title: Recomandarea (UE) 2020/1307 a Comisiei din 18 septembrie 2020 privind un set comun de instrumente al Uniunii pentru reducerea costului instalării rețelelor de foarte mare capacitate și asigurarea accesului în timp util și ușor pentru investiții la spectrul de frecvențe radio 5G, cu scopul de a încuraja conectivitatea în sprijinul redresării economice a Uniunii după criza provocată de pandemia de COVID-19

text:
               21.9.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 305/33

      RECOMANDAREA (UE) 2020/1307 A COMISIEI
      din 18 septembrie 2020
      privind un set comun de instrumente al Uniunii pentru reducerea costului instalării rețelelor de foarte mare capacitate și asigurarea accesului în timp util și ușor pentru investiții la spectrul de frecvențe radio 5G, cu scopul de a încuraja conectivitatea în sprijinul redresării economice a Uniunii după criza provocată de pandemia de COVID-19
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Criza provocată de pandemia de COVID-19 a demonstrat că, pentru cetățenii și întreprinderile din Uniune, conectivitatea este esențială. Rețelele de comunicații electronice, în special rețelele de foarte mare capacitate, au jucat un rol esențial în răspunsul la criză, permițând munca și învățământul, asistența medicală, comunicarea personală și divertismentul la distanță. Cazurile de utilizare intensivă a comunicațiilor în bandă largă în domenii precum sănătatea, educația, transportul, logistica și mass-media, care pot juca un rol-cheie în redresarea economică a Europei, se bazează pe conectivitatea la scară largă cu viteze de 1 gigabit. În general, conectivitatea fixă și pe suport radio contribuie în mod semnificativ la furnizarea de servicii accesibile și cu prețuri rezonabile și la reducerea decalajului digital. Acestea oferă un mijloc important de a informa publicul, de a ajuta autoritățile publice competente să limiteze răspândirea virusului și de a permite organizațiilor de asistență medicală să facă schimb de date și să furnizeze servicii la distanță.

                  (2)

                  Pandemia a schimbat perspectiva economică pentru anii următori. Sunt necesare mai mult ca oricând investiții și reforme pentru a asigura convergența și o redresare economică echilibrată, orientată spre viitor și durabilă. Investițiile în prioritățile comune ale Uniunii, în special în domeniul politicilor verzi, digitale și sociale, vor îmbunătăți reziliența Uniunii și vor contribui la crearea de locuri de muncă și la creșterea durabilă, modernizând, totodată, economiile statelor membre. Prin urmare, statele membre ar trebui să exploateze pe deplin potențialul mecanismului de redresare și reziliență propus, efectuând cheltuieli publice eficiente și creând cele mai bune condiții pentru investițiile private. Prezenta recomandare furnizează în acest scop orientări statelor membre care își elaborează în prezent propunerile de redresare și planurile de reziliență. Aceasta indică modul în care statele membre pot introduce măsuri simple și realiste de asignare, în condiții favorabile investițiilor, a spectrului de frecvențe radio pentru rețelele de a cincea generație (5G), precum și modul în care acestea pot facilita instalarea rețelelor fixe și pe suport radio de foarte mare capacitate, de exemplu, prin înlăturarea obstacolelor administrative inutile și optimizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor.

                  (3)

                  În acest context socioeconomic, este necesar să se elaboreze o abordare comună a Uniunii, un „set de instrumente”, pe baza celor mai bune practici. Scopul este acela de a stimula instalarea în timp util a rețelelor de foarte mare capacitate, inclusiv a rețelelor de fibră optică și a rețelelor pe suport radio de generație următoare. O astfel de abordare ar susține procesele și aplicațiile digitale emergente și viitoare și ar contribui în mod direct la creșterea economică și la ocuparea forței de muncă, în cadrul redresării economice a Uniunii.

                  (4)

                  Concluziile Consiliului din 9 iunie 2020 (1)privind conturarea viitorului digital al Europei subliniază că pandemia de COVID-19 a demonstrat necesitatea unei conectivități rapide și omniprezente. Această situație impune statelor membre să elaboreze, în strânsă cooperare cu Comisia, un set de bune practici pentru reducerea costurilor de instalare a rețelelor și facilitarea introducerii a infrastructurilor de foarte mare capacitate, inclusiv a rețelelor de fibră optică și a rețelelor 5G.

                  (5)

                  Rețelele mobile 5G vor asigura conectivitate de foarte mare capacitate utilizatorilor de dispozitive mobile. Aceste rețele vor juca un rol vital în crearea bazelor pentru transformarea digitală și transformarea verde în domenii precum transporturile, energia, industria producătoare, sănătatea, agricultura și mass-media.Pentru succesul unui număr de cazuri de utilizare a rețelelor 5G e necesară continuitatea serviciului pe un teritoriu întins, inclusiv dincolo de frontierele naționale. Prin urmare, este important ca statele membre să ia măsurile adecvate pentru a promova instalarea rețelelor 5G pe întregul lor teritoriu, inclusiv în regiunile rurale și în cele îndepărtate, și să coopereze unele cu altele pentru instalarea acestor rețele în zonele transfrontaliere.

                  (6)

                  Acțiunile legate de spectru care fac obiectul prezentei recomandări pot susține elaborarea viitorului plan de acțiune actualizat al Comisiei privind 5G și 6G pentru Europa, anunțat în comunicarea Comisiei intitulată „Conturarea viitorului digital al Europei” (2). Acest plan actualizat evaluează progresele înregistrate, abordează actualele deficiențe de instalare a rețelei și stabilește un nou nivel de ambiție pentru viitoarea instalare a rețelelor 5G în întreaga UE, astfel încât să se asigure valorificarea întregului potențial al conectivității 5G de a contribui la îndeplinirea obiectivelor pe termen lung ale UE privind transformarea digitală a economiei.

                  (7)

                  Directiva 2014/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3) („Directiva privind reducerea costurilor benzii largi”) are scopul de a facilita și a stimula introducerea rețelelor de comunicații electronice de mare viteză. În raportul său referitor la punerea în aplicare a Directivei privind reducerea costurilor benzii largi (4), Comisia a identificat o serie de probleme de eficacitate ale acesteia, inclusiv faptul că unele măsuri opționale nu sunt utilizate la potențialul lor maxim de către statele membre. Ca răspuns la aceste constatări, prezenta recomandare ar trebui să propună măsuri care să stimuleze instalarea în timp util a rețelelor sustenabile de comunicații electronice de foarte mare capacitate, inclusiv a rețelelor 5G.

                  (8)

                  Directiva (UE) 2018/1972 a Parlamentului European și a Consiliului (5), care trebuie transpusă de statele membre și aplicată începând cu 21 decembrie 2020, promovează conectivitatea și accesul la rețelele de foarte mare capacitate, încurajând utilizarea acestora de către toți cetățenii și toate întreprinderile din Uniune. Prezenta recomandare are scopul de a contribui la realizarea acestui obiectiv și, prin urmare, se axează pe instalarea rețelelor de foarte mare capacitate.

                  (9)

                  Statele membre ar trebui să coopereze între ele și cu Comisia pentru a elabora de urgență un set de instrumente care să conțină cele mai bune practici pentru aplicarea Directivei privind reducerea costurilor benzii largi, bazându-se pe cerințele minime ale acesteia, și să aducă îmbunătățiri în următoarele domenii: (i) optimizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor, în contextul eforturilor mai ample de îmbunătățire a eficienței și transparenței administrațiilor publice și pentru a contribui la facilitarea activităților economice; (ii) creșterea transparenței și consolidarea punctului de informare unic, (iii) extinderea dreptului de acces la infrastructura fizică existentă, controlată de organisme din sectorul public și (iv) îmbunătățirea mecanismului de soluționare a litigiilor. În plus, statele membre ar trebui să identifice măsurile care contribuie la reducerea impactului rețelelor de comunicații electronice asupra mediului și asigură sustenabilitatea acestora.

                  (10)

                  În temeiul articolului 7 din Directiva privind reducerea costurilor benzii largi, statele membre trebuie să se asigure că autoritățile competente iau în termen de patru luni deciziile asupra autorizațiilor pentru lucrările de construcții civile necesare în vederea instalării unor elemente ale rețelelor de comunicații electronice de mare viteză, acest termen putând fi prelungit în mod excepțional în cazuri justificate corespunzător sau pentru a respecta alte termene sau obligații prevăzute în legislația națională pentru buna desfășurare a procedurii. Pentru a evita aplicarea în Uniune a unor practici inconsecvente, statele membre ar trebui, prin urmare, să urmărească facilitarea respectării termenului de patru luni pentru acordarea sau refuzarea autorizațiilor necesare și ar trebui, de asemenea, să identifice împreună cele mai bune practici care optimizează în măsură și mai mare procedurile de acordare a autorizațiilor, cum ar fi aprobarea tacită și procedurile de autorizare simplificate.

                  (11)

                  Pentru anumite tipuri de instalare a rețelelor, unele state membre au instituit proceduri de autorizare simplificate, ca o modalitate de reducere semnificativă a sarcinii administrative, atât pentru operatori, cât și pentru administrațiile naționale. Statele membre ar trebui să aibă în vedere utilizarea unor proceduri simplificate de acordare a autorizațiilor sau scutirile de autorizații care depășesc dispozițiile articolului 57 din Codul european al comunicațiilor electronice, precum și definirea scenariilor de instalare a rețelelor care ar beneficia de acestea (de exemplu, instalările provizorii necesare pentru a asigura continuitatea serviciilor de comunicații electronice sau modernizările simple ale rețelelor existente, inclusiv trecerea la 5G a stațiilor de bază mobile existente).

                  (12)

                  Pentru a reduce sarcina administrativă și a optimiza procedurile de acordare a autorizațiilor, ar trebui facilitată utilizarea procedurilor electronice și ar trebui extins rolul punctului de informare unic. În acest scop, statele membre ar trebui să reflecteze asupra modului în care punctul de informare unic ar putea deveni un punct unic eficace de acces pentru depunerea cererilor electronice de autorizare la toate nivelurile administrative.

                  (13)

                  O abordare integrată a eliberării autorizațiilor sub responsabilitatea punctului de informare unic ar aduce, ca măsură suplimentară, o valoare adăugată semnificativă. Aceasta ar putea funcționa printr-o procedură integral coordonată în cazurile în care sunt implicate mai multe autorități competente. Prin urmare, statele membre ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a acorda punctului de informare unic un rol activ în coordonarea și monitorizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor de către diferitele autorități competente și în asigurarea schimbului adecvat de informații relevante.

                  (14)

                  Pentru a evita întârzierile nedorite, procedurile de acordare a autorizațiilor și a drepturilor de trecere, inclusiv pe rutele de comunicații (de exemplu drumuri, căi ferate), în temeiul articolului 43 din Codul european al comunicațiilor electronice, ar trebui efectuate în paralel. Statele membre ar trebui să analizeze posibilitatea de a acorda drepturi de trecere cât mai rapid posibil și, în orice caz, în limita termenului maxim de patru luni pentru acordarea autorizațiilor, aliniind astfel această procedură cu dispozițiile articolului 7 alineatul (3) din Directiva privind reducerea costurilor benzii largi.

                  (15)

                  Având în vedere numărul din ce în ce mai mare de autorizații de instalare a rețelelor de comunicații electronice și caracterul lor predominant local, taxele pentru autorizațiile pentru lucrări de construcții civile pot varia în mod semnificativ de la un stat membru la altul și pe teritoriul aceluiași stat membru. Acestea pot reprezenta, de asemenea, o parte semnificativă a costului de instalare, în special în regiunile rurale și în cele îndepărtate, în care costul instalării per utilizator este cel mai ridicat. Prin urmare, ar fi foarte util ca statele membre să facă schimb și să convină asupra modalităților de a menține costurile de acordare a autorizațiilor la un nivel care să nu descurajeze investițiile, luând în considerare multitudinea de autorizații care sunt deseori necesare.

                  (16)

                  Accesul la informații complete, exacte și actualizate este o condiție prealabilă pentru a asigura utilizarea eficientă a infrastructurii fizice existente și coordonarea adecvată a lucrărilor de construcții civile. Rolul punctului de informare unic este esențial în acest sens. Îmbunătățirea transparenței infrastructurii existente și a lucrărilor de construcții civile planificate reprezintă un pas preliminar esențial pentru a permite accesul la infrastructura existentă și pentru a îmbunătăți coordonarea lucrărilor de construcții civile, care, la rândul lor, generează beneficii suplimentare pentru mediu și persoane fizice. Prin urmare, statele membre ar trebui să fie încurajate să aibă în vedere alimentarea punctului de informare unic cu toate informațiile privind infrastructura fizică disponibile într-o anumită zonă, din diferite surse, și să contribuie la furnizarea de informații georeferențiale.

                  (17)

                  Statele membre ar trebui să fie încurajate să exploreze mijloace de îmbunătățire a transparenței în ceea ce privește infrastructura fizică existentă prin creșterea cantității și a calității informațiilor disponibile prin intermediul punctului de informare unic. Acestea includ informațiile care sunt furnizate bilateral între operatori, în temeiul articolului 4 alineatul (2) și al articolului 4 alineatul (4) din Directiva privind reducerea costurilor benzii largi, la cerere, sau care se referă la infrastructura fizică controlată de organisme din sectorul public.

                  (18)

                  În plus față de cerințele Directivei privind reducerea costurilor benzii largi privind accesul la infrastructura fizică existentă, instalarea rețelelor de foarte mare capacitate poate fi facilitată în continuare permițând operatorilor să obțină accesul la infrastructura fizică relevantă controlată de organismele din sectorul public, în condiții similare celor stabilite la articolul 3 din directiva respectivă. O astfel de infrastructură fizică ar include clădirile, în special acoperișurile, și mobilierul stradal, cum ar fi stâlpii pentru iluminarea stradală, semnele de circulație, semafoarele, panourile, stațiile de autobuz și de tramvai și stațiile de metrou.

                  (19)

                  Directiva privind reducerea costurilor benzii largi prevede recurgerea la proceduri de soluționare a litigiilor în cazul în care negocierile legate de accesul la infrastructuri eșuează. Statele membre ar trebui să își intensifice eforturile pentru a identifica împreună cele mai bune practici în vederea unor mecanisme eficace și eficiente de soluționare a litigiilor și a bunei funcționări a organismelor de soluționare a litigiilor din întreaga Uniune. Din motive de transparență, aceste practici ar trebui să includă publicarea în timp util a deciziilor organismelor de soluționare a litigiilor.

                  (20)

                  Amprenta de mediu a sectorului comunicațiilor electronice este în creștere și este esențial să se ia în considerare toate mijloacele posibile de combatere a acestei tendințe. Stimulentele de instalare a rețelelor cu o amprentă de carbon redusă, de exemplu, pot contribui la sustenabilitatea sectorului, precum și la atenuarea schimbărilor climatice și la adaptarea la acestea. Statele membre sunt invitate, în strânsă cooperare cu Comisia, să identifice și să promoveze astfel de stimulente, care ar putea include proceduri rapide de acordare a autorizațiilor sau reduceri ale taxelor de acordare a autorizațiilor și de acces pentru rețelele care îndeplinesc anumite criterii de mediu.

                  (21)

                  Pentru a evita întârzierea nejustificată a proceselor de autorizare a utilizării spectrului de frecvențe radio și de instalare a rețelelor de comunicații fără fir, statele membre ar trebui să facă schimb de bune practici cu privire la modul de luare în considerare a rezultatelor evaluării de mediu, atunci când acest lucru este necesar, și în special atunci când autoritățile pregătesc cadrul pentru aprobarea dezvoltării viitoare a proiectelor, respectând pe deplin legislația Uniunii, în special Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) („Directiva privind evaluarea strategică de mediu”), Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului (7) („Directiva privind evaluarea impactului asupra mediului”) și Directiva 92/43/CEE a Consiliului (8) („Directiva privind habitatele”). Evaluarea de mediu ar trebui să aibă loc în etapa în care efectele asupra mediului pot fi identificate și evaluate.

                  (22)

                  Codul european al comunicațiilor electronice stabilește un termen comun, la sfârșitul anului 2020, pentru ca statele membre să permită utilizarea benzii de 3,4-3,8 GHz și a cel puțin 1 GHz din banda „pionier” de 24,25-27,5 GHz pentru 5G. În plus, Decizia (UE) 2017/899 a Parlamentului European și a Consiliului (9) stabilește un termen-limită comun, până la 30 iunie 2020, pentru ca statele membre să permită utilizarea benzii „pionier” de 700 MHz pentru 5G. Statele membre ar trebui să se asigure că gestionarea spectrului promovează o conectivitate de înaltă calitate pentru întreprinderi și pentru societate, cu o dimensiune transfrontalieră, precum și digitalizarea industriei, generând astfel beneficii pentru economie și pentru societate în ansamblul său, inclusiv în ceea ce privește accesibilitatea, oportunitățile egale și incluzivitatea. Realizarea acestui obiectiv ar putea fi facilitată prin schimbul de opinii și de bune practici în timp util înaintea și în cadrul procesului de evaluare inter pares instituit prin Codul european al comunicațiilor electronice.

                  (23)

                  Pentru a asigura instalarea rapidă și sigură a rețelelor 5G și adoptarea serviciilor inovatoare începând cu 2020, în conformitate cu planul de acțiune privind 5G (10) și ținând seama de setul de instrumente prevăzut în Comunicarea Comisiei privind securitatea cibernetică a rețelelor 5G (11), statele membre ar trebui să evite sau să reducă la minimum orice întârzieri în autorizarea utilizării benzilor de frecvență 5G „pionier” din cauza crizei COVID-19.

                  (24)

                  Ținând seama de importanța unei infrastructuri 5G sigure și reziliente pentru redresarea și creșterea economică, procedurile de autorizare a spectrului de frecvențe radio ar trebui să sprijine, după caz, investițiile în infrastructură prin reducerea sarcinii financiare a utilizatorilor spectrului de frecvențe radio, în special a operatorilor, în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat. Acest lucru este și mai important în condițiile crizei provocate de pandemia de COVID-19. În acest scop, statele membre ar trebui încurajate să identifice normele de autorizare a spectrului care urmăresc aplicarea unei metodologii de stabilire a prețurilor pentru utilizarea spectrului care să fie favorabilă investițiilor. Astfel de practici pot include stimulente, dacă este cazul, pentru a furniza o acoperire de înaltă calitate cu rețele fără fir în vederea asigurării de servicii disponibile pe scară largă, inclusiv la nivel transfrontalier.

                  (25)

                  Pentru a evita deficitul de spectru, care conduce la creșterea prețurilor în licitațiile pentru spectrul de frecvențe radio, cele mai bune practici pot include măsuri de a nu rezerva spectrul de frecvențe radio în benzile 5G „pionier” pentru scopuri de securitate publică și de apărare, în măsura în care acest lucru este posibil, sau măsuri de rezervare a spectrului radio armonizat la nivelul UE pentru servicii de comunicații electronice pentru utilizatorii privați ai spectrului de frecvențe radio, atât în ceea ce privește numărul de frecvențe radio, cât și alegerea unei benzi de frecvențe specifice, numai atunci când acest lucru este justificat în mod corespunzător.

                  (26)

                  Rețelele 5G necesită instalarea de celule cu o densitate considerabil mai mare în benzi de frecvențe mai înalte în comparație cu tehnologiile din generațiile anterioare. Utilizarea în comun a infrastructurii pasive și active și punerea în funcțiune în comun a infrastructurii fără fir pot reduce costul acestei instalări (inclusiv costurile marginale), în special atunci când utilizează benzile de frecvențe de 3,4-3,8 GHz și de 24,25-27,5 GHz, accelerând astfel ritmul instalării, sprijinind o acoperire mai mare a rețelei și permițând o utilizare mai eficace și mai eficientă a spectrului de frecvențe radio în beneficiul consumatorilor. Prin urmare, aceasta ar trebui să fie considerată pozitivă de către autoritățile competente, în special în zonele cu rentabilitate economică limitată.

                  (27)

                  Instalarea de rețele fără fir 5G cu densitate mare ar beneficia, de asemenea, de regimuri de autorizare flexibile, care să stimuleze investițiile în rețelele fără fir și să asigure utilizarea eficientă a spectrului. Benzile de frecvență înaltă de peste 24 GHz („benzi de frecvențe din gama undelor milimetrice”), cum ar fi banda de frecvențe de 24,25-27,5 GHz, oferă o cantitate mare de frecvențe radio cu caracteristici de propagare limitate din punct de vedere geografic. În timp ce statele membre ar trebui să utilizeze în general proceduri de selecție competitive, cum ar fi licitațiile pentru acordarea de drepturi de utilizare a benzilor de frecvență afectate de deficit, astfel de proceduri pot constrânge, în anumite cazuri, potențialul de investiții în rețele fără fir 5G cu densitate mare, precum și flexibilitatea și eficiența rezultată a utilizării spectrului. O bună practică ar putea fi considerată autorizarea individuală a unor benzi de frecvențe din gama undelor milimetrice armonizate care utilizează o procedură administrativă accelerată deschisă, obiectivă, proporțională, nediscriminatorie și care urmează criterii și proceduri transparente.

                  (28)

                  Pentru a evita existența unor soluții divergente la acordarea drepturilor de utilizare a spectrului radio pentru furnizarea de servicii transfrontaliere fără fir, statele membre ar trebui să colaboreze mai bine la asignarea spectrului de frecvențe radio pentru a promova conectivitatea fără fir care va sprijini transformarea industrială și suveranitatea digitală a Uniunii pe baza capacităților flexibile, multi-servicii ale infrastructurii 5G. Asignarea coordonată a spectrului de frecvențe radio este deosebit de importantă pentru a îndeplini cerințele de conectivitate ale noilor cazuri de utilizare care contribuie la digitalizarea operațiunilor din domeniul mobilității rutiere și feroviare, al transportului și al producției industriale. Aceste condiții se referă, în special, la calitatea serviciilor, exprimată în termeni de capacitate, de randament, de latență, de fiabilitate și de siguranță și reziliență a rețelei.

                  (29)

                  În acest scop, statele membre ar trebui să contribuie la un set de bune practici și să convină asupra acestora, în strânsă cooperare cu Comisia și cu sprijinul Grupului pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, pentru a da exemple inovatoare majore în sectoarele industriale cu o dimensiune transfrontalieră, cum ar fi transportul rutier sau feroviar (inclusiv coridoarele transfrontaliere pentru mobilitate cooperativă, conectată și automatizată) și fabricile inteligente. Astfel de practici ar putea profita de rezultatele proiectelor-pilot și ale testelor finanțate de UE în sectoarele verticale, inclusiv în coridoarele transfrontaliere 5G. Astfel de practici ar trebui să identifice intervalele de frecvențe comune relevante, regimurile de autorizare și condițiile aplicabile operatorilor pentru furnizarea de servicii dedicate (sectoriale) fără fir. Regimurile de autorizare comune ar putea aborda autorizarea individuală a operatorilor și a părților interesate din industrie, inclusiv utilizarea în comun a spectrului. Condițiile comune de autorizare ar putea aborda punerea în funcțiune, calitatea serviciilor, utilizarea în comun a spectrului, coexistența sistemelor fără fir, tezaurizarea spectrului, securitatea cibernetică și acordurile negociate între operatorii de telefonie mobilă și părțile interesate din industrie, precum și măsuri de protejare a comunicațiilor esențiale pentru transportul aerian. În acest sens, Grupul pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio ar trebui să ajute Comisia să stabilească dacă este necesară eliberarea unui mandat pentru Conferința europeană a administrațiilor de poștă și telecomunicații pentru elaborarea de condiții tehnice armonizate pentru utilizarea spectrului.

                  (30)

                  Statele membre ar trebui să coordoneze procesul de autorizare a utilizării spectrului și, în special, să utilizeze un proces comun de autorizare în conformitate cu articolul 37 din Codul european al comunicațiilor electronice atunci când implementează setul de bune practici elaborate de statele membre în cooperare cu Comisia. Un astfel de proces poate include asignarea unui interval de frecvențe dedicate comune în condiții de autorizare comune.

                  (31)

                  Punerea în aplicare a setului de instrumente ar beneficia de un proces clar, de o monitorizare adecvată și de mai multă transparență și dialog la nivel național și la nivelul Uniunii.

                  (32)

                  Statele membre ar trebui să colaboreze, în strânsă cooperare cu Comisia, pentru a elabora setul de instrumente. După caz, Grupul pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice și autoritățile naționale de reglementare, rețeaua de birouri cu competențe în materie de bandă largă, organismele de soluționare a litigiilor și autoritățile competente responsabile de funcțiile punctului de informare unic ar trebui să fie implicate îndeaproape.

                  (33)

                  Prezenta recomandare nu aduce atingere aplicării dreptului concurenței și a normelor privind ajutoarele de stat,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      1.   SCOP ȘI DEFINIȚII

                  1.

                  Prezenta recomandare stabilește orientări pentru elaborarea de bune practici, denumite în continuare „set de instrumente”, cu scopul de a promova conectivitatea în sprijinul redresării economice după criza provocată de pandemia de COVID-19, punând accentul pe trei domenii care urmăresc, în special:

                              (a)

                              reducerea costului și creșterea vitezei de instalare a rețelelor de comunicații electronice și, în special, a rețelelor de foarte mare capacitate, prin optimizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor pentru lucrările de construcții civile, îmbunătățirea transparenței și consolidarea capabilităților punctului (punctelor) unic(e) de informare instituit(e) prin Directiva privind reducerea costurilor benzii largi, extinderea drepturilor de acces la infrastructura fizică existentă, controlată de organisme din sectorul public, și identificarea măsurilor care ar contribui la reducerea impactului rețelelor de comunicații electronice asupra mediului;

                              (b)

                              asigurarea, după caz, a accesului în timp util și ușor pentru investiții la spectrul de frecvențe radio 5G, prin stimulente pentru utilizarea spectrului favorabile investițiilor și prin proceduri de asignare în timp util a spectrului pentru benzile 5G „pionier”;

                              (c)

                              instituirea unui proces de coordonare mai fermă pentru asignarea spectrului de frecvențe radio, care să faciliteze, de asemenea, furnizarea transfrontalieră a serviciilor 5G inovatoare.

                  2.

                  În sensul prezentei recomandări, se aplică definițiile prevăzute în Directiva privind reducerea costurilor benzii largi și în Codul european al comunicațiilor electronice.

            2.   PROCESUL DE ELABORARE A UNUI SET DE INSTRUMENTE

                  3.

                  Statele membre ar trebui să lucreze împreună, și în strânsă cooperare cu Comisia, pentru a elabora un set de instrumente în domeniile la care se referă secțiunile 3, 4 și 5 din prezenta recomandare. După caz, ar trebui implicate următoarele entități:

                              (a)

                              Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice, precum și autoritățile naționale de reglementare, rețeaua de birouri cu competențe în materie de bandă largă și autoritățile competente responsabile cu funcțiile punctului de informare unic în domeniile identificate în secțiunea 3;

                              (b)

                              Grupul pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio și autoritățile naționale de reglementare competente în domeniile identificate în secțiunile 4 și 5.

                  4.

                  Până la 20 decembrie 2020, statele membre ar trebui să identifice cele mai bune practici și să și le comunice reciproc și Comisiei, în conformitate cu secțiunile 3 și 4.

                  5.

                  Până la 30 martie 2021, statele membre, în strânsă cooperare cu Comisia, ar trebui să convină asupra setului de instrumente.

                  6.

                  Statele membre ar trebui să pună în aplicare setul de instrumente în regim de urgență și în strânsă cooperare cu alte state membre, cu Comisia și cu alte părți interesate relevante.

                  7.

                  Pentru a asigura transparența și a facilita schimbul de bune practici între statele membre, setul de instrumente și toate informațiile aferente raportate ar trebui publicate pe site-ul Europa și prin intermediul punctelor de informare unice.

            3.   COORDONARE ÎMBUNĂTĂȚITĂ LA NIVELUL UNIUNII PENTRU REDUCEREA COSTURILOR ȘI CREȘTEREA VITEZEI DE INSTALARE A REȚELELOR DE FOARTE MARE CAPACITATE

         Optimizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor

                  8.

                  Statele membre ar trebui să elaboreze și să convină asupra celor mai bune practici pentru optimizarea mai accentuată a procedurilor de acordare a autorizațiilor dincolo de domeniul de aplicare al Directivei privind reducerea costurilor benzii largi, definit la articolul 1 din aceasta, și să faciliteze respectarea termenului și a celorlalte condiții stabilite la articolul 7 alineatul (3) din Directiva privind reducerea costurilor benzii largi. Statele membre ar trebui să analizeze, în special, modul în care pot:

                              (a)

                              să faciliteze respectarea termenului maxim de patru luni pentru acordarea sau refuzarea autorizațiilor. Pentru a asigura o mai mare securitate juridică și a contribui la reducerea sarcinii administrative, în lipsa unei decizii explicite în termenul de patru luni, statele membre ar trebui să ia în considerare aprobarea tacită a cererii;

                              (b)

                              să simplifice și să optimizeze procedurile de acordare a autorizațiilor, inclusiv prin instituirea unor proceduri accelerate de acordare a autorizațiilor și/sau prin scutirea de autorizații, după caz, și să definească tipul de instalare a rețelelor care ar putea beneficia de acestea;

                              (c)

                              să asigure operatorilor dreptul de a depune, prin mijloace electronice, prin intermediul punctului de informare unic, cereri pentru toate autorizațiile necesare lucrărilor de construcții civile pentru instalarea unor elemente ale rețelelor de foarte mare capacitate;

                              (d)

                              să instituie punctul de informare unic ca punct unic de acces pentru depunerea cererilor pentru astfel de lucrări de construcții civile. În acest scop, ar putea fi necesar ca punctul de informare unic să joace un rol activ în coordonarea și monitorizarea procedurilor de acordare a autorizațiilor la toate nivelurile administrative. Ar putea fi necesar, de asemenea, să se faciliteze schimbul de informații dintre solicitanți și autoritățile competente cu privire la evoluția acestor proceduri, inclusiv comunicarea către solicitant a deciziei emise de autoritatea (autoritățile) competentă (competente).

                  9.

                  Statele membre ar trebui, de asemenea, să ia în considerare cele mai bune practici pentru facilitarea acordării drepturilor de trecere prevăzute la articolul 43 din Codul european al comunicațiilor electronice, dacă acestea sunt necesare pentru instalarea unor elemente ale rețelelor de foarte mare capacitate. Aceste bune practici ar trebui să asigure faptul că, dacă instalarea unor astfel de elemente ale rețelei necesită atât autorizații pentru lucrările de construcții civile, cât și drepturi de trecere, autoritățile competente acordă sau refuză autorizațiile necesare în paralel, în termen de cel mult patru luni de la data primirii cererii.

                  10.

                  Statele membre ar trebui să facă schimb de bune practici și să convină asupra celor mai bune practici pentru asigurarea faptului că taxele percepute pentru acordarea autorizațiilor pentru lucrările de construcții civile necesare în vederea instalării rețelelor de foarte mare capacitate sunt justificate în mod obiectiv, transparente, nediscriminatorii și proporționale cu scopul prevăzut și că acestea acoperă numai costurile administrative suportate pentru acordarea unor astfel de autorizații.

         Îmbunătățirea transparenței prin punctul de informare unic

                  11.

                  Statele membre ar trebui să elaboreze bune practici adecvate pentru îmbunătățirea transparenței în ceea ce privește infrastructura fizică, astfel încât operatorii să poată accesa mai ușor toate informațiile relevante privind infrastructura disponibilă într-o anumită zonă. În acest scop, statele membre ar trebui să ia în considerare potențarea rolului punctului de informare unic și extinderea funcțiilor acestuia pentru a include, de exemplu, informațiile georeferențiale (hărți și modele digitale) și integrarea informațiilor din diferite surse (în special, a informațiilor furnizate de autoritățile naționale competente de la orice nivel, de organismele din sectorul public și de operatorii de rețea).

                  12.

                  Statele membre sunt încurajate să elaboreze bune practici pentru asigurarea faptului că informațiile menționate la articolul 4 alineatul (1) din directivă sunt puse la dispoziție în format electronic prin punctul unic de informare, atunci când sunt deținute de organismele din sectorul public. De asemenea, statele membre ar trebui să ia în considerare punerea la dispoziție, prin punctul de informare unic, a unor informații în plus privind infrastructura fizică față de informațiile minime specificate în directivă, cum ar fi localizarea georeferențială a infrastructurii, modelul digital, tipul și utilizarea curentă a acesteia, precum și capacitatea sa totală și capacitatea sa neutilizată.

                  13.

                  Pentru a îmbunătăți în continuare volumul și tipul de informații disponibile prin intermediul punctului de informare unic, statele membre ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a solicita operatorilor de rețea să pună la dispoziție, prin punctul de informare unic și în format electronic, informațiile privind infrastructura fizică proprie, pe care le-au pus la dispoziția altor operatori, la cererea specifică a acestora.

         Extinderea dreptului de acces la infrastructura fizică existentă

                  14.

                  Pentru a spori numărul și tipurile de facilități disponibile operatorilor pentru instalarea unor elemente ale rețelelor de foarte mare capacitate, statele membre ar trebui să elaboreze cele mai bune practici pentru facilitarea accesului operatorilor la infrastructura fizică (inclusiv la clădiri și mobilier stradal) controlată de organisme publice, care poate găzdui elementele rețelelor de foarte mare capacitate în condiții similare celor prevăzute la articolul 3 din Directiva privind reducerea costurilor benzii largi.

         Mecanismul de soluționare a litigiilor

                  15.

                  Statele membre ar trebui să elaboreze cele mai bune practici pentru îmbunătățirea eficacității și a eficienței mecanismului de soluționare a litigiilor în cazul litigiilor legate de accesul la infrastructura fizică și de funcționarea organismelor de soluționare a litigiilor, pentru a soluționa problemele aferente în cel mai scurt timp posibil și a furniza părților orientări privind condițiile și taxele adecvate, inclusiv prin publicarea în timp util a deciziilor lor.

         Reducerea amprentei de mediu a rețelelor

                  16.

                  Statele membre sunt încurajate să elaboreze cele mai bune practici pentru stimularea instalării rețelelor de comunicații electronice cu amprentă de mediu redusă, în special în ceea ce privește consumul de energie și emisiile de gaze cu efect de seră aferente, inclusiv:

                              (a)

                              criteriile de evaluare a sustenabilității viitoarelor rețele din punctul de vedere al mediului;

                              (b)

                              stimulentele oferite operatorilor pentru instalarea unor rețele sustenabile din punctul de vedere al mediului.

         Evaluarea impactului asupra mediului

                  17.

                  În cazul în care legislația Uniunii, în special Directiva 2001/42/CE („Directiva privind evaluarea strategică de mediu”), Directiva 2011/92/UE („Directiva privind evaluarea impactului asupra mediului”) și Directiva 92/43/CEE („Directiva privind habitatele”), impune o evaluare a impactului, și în special atunci când autoritățile elaborează cadrul pentru aprobarea dezvoltării viitoare a proiectelor, statele membre ar trebui să facă schimb de bune practici privind modul în care se efectuează evaluarea de mediu și se iau în considerare rezultatele acesteia, în etapa în care efectele asupra mediului pot fi identificate și evaluate, cum ar fi etapa în care operatorii prezintă planurile generale pentru proiectele care implică instalarea concretă a rețelelor.

            4.   ACȚIUNI LA NIVEL NAȚIONAL PENTRU ASIGURAREA UNUI ACCES ÎN TIMP UTIL ȘI UȘOR PENTRU INVESTIȚII LA SPECTRUL DE FRECVENȚE RADIO 5G

         Calendarul procedurilor de autorizare a utilizării spectrului

                  18.

                  Fără a aduce atingere vreunei evaluări de forță majoră în temeiul dreptului Uniunii, statele membre ar trebui să se asigure că orice amânare a procedurilor de acordare a drepturilor de utilizare a spectrului de frecvențe radio din cauza crizei COVID-19 este minimă și durează numai atât timp cât este necesar pentru a preveni sau a limita răspândirea COVID-19. Statele membre ar trebui să actualizeze în consecință orice foaie de parcurs națională relevantă în materie de spectru de frecvențe.

                  19.

                  Statele membre ar trebui să solicite un forum de evaluare inter pares potrivit articolului 35 din Codul european al comunicațiilor electronice care să examineze în prealabil proiectele de măsuri pentru acordarea drepturilor de utilizare a spectrului în benzile de frecvență de 700 MHz, 3,4-3,8 GHz și 24,25-27,5 GHz, în vederea schimbului de bune practici.

         Stimulente pentru investiții

                  20.

                  Pentru a face un bilanț al stimulentelor acordate utilizatorilor spectrului de frecvențe radio pentru a investi substanțial în punerea în funcțiune a rețelelor 5G, statele membre ar trebui să informeze Comisia, în special prin intermediul Grupului pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, cu privire la măsurile specifice pe care le consideră a fi cele mai bune practici, inclusiv la măsurile care au fost puse în aplicare sau sunt planificate să fie puse în aplicare la nivel național atunci când autorizează spectrul de frecvențe radio în benzile de frecvențe de 700 MHz, 3,4-3,8 GHz și 24,25-27,5 GHz.
                  În special, statele membre ar trebui să raporteze cu privire la orice măsuri relevante care au drept obiectiv:

                              (a)

                              promovarea unor prețuri de rezervă adecvate care să reflecte nivelurile minime ale taxelor pentru drepturile de utilizare a spectrului de frecvențe radio;

                              (b)

                              evitarea deficitului de frecvențe radio prin asigurarea asignării întregului spectru radio armonizat la nivelul Uniunii;

                              (c)

                              oferirea în mod nediscriminatoriu a posibilității ca taxele pentru drepturile de utilizare a spectrului de frecvențe radio să fie plătite în tranșe pe durata drepturilor respective;

                              (d)

                              utilizarea unui regim de autorizare individual pentru banda de frecvențe de 24,25-27,5 GHz, care să promoveze utilizarea acesteia în timp util, inclusiv, în special, a unui regim care se bazează pe proceduri administrative accelerate atunci când se aplică unor drepturi de utilizare limitate din punct de vedere geografic;

                              (e)

                              combinarea stimulentelor financiare cu obligații sau angajamente formale de a accelera sau de a extinde acoperirea rețelei fără fir de înaltă calitate;

                              (f)

                              oferirea posibilității, sub rezerva legislației concurenței, de a utiliza în comun infrastructura pasivă și activă, precum și de a pune în funcțiune în comun infrastructura care se bazează pe utilizarea spectrului radio.

            5.   COORDONAREA ÎMBUNĂTĂȚITĂ LA NIVELUL UNIUNII PENTRU ASIGNAREA SPECTRULUI DE FRECVENȚE RADIO PENTRU UTILIZĂRI TRANSFRONTALIERE

                  21.

                  Pentru a promova o practică coerentă de acordare a drepturilor de utilizare a spectrului radio operatorilor în vederea instalării infrastructurii fără fir de generație următoare (inclusiv 5G) în scopuri industriale transfrontaliere, statele membre ar trebui să elaboreze și să convină asupra celor mai bune practici ca parte a setului de instrumente în acest sens, inclusiv cu privire la:

                              (a)

                              identificarea cazurilor de utilizare cu o dimensiune transfrontalieră, în special pentru transportul rutier, transportul feroviar și producția industrială, în conformitate cu prioritățile Uniunii (12) privind instalarea rețelelor 5G;

                              (b)

                              pentru fiecare caz de utilizare identificat, identificarea unei game de frecvențe comune dedicate, coroborate cu regimul de autorizare comun adecvat, precum și a condițiilor aferente unor astfel de autorizații, care sunt necesare pentru a asigura continuitatea serviciului la nivel transfrontalier, inclusiv, dar fără a se limita la calitatea serviciului și securitatea rețelei.

                  22.

                  Statele membre sunt invitate să utilizeze cele mai bune practici din setul de instrumente la care se face trimitere la punctul 21 cu privire la utilizatorii relevanți de pe teritoriul acestora, în special în vederea stabilirii în comun a aspectelor comune și a derulării unui proces comun de autorizare în temeiul articolul 37 din Codul european al comunicațiilor electronice, până la 30 martie 2022.

            6.   RAPORTAREA

                  23.

                  Până la 30 aprilie 2021, fiecare stat membru ar trebui să furnizeze Comisiei o foaie de parcurs pentru punerea în aplicare a setului de instrumente.

                  24.

                  Până la 30 aprilie 2022, fiecare stat membru ar trebui să prezinte un raport privind punerea în aplicare a setului de instrumente.

         Adoptată la Bruxelles, 18 septembrie 2020.

               Pentru Comisie

            Thierry BRETON

               Membru al Comisiei

         (1)  Concluziile Consiliului privind conturarea viitorului digital al Europei, 9 iunie 2020, 8711/20.
      https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8711-2020-INIT/ro/pdf

         (2)  COM(2020) 67 final.

         (3)  Directiva 2014/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind măsuri de reducere a costului instalării rețelelor de comunicații electronice de mare viteză (JO L 155, 23.5.2014, p. 1).

         (4)  Raportul Comisiei către Parlamentul European și Consiliu privind punerea în aplicare a Directivei 2014/61/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind măsuri de reducere a costului instalării rețelelor de comunicații electronice de mare viteză, COM(2018) 492, 27 iunie 2018.

         (5)  Directiva (UE) 2018/1972 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 de instituire a Codului european al comunicațiilor electronice (JO L 321, 17.12.2018, p. 36).

         (6)  Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, 21.7.2001, p. 30).

         (7)  Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 26, 28.1.2012, p. 1).

         (8)  Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică (JO L 206, 22.7.1992, p. 7).

         (9)  Decizia (UE) 2017/899 a Parlamentului European și a Consiliului din 17 mai 2017 privind utilizarea benzii de frecvențe de 470-790 MHz în Uniune (JO L 138, 25.5.2017, p. 131).

         (10)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – „Un plan de acțiune privind 5G în Europa”, COM(2016) 588 final.

         (11)  Recomandarea (UE) 2019/534 a Comisiei din 26 martie 2019 Securitatea cibernetică a rețelelor 5G (JO L 88, 29.3.2019, p. 42).

         (12)  A se vedea, în special, comunicările Comisiei COM(2016) 587 și COM(2020) 67.


title: Recomandarea Comitetului european pentru risc sistemic din 15 decembrie 2020 de modificare a Recomandării CERS/2020/7 privind restricțiile aplicabile distribuirilor pe durata pandemiei de COVID-19 (CERS/2020/15) 2021/C 27/01

text:
                  25.1.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 27/1

         RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
         din 15 decembrie 2020
         de modificare a Recomandării CERS/2020/7 privind restricțiile aplicabile distribuirilor pe durata pandemiei de COVID-19
         (CERS/2020/15)
         (2021/C 27/01)
         CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (1), în special articolul 3 alineatul (2) literele (b), (d) și (f) și articolele 16-18,
         având în vedere Decizia CERS/2011/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 ianuarie 2011 de adoptare a Regulamentului de procedură al Comitetului european pentru risc sistemic (2), în special articolul 15 alineatul (3) litera (e) și articolele 18-20,
         întrucât:

                     (1)

                     La începutul pandemiei de COVID-19, Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) a recunoscut necesitatea ca instituțiile financiare să mențină un nivel robust de fonduri proprii pentru a atenua riscul sistemic și a contribui la redresarea economică. În acest scop, CERS a emis Recomandarea CERS/2020/7 privind restricțiile aplicabile distribuirilor pe durata pandemiei de COVID-19 (3), care a avut ca scop asigurarea faptului că toate instituțiile financiare care pot prezenta un risc pentru stabilitatea financiară mențin niveluri ridicate de capital, cerând autorităților relevante să solicite instituțiilor financiare să manifeste reținere în efectuarea distribuirilor pe durata pandemiei de COVID-19 și cel puțin până la 1 ianuarie 2021.

                     (2)

                     Criza provocată de pandemia de COVID-19 este încă în desfășurare în Europa și la nivel mondial și persistă incertitudini cu privire la impactul viitor asupra economiei și instituțiilor financiare, existând riscul continuării înrăutățirii condițiilor de sănătate și economice. Piețele și autoritățile nu dispun de informații cu privire la impactul pe termen lung al crizei asupra sectorului financiar și a piețelor creditelor. Instituțiile financiare rămân, de asemenea, puternic dependente de sprijinul acordat prin intermediul politicilor publice. Asigurarea funcționării adecvate și continue a sistemului financiar este esențială. Extinderea excepțională a restricțiilor privind efectuarea de plăți pentru a ține seama de incertitudinea cu privire la evoluția macroeconomică viitoare servește acestui obiectiv, permițând instituțiilor financiare să mențină un nivel suficient de ridicat de capital pentru a atenua riscul sistemic și a contribui la redresarea economică. În același timp, CERS recunoaște progresele înregistrate de autorități și de instituțiile financiare în abordarea efectelor pandemiei. CERS cunoaște, de asemenea, importanța distribuirilor pentru a permite instituțiilor financiare să mobilizeze capital pe plan extern, deoarece recompensarea investitorilor pentru investițiile lor este esențială pentru sustenabilitatea pe termen lung a instituțiilor financiare și piețelor. Cu toate acestea, CERS face apel la prudență extremă în ceea ce privește distribuirile, astfel încât acestea să nu pună în pericol stabilitatea sistemului financiar și procesul de redresare, și consideră că orice nivel de distribuire ar trebui să fie semnificativ mai scăzut decât în ultimii ani care au precedat criza provocată de pandemia de COVID-19.

                     (3)

                     Recomandarea CERS/2020/7 vizează inclusiv contrapărțile centrale (CPC) în considerarea rolului lor de importanță sistemică în procesul de compensare a tranzacțiilor de pe piețele financiare. Rezultatul avut în vedere a fost acela de a împiedica acționarii și personalul de conducere să utilizeze capitalul excedentar al CPC-urilor pentru a efectua distribuiri într-o perioadă în care riscul operațional, acoperit de CPC-uri din resurse proprii, și nu din contribuții din partea membrilor compensatori, este la nivelul cel mai ridicat, ținând seama, de asemenea, de restricțiile privind prezența personalului la sediile CPC-urilor. Cu toate acestea, exercițiul de testare la stres în ceea ce privește CPC-urile din Uniune, efectuat de Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe în urma declanșării pandemiei de COVID-19, a confirmat reziliența operațională generală a CPC-urilor din Uniune la șocuri comune și la multiple situații de neîndeplinire a obligațiilor de plată în ceea ce privește riscurile de stres de credit, de lichiditate și de concentrare (4). În plus, până în prezent nu a existat nicio dovadă de nefuncționare a unui sistem sau a unui proces. Eficacitatea măsurilor implementate de CPC-uri pentru a atenua riscul operațional sugerează că nu mai este necesar să se includă CPC-urile în domeniul de aplicare al Recomandării CERS/2020/7.

                     (4)

                     Măsurile care fac obiectul Recomandării CERS/2020/7 au caracter temporar, iar CERS va continua să monitorizeze implicațiile acestora pentru instituțiile financiare și capacitatea lor de a contribui la redresarea economică. Atunci când va decide dacă și când este necesară modificarea prezentei recomandări, CERS ar trebui să țină seama, printre altele, de evoluțiile macroeconomice și de noile date privind stabilitatea sistemului financiar.

                     (5)

                     Secțiunea 2 punctul 5 din Recomandarea CERS/2020/7 prevede că Consiliul general poate decide dacă și când trebuie să se aducă modificări Recomandării CERS/2020/7. Astfel de modificări ar putea consta, în special, în prelungirea perioadei de aplicare a recomandării A.

                     (6)

                     Prin urmare, Recomandarea CERS/2020/7 ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

            MODIFICĂRI

         Recomandarea CERS/2020/7 se modifică după cum urmează:

                     1.

                     în secțiunea 1, recomandarea A se înlocuiește cu următorul text:
                     „Recomandarea A – Restricții privind distribuirile

                     Se recomandă ca, până la 30 septembrie 2021, autoritățile relevante să solicite instituțiilor financiare aflate în sfera lor de competență de supraveghere (*1)să manifeste reținere în efectuarea oricăreia dintre următoarele acțiuni:

                                 (a)

                                 distribuirea de dividende sau asumarea unui angajament irevocabil de distribuire de dividende;

                                 (b)

                                 răscumpărarea de acțiuni ordinare;

                                 (c)

                                 crearea unei obligații de plată a unei remunerații variabile unei persoane care își asumă riscuri substanțiale,
                                 care are ca efect reducerea cantității sau a calității fondurilor proprii, cu excepția cazului în care instituțiile financiare aplică o prudență extremă în desfășurarea oricăreia dintre aceste acțiuni, iar reducerea rezultată nu depășește pragul de prudență stabilit de autoritatea lor competentă. Se recomandă autorităților competente să dialogheze cu instituțiile financiare înainte ca acestea din urmă să întreprindă oricare dintre acțiunile menționate la litera (a) sau (b).

                           Prezenta recomandare se aplică la nivelul grupului UE (sau la nivel individual în cazul în care instituția financiară nu face parte dintr-un grup UE) și, după caz, la nivel subconsolidat sau la nivel individual;

                        (*1)  Aceasta nu include sucursalele instituțiilor financiare.”;"

                     2.

                     secțiunea 2 punctul 1 subpunctul 1 se modifică după cum urmează:

                                 (a)

                                 litera (b) se înlocuiește cu următorul text:

                                             „(b)

                                             «autoritate competentă» înseamnă autoritatea competentă sau de supraveghere astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 40 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 sau la articolul 13 alineatul (10) din Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului (*2), după caz;

                                    (*2)  Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 335, 17.12.2009, p. 1).”;"

                                 (b)

                                 litera (c) se înlocuiește cu următorul text:

                                             „(c)

                                             «instituție financiară» înseamnă oricare dintre următoarele întreprinderi cu sediul central sau sediul social în Uniune:

                                                         (i)

                                                         o instituție astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 3 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                                         (ii)

                                                         o întreprindere de asigurare astfel cum este definită la articolul 13 punctul 1 din Directiva 2009/138/CE;

                                                         (iii)

                                                         o întreprindere de reasigurare astfel cum este definită la articolul 13 punctul 4 din Directiva 2009/138/CE;”;

                                 (c)

                                 litera (d) se înlocuiește cu următorul text:

                                             „(d)

                                             «persoană care își asumă riscuri substanțiale» înseamnă un membru al unei categorii de personal ale cărui activități profesionale au un impact semnificativ asupra profilului de risc al instituției financiare, inclusiv un membru al unei categorii de personal menționate la articolul 92 alineatul (2) din Directiva 2013/36/UE sau la articolul 275 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul delegat (UE) 2015/35 al Comisiei (*3), după caz;

                                    (*3)  Regulamentul delegat (UE) 2015/35 al Comisiei din 10 octombrie 2014 de completare a Directivei 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (JO L 12, 17.1.2015, p. 1).”;"

                     3.

                     la punctul 3 din secțiunea 2, se introduce următorul subpunct:

                                 „1a.

                                 La calibrarea pragului conservator, autoritățile competente ar trebui să țină seama în mod corespunzător de:

                                             (a)

                                             obiectivele prezentei recomandări, în special de necesitatea ca instituțiile financiare să mențină un nivel suficient de ridicat de capital, ținând seama inclusiv de traiectoria lor în materie de capital, pentru a atenua riscul sistemic și pentru a contribui la redresarea economică, având în vedere riscurile unei deteriorări a solvabilității societăților și gospodăriilor în contextul pandemiei;

                                             (b)

                                             necesitatea de a se asigura că nivelul general al distribuirilor efectuate de instituțiile financiare care intră în sfera lor de competență de supraveghere este semnificativ mai scăzut decât în ultimii ani care au precedat criza provocată de pandemia de COVID-19;

                                             (c)

                                             particularitățile fiecărui sector care intră în sfera lor de competență.”;

                     4.

                     secțiunea 2 punctul 4 se înlocuiește cu următorul text:
                     „4.   Calendar pentru măsurile aplicate ca urmare a recomandării

                     În conformitate cu articolul 17 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1092/2010, destinatarii trebuie să comunice Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și CERS acțiunile întreprinse drept răspuns la prezenta recomandare sau să justifice orice lipsă de acțiune. Fiecărui destinatar i se solicită să prezinte un raport privind punerea în aplicare a Recomandării A până la 15 octombrie 2021.”;

                     5.

                     secțiunea 2 punctul 5 se înlocuiește cu următorul text:
                     „5.   Modificări ale recomandării

                     Înainte de 30 septembrie 2021, Consiliul general va decide dacă și când va fi necesară modificarea prezentei recomandări, ținând seama, printre altele, de evoluțiile macroeconomice și de noile date privind stabilitatea sistemului financiar.”;

                     6.

                     la punctul 6 din secțiunea 2 intitulat „Monitorizare și evaluare” se adaugă următorul subpunct:

                                 „3.

                                 Secretariatul CERS va oferi asistență destinatarilor, asigurând coordonarea raportării și furnizarea de modele relevante și, dacă este cazul, informații detaliate privind procedura și calendarul pentru măsurile adoptate în urma recomandării.”;

                     7.

                     se elimină anexa intitulată „Comunicarea acțiunilor întreprinse ca răspuns la prezenta recomandare”.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 15 decembrie 2020.

                  Șeful secretariatului CERS,

                  în numele Consiliului general al CERS

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

            (2)  JO C 58, 24.2.2011, p. 4.

            (3)  Recomandarea CERS/2020/7 a Comitetului european pentru risc sistemic din 27 mai 2020 privind restricțiile aplicabile distribuirilor pe durata pandemiei de COVID-19 (JO C 212, 26.6.2020, p. 1).

            (4)  A se vedea comunicatul de presă al AEVMP: „ESMA’s Third EU-Wide CCP Stress Test Finds System Resilient to Shocks” („A treia testare la stres a CPC efectuată de AEVMP arată că sistemul este rezilient la șocuri”), disponibil la adresa: https://www.esma.europa.eu/press-news/esma-news/esma%E2%80%99s-third-eu-wide-ccp-stress-test-finds-system-resilient-shocks


title: Recomandarea a Consiliului din 3 aprilie 2020 în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România 2020/C 116/01

text:
               8.4.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 116/1

      RECOMANDAREA A CONSILIULUI
      din 3 aprilie 2020
      în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România
      (2020/C 116/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (7),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      întrucât:

                  (1)

                  În conformitate cu articolul 126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele membre trebuie să evite deficitele publice excesive.

                  (2)

                  Pactul de stabilitate și de creștere (PSC) are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

                  (3)

                  În data de 3 aprilie 2020, Consiliul a hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din TFUE, că în România există un deficit excesiv.

                  (4)

                  În conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (1) Consiliul adresează recomandări statului membru în cauză, invitându-l să pună capăt situației de deficit excesiv într-un anumit termen. Respectivele recomandări trebuie să stabilească un termen maxim de șase luni în care statul membru vizat să ia măsuri eficace în vederea corectării deficitului excesiv. Mai mult decât atât, printr-o recomandare privind corectarea unui deficit excesiv, Consiliul solicită îndeplinirea unor obiective bugetare anuale care corespund, pe baza previziunilor ce stau la baza recomandării, unei ameliorări anuale minime a soldului structural, și anume a soldului ajustat ciclic, excluzând însă măsurile cu caracter excepțional și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5 % din produsul intern brut (PIB), ca valoare de referință.

                  (5)

                  În conformitate cu previziunile de iarnă ale Comisiei din 2020, completate cu estimările variabilelor bugetare până în 2022, se estimează o creștere a PIB-ului real de 3,9 % în 2019. Pe baza ipotezei menținerii politicilor actuale, Comisia estimează că creșterea PIB-ului real va scădea ușor, dar va rămâne robustă, aceasta atingând 3,8 % în 2020 și 3,5 % în 2021 și în 2022. Pe de o parte, stimulul bugetar semnificativ pe care îl implică politicile actuale ar continua să dea un impuls consumului privat. Pe de altă parte, creșterea continuă a deficitului bugetar ar eroda încrederea consumatorilor și a investitorilor în sustenabilitatea traiectoriei de creștere a economiei. În consecință, se preconizează că investițiile vor scădea, întrucât investitorii privați țin seama de creșterea dezechilibrelor macroeconomice. Se preconizează că contribuția exporturilor nete va rămâne negativă pe perioada analizată în previziuni, deoarece exporturile continuă să fie afectate de cererea externă scăzută, în timp ce importurile sunt susținute de consumul privat. La rândul său, acest lucru ar deteriora și mai mult deficitul de cont curent deja ridicat.

                  (6)

                  La 10 decembrie 2019, guvernul a adoptat și i-a transmis parlamentului Strategia fiscal-bugetară pentru perioada 2020-2022 (denumită în continuare „strategia fiscal-bugetară”), cu o țintă revizuită de deficit public de 3,8 % din PIB în 2019, care depășește valoarea de referință de 3 % din PIB. Această revizuire în sus a deficitului planificat inițial de 2,8 % din PIB în 2019 s-a bazat pe datele privind execuția bugetară aferente perioadei scurse de la începutul exercițiului până la momentul respectiv. Strategia fiscal-bugetară a fost promulgată ca lege la 18 decembrie 2019.

                  (7)

                  Previziunile de iarnă ale Comisiei din 2020, completate cu variabile bugetare până în 2022, estimează că deficitul public va rămâne peste valoarea de referință de 3 % din PIB pe întreaga perioadă care face obiectul previziunilor. Comisia estimează un deficit public de 4 % din PIB în 2019, de 4,9 % în 2020, de 6,9 % în 2021 și de 7,7 % în 2022, în ipoteza menținerii politicilor actuale. Se preconizează că deficitul structural va crește cu 1 % din PIB în 2020, cu încă 1,9 % din PIB în 2021 și cu încă 0,8 % în 2022. Creșterea deficitului estimată de Comisie este determinată în principal de creșteri semnificative ale pensiilor, adoptate în vara anului 2019. Cheltuielile mai mari cu pensiile ar contribui cu 0,9 puncte procentuale din PIB la creșterea deficitului în 2020, cu 1,7 puncte procentuale din PIB în 2021 și cu 1,1 puncte procentuale din PIB în 2022. Se estimează că dublarea alocației pentru copii, prevăzută să intre în vigoare în luna august 2020, are un cost bugetar anualizat de 0,6 % din PIB. În strategia fiscal-bugetară, guvernul estimează un deficit public de 3,6 % din PIB în 2020, de 3,4 % în 2021 și de 2,8 % în 2022. Pe baza estimărilor guvernului, acest lucru ar conduce la o ajustare structurală de 0,3 % în 2020, de 0,2 % în 2021 și de 0,6 % în 2022. Ajustarea din cadrul strategiei fiscal-bugetare este, în principal, bazată pe cheltuieli. În special, se estimează că cheltuielile cu remunerarea angajaților, cu bunurile și serviciile și cheltuielile de capital pentru care nu există cofinanțare din partea UE vor scădea ca procentaj din PIB. Estimarea de către strategia fiscal-bugetară a unui nivel mai redus al deficitului, în comparație cu previziunile Comisiei, provine din existența în strategia fiscal-bugetară a unor previziuni macroeconomice subiacente mai optimiste și din faptul că strategia fiscal-bugetară nu ia în considerare impactul bugetar al unor măsuri adoptate, în timp ce moderarea planificată a cheltuielilor curente nu este susținută pe deplin de măsuri adoptate sau anunțate în mod credibil; prin urmare, previziunile Comisiei nu au putut să țină cont pe deplin de ea.

                  (8)

                  În 2018 datoria publică a României s-a ridicat la 34,7 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei, se estimează că datoria publică va crește la 46,6 % din PIB în 2022, rămânând astfel sub valoarea de referință din tratat.

                  (9)

                  În temeiul articolului 3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, corectarea deficitului excesiv se încheie în anul următor identificării acestuia (în cazul de față în 2021), cu excepția cazului în care există circumstanțe speciale. Traiectoria de ajustare ar trebui să fie stabilită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1467/97, ținând seama de poziția economică și bugetară a statului membru.

                  (10)

                  În situația actuală, în România există astfel de circumstanțe speciale. Corectarea deficitului excesiv până în 2021 ar necesita o ajustare bugetară prea drastică și ar duce la o pierdere semnificativă de producție. O traiectorie de ajustare mai lungă, implicând în continuare ajustări anuale substanțiale, ar avea un impact mai progresiv asupra creșterii economice și ar ține seama de faptul că exercițiul bugetar 2020 a început deja. Reformele structurale realizate în paralel cu consolidarea bugetară vor contribui la corectarea durabilă a deficitului excesiv. În acest context și ținând seama de situația economică și bugetară din România, este justificat ca termenul pentru corectarea deficitului excesiv să fie 2022.

                  (11)

                  O traiectorie de ajustare credibilă și sustenabilă în acest termen ar impune României să atingă o țintă de deficit public global de 3,6 % din PIB în 2020, de 3,4 % din PIB în 2021 și de 2,8 % din PIB în 2022, care, pe baza previziunilor Comisiei, corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (2) de 8,2 % în 2020, de 5,5 % în 2021 și de 5,5 % în 2022. O astfel de rată de creștere a cheltuielilor nete va fi indicatorul principal utilizat pentru evaluarea efortului bugetar, în cazul în care este necesară o analiză atentă. Ajustarea anuală corespunzătoare a soldului structural este de 0,5 % din PIB în 2020, de 0,8 % din PIB în 2021 și de 0,8 % din PIB în 2022. Pe baza previziunilor actuale, aceste ținte permit în continuare creșteri anuale ale cheltuielilor nete în termeni reali. Atingerea țintelor respective va necesita, probabil, reexaminarea creșterilor semnificative legiferate ale pensiilor, precum și alte măsuri recente care determină deteriorarea puternică a deficitului în cadrul scenariului de referință.

                  (12)

                  Măsurile de consolidare bugetară ar trebui să garanteze corectarea durabilă, vizând în același timp îmbunătățirea calității finanțelor publice și consolidarea potențialului de creștere a economiei.

                  (13)

                  Din 2016, România a derogat în mod sistematic și repetat de la normele bugetare prevăzute în cadrul bugetar național, făcându-le astfel în mare măsură ineficiente. Este extrem de important ca pe viitor România să asigure aplicarea deplină a cadrului bugetar național.

                  (14)

                  Pe termen mediu și lung, riscurile legate de soliditatea finanțelor publice par ridicate, acestea fiind determinate de deficitele bugetare ridicate și de costurile îmbătrânirii populației. Creșterile pensiilor, adoptate în vara anului 2019 și programate să intre în vigoare în perioada 2019-2021, joacă un rol important în cadrul acestor riscuri. Acest lucru confirmă nevoia urgentă de a restabili pe deplin sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice,

            RECOMANDĂ:

                  1.

                  România ar trebui să pună capăt situației actuale de deficit excesiv până cel târziu în 2022.

                  2.

                  România ar trebui să atingă o țintă de deficit public global de 3,6 % din PIB în 2020, de 3,4 % din PIB în 2021 și de 2,8 % din PIB în 2022, ceea ce corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de 8,2 % în 2020, de 5,5 % în 2021 și de 5,5 % în 2022, care corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB în 2020, de 0,8 % din PIB în 2021 și de 0,8 % din PIB în 2022.

                  3.

                  România ar trebui să precizeze și să pună în aplicare în mod riguros măsurile necesare pentru corectarea deficitului său excesiv până cel târziu în 2022. Măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure corectarea durabilă, într-o manieră favorabilă creșterii. România ar trebui să utilizeze orice venit excepțional în vederea reducerii deficitului.

                  4.

                  Consiliul stabilește data de 15 septembrie 2020 ca termen-limită până la care România să ia măsuri eficace și, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, să prezinte un raport detaliat privind strategia de consolidare pe care o are în vedere pentru atingerea țintelor. Ulterior, autoritățile române ar trebui să raporteze cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a acestor recomandări cel puțin o dată la șase luni, până la corectarea deficitului excesiv.

            În plus, autoritățile române ar trebui să se asigure de aplicarea integrală a cadrului bugetar național. Pentru a asigura succesul strategiei de consolidare bugetară, va fi important, de asemenea, ca aceasta să fie sprijinită de reforme structurale ample, în concordanță cu recomandările Consiliului adresate României în contextul Semestrului european și în special cu recomandările legate de procedura privind dezechilibrele macroeconomice.
      Prezenta recomandare se adresează României.

         Adoptată la Bruxelles, 3 aprilie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            G. GRLIĆ RADMAN

         (1)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (2)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.