asociere cu UE; în acest mod, UE va motiva țările asociate ale Parteneriatului estic să realizeze reforme ale UE, inclusiv oferindu-le un model bazat pe modelul „orice, cu excepția instituțiilor”, oferindu-le beneficii depline de pe urma integrării în UE, cum ar fi accesul la politicile comune ale UE, la resursele financiare ale UE și la jurisdicția UE, menținând, în același timp, posibilitatea de a adera la UE în viitor;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, guvernelor și parlamentelor statelor membre, guvernelor și parlamentelor țărilor Parteneriatului estic și ale țărilor G7, Consiliului Europei, Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa, precum și președintelui, guvernului și parlamentului Federației Ruse.

         (1)  JO C 234, 28.6.2016, p. 14.

         (2)  JO C 407, 4.11.2016, p. 74.

         (3)  JO C 263, 25.7.2018, p. 109.

         (4)  JO C 28, 27.1.2020, p. 97.

         (5)  JO C 224, 27.6.2018, p. 58.

         (6)  JO C 23, 21.1.2021, p. 7.

         (7)  JO C 171, 6.5.2021, p. 25.

         (8)  JO C 255, 29.6.2021, p. 54.

         (9)  Texte adoptate, P9_TA(2020)0232.

         (10)  Texte adoptate, P9_TA(2021)0018.

         (11)  Texte adoptate, P9_TA(2021)0159.

         (12)  Texte adoptate, P9_TA(2021)0291.