title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al României pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/98

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al României pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2017
   (2017/C 261/22)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat România ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară pentru România din 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

               (3)

               La 5 mai 2017, România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de convergență pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (5)

               În perioada 2009-2015, România a beneficiat de trei programe de asistență pentru balanța de plăți, administrate în comun de Comisia Europeană și de Fondul Monetar Internațional, cu sprijinul Băncii Mondiale. Au fost efectuate plăți doar în cadrul primului program, pentru perioada 2009-2011, în timp ce pentru programele din perioadele 2011-2013 și 2013-2015 asistența financiară a fost de natură preventivă. Supravegherea ulterioară aplicării programului în numele Comisiei, al cărei scop este de a monitoriza capacitatea României de a rambursa împrumuturile acordate în cadrul primului program, a început în octombrie 2015 și va continua până la rambursarea a cel puțin 70 % din împrumutul acordat, ceea ce, conform previziunilor, ar corespunde primăverii anului 2018.

               (6)

               În prezent, România face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2017, guvernul prevede un deficit global de 2,9 % din PIB atât în 2017, cât și în 2018, precum și diminuarea treptată a acestuia la 2,0 % din PIB până în 2020. Se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu, respectiv un deficit structural de 1 % din PIB, nu va fi atins până în 2020, an care reprezintă orizontul de timp al programului. Se estimează că soldul structural recalculat (4) va ajunge la -2,6 % până în 2020. Potrivit Programului de convergență, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va crește de la 37,6 % din PIB în 2016 la 38,3 % din PIB în 2018, urmând apoi să scadă la 37,6 % din PIB în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este unul favorabil. Principalul risc de scădere la nivel macroeconomic rezultă dintr-un impact mai redus al măsurilor fiscale și structurale asupra perspectivelor de creștere pe termen scurt și mediu. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit prevăzute nu au fost suficient detaliate. Mai mult, riscul ca proiectul de lege privind salarizarea unitară să conducă la previziuni fiscal-bugetare mai defavorabile este unul de luat în seamă.

               (7)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat României să limiteze în 2016 abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu și să realizeze în 2017 o ajustare bugetară anuală de 0,5 % din PIB, cu excepția cazului în care obiectivul bugetar pe termen mediu este respectat cu un efort mai mic. Analiza datelor privind rezultatul exercițiului bugetar 2016 a indicat faptul că România s-a abătut în mod vizibil de la obiectivul bugetar pe termen mediu. În conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din TFUE și cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, Comisia a adresat României, la 22 mai 2017, un avertisment cu privire la abaterea vizibilă de la obiectivul bugetar pe termen mediu constatată în 2016. La 16 iunie 2017, Consiliul a adoptat încă o recomandare (5) în acest sens, în care confirmă necesitatea ca România să ia măsurile necesare pentru ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) să nu depășească 3,3 % în 2017, cifră ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, există riscul ca în 2017 să se înregistreze o abatere vizibilă de la ajustarea recomandată.

               (8)

               În 2018, având în vedere situația sa fiscal-bugetară, România ar trebui să realizeze ajustări suplimentare în direcția atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu, respectiv un deficit structural de 1 % din PIB. Conform matricei de ajustare convenite între părți în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, ajustarea menționată presupune respectarea cerinței ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete să nu depășească 4,3 %. Aceasta ar corespunde unei ajustări structurale de 0,5 % din PIB. Dacă se mențin politicile actuale, există riscul ca în 2018 să se înregistreze o abatere vizibilă de la această cerință. În plus, previziunile Comisiei din primăvara anului 2017 indicau un deficit public de 3,5 % din PIB în 2017 și de 3,7 % din PIB în 2018, depășindu-se astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. În ansamblu, Consiliul consideră că vor trebui adoptate, începând din 2017, măsuri suplimentare suficient de importante pentru a se respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere, având în vedere deteriorarea accentuată preconizată a situației fiscal-bugetare, în conformitate cu recomandarea adresată României la 16 iunie 2017 de a corecta abaterea vizibilă de la traiectoria de ajustare pentru a-și putea atinge obiectivul bugetar pe termen mediu.

               (9)

               Cadrul fiscal-bugetar al României este solid, dar nu este pe deplin respectat. Bugetul pentru 2016 a deviat semnificativ de la obiectivul pe termen mediu, care prevede un deficit structural de 1 % din PIB, încălcându-se astfel regula privind deficitul din cadrul fiscal-bugetar național. Bugetul pentru 2017 a deviat și mai mult de la normele fiscale naționale. Ca și în anii precedenți, nici în 2016 autoritățile române nu au trimis Parlamentului până la termenul statutar, fixat pentru luna august, o actualizare a strategiei fiscal-bugetare. Prin urmare, procedura bugetară anuală nu a fost ghidată de strategia fiscal-bugetară pe termen mediu.

               (10)

               Beneficiind de amortizoare de capital și de o creștere a profitabilității, sănătatea sectorului bancar a continuat să se îmbunătățească în 2016. Autoritățile române s-au angajat să efectueze în 2018 o evaluare cuprinzătoare a calității activelor din sectorul bancar și o simulare de criză în acest sector. Legea dării în plată a intrat în vigoare în mai 2016, însă riscurile la care este expus sectorul bancar au fost în mare parte atenuate prin decizia pronunțată de Curtea Constituțională, potrivit căreia instanțele vor trebui să verifice dacă debitorii îndeplinesc condițiile legale referitoare la existența impreviziunii. Legea privind conversia creditelor în franci elvețieni, adoptată de parlament în octombrie 2016, a fost recent declarată neconstituțională. Cu toate acestea, inițiative legislative repetate continuă să submineze previzibilitatea juridică, ceea ce ar putea avea un impact negativ asupra percepției generale a investitorilor.

               (11)

               Evaziunea fiscală este un fenomen răspândit în România, având drept efect scăderea veniturilor fiscale, prejudicierea echității fiscale și perturbarea economiei. România a realizat progrese limitate în ceea ce privește aplicarea recomandării specifice de consolidare a conformării fiscale și a colectării impozitelor. În 2016 au fost modificate procedurile pentru înregistrarea în scopuri de TVA și rambursarea TVA și sunt în curs de a fi introduse pe tot teritoriul țării case de marcat electronice conectate la administrația fiscală. Începând din 2017, în sectoare cum ar fi sectorul hotelier, al alimentației publice și în alte sectoare conexe, se aplică un regim special prin care TVA-ul se stabilește indiferent de categoria de venituri. În plus, au fost, de asemenea, adoptate restricții cu privire la activitățile independente și întreprinderile familiale, cu scopul de a descuraja evitarea obligațiilor fiscale. În 2016 s-a observat o îmbunătățire a ratei de conformare fiscală pentru declarațiile și plățile fiscale, însă inspecțiile și auditurile desfășurate în comun de autoritățile fiscale și de cele din domeniul muncii nu au reușit să conducă la obținerea unor rezultate mai bune. În plus, pragul cifrei de afaceri pentru regimul fiscal aplicabil microîntreprinderilor a fost majorat substanțial, în timp ce rata de impozitare a fost redusă, ceea ce a condus la un grad mai mare de respectare a obligațiilor fiscale, însă în detrimentul veniturilor bugetare. Abordările pe sectoare și categorii cu privire la impozitarea întreprinderilor riscă să impună o sarcină administrativă considerabilă atât asupra întreprinderilor, cât și asupra autorităților fiscale și nu asigură îmbunătățirea colectării impozitelor.

               (12)

               Distribuția veniturilor disponibile ale gospodăriilor (în funcție de mărimea gospodăriei) este deosebit de inegală în România, ceea ce afectează potențialul de creștere durabilă și favorabilă incluziunii al țării. Veniturile procentului de 20 % din populație reprezentând persoanele cele mai bogate sunt de peste opt ori mai mari decât cele ale procentului de 20 % reprezentând pătura cea mai săracă a populației. Acest raport este vizibil superior mediei din Uniune. Inegalitățile sunt cauzate în mare măsură de accesul inegal la asistența medicală, la educație, la servicii și la piața muncii. În plus, diferența dintre inegalitatea veniturilor înainte și după impozite și transferuri sociale este printre cele mai mici din Uniune. Indicatorul social de referință utilizat pentru calcularea principalelor prestații sociale nu a fost actualizat de la introducerea sa în 2008. Munca nedeclarată, inclusiv practica „salariilor în plic”, rămâne un fenomen de amploare și continuă să aibă un efect negativ asupra veniturilor fiscale, perturbând economia și subminând echitatea și eficacitatea sistemului de impozite și prestații sociale. Ca parte a unui proiect-pilot, au avut loc inspecții la nivel național la care au participat reprezentanți ai administrațiilor fiscale și ai inspectoratelor muncii, însă această inițiativă nu a reușit să aibă un impact sistemic până în prezent. Resursele nu sunt orientate cu prioritate către sectoarele cu cele mai mari riscuri de evaziune fiscală, se acordă o atenție limitată practicii „salariilor în plic”, iar măsurile coercitive prevalează asupra celor preventive.

               (13)

               Rezultatele de pe piața forței de muncă s-au îmbunătățit în 2016, când rata șomajului a atins un nivel la fel de scăzut ca cel din perioada premergătoare crizei. Continuă să se adâncească penuria forței de muncă, în condițiile îmbătrânirii populației și ale numărului ridicat al emigranților. Rata scăzută a șomajului este însoțită în contrapondere de una dintre cele mai ridicate rate de inactivitate din Uniune. Ratele de ocupare și de activitate în rândul tinerilor, al femeilor, al lucrătorilor slab calificați, al persoanelor cu handicap și al romilor, în special, sunt cu mult sub media Uniunii. Numărului tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare este în continuare foarte ridicat.

               (14)

               Deși în scădere, riscul de sărăcie sau de excluziune socială este foarte ridicat, în special pentru familiile cu copii, pentru persoanele cu handicap, pentru romi și pentru populația din mediul rural. În 2016, a fost adoptat un pachet cuprinzător pentru combaterea sărăciei, în contextul unei schimbări de politică ce pune accentul pe furnizarea sporită de servicii destinate unor grupuri specifice ale populației. Acest pachet prevede un proiect-pilot prin care s-ar furniza servicii integrate în comunitățile marginalizate. Aplicarea unui astfel de model la nivel național ar îmbunătăți în mod vizibil rata furnizării de servicii integrate, care în prezent este scăzută. A fost adoptată, ca răspuns la mai multe recomandări specifice succesive, Legea privind venitul minim de incluziune, care urmează să intre în vigoare în 2018. Venitul minim de incluziune sporește adecvarea și acoperirea asistenței sociale, combinând asistența pasivă cu măsuri active de ocupare și inspecții obligatorii. Potențialul său de activare este însă modest, obiectivul său fiind de a se adresa până în 2021, prin măsuri active de ocupare, unui procent de 25 % dintre beneficiari.

               (15)

               Politicile de activare au fost consolidate în contextul reformei Agenției Naționale pentru Ocuparea Forței de Muncă. Reformele introduse includ acordarea unui sprijin personalizat sporit și a unor servicii integrate persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și angajatorilor. Activitățile de sensibilizare și serviciile oferite tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare sunt în curs de a fi îmbunătățite. Cu toate acestea, politicile de activare destinate grupurilor celor mai îndepărtate de piața muncii rămân limitate, iar măsurile de activare propuse recent nu mai vizează cu prioritate aceste grupuri specifice. Sfera de acțiune a măsurilor respective și legătura lor cu serviciile sociale nu sunt suficiente pentru a îmbunătăți în mod notabil participarea în special a acestor grupuri la forța de muncă.

               (16)

               Adecvarea pensiilor și sărăcia în rândul persoanelor în vârstă au o dimensiune de gen notabilă, dat fiind că păstrând toți ceilalți parametri egali, vârsta mai scăzută de pensionare a femeilor antrenează automat drepturi de pensie mai modeste pentru acestea. România este unul dintre extrem de puținele state membre în care nu se prevede convergența vârstei de pensionare a femeilor cu cea a bărbaților. Legea privind egalizarea vârstei de pensionare pentru femei și bărbați a fost înaintată Parlamentului în 2013, dar până în prezent nu a fost adoptată decât de Senat.

               (17)

               Având în vedere evoluția productivității, convergența veniturilor și competitivitatea României, majorarea salariilor din sectorul public și din cel privat necesită o atenție specială. Creșterile salariale din sectorul public ar putea să se răsfrângă și asupra sectorului privat, ceea ce ar avea un impact asupra competitivității României. Deși rămâne printre cele mai mici din Uniune, nivelul salariului minim din România a crescut vizibil în ultimii ani. Majorările ad-hoc ale salariului minim au dus în perioada recentă la creșterea notabilă a numărului de lucrători care câștigă salariul minim pe economie și la o comprimare puternică în partea inferioară a scalei de distribuție a salariilor. Ca răspuns la o recomandare specifică adresată României, a fost creat la începutul anului 2016 un grup de lucru tripartit cu misiunea de a stabili un mecanism pentru fixarea salariului minim pe baza unor criterii economice, sociale și legate de piața muncii obiective, însă lucrările acestuia au suferit întârzieri notabile și trebuie reluate în mod corespunzător. Dialogul social este caracterizat în continuare de un număr redus de negocieri colective la nivel sectorial și de deficiențe instituționale care limitează eficacitatea reformelor.

               (18)

               Deținerea unor competențe de bază suficiente este un factor esențial pentru a găsi un loc de muncă stabil și de calitate, pentru a-l păstra și a participa cu succes la viața economică și socială. Sondajele internaționale indică faptul că adolescenții din România au deficiențe grave în ceea ce privește competențele de bază. Rata ridicată de părăsire timpurie a școlii, rata scăzută de absolvire a învățământului superior și numărul ridicat al emigranților au ca efect o penurie de lucrători calificați. Accesul la un învățământ general de calitate este limitat în zonele rurale, mai ales pentru copiii romi. Dificultatea de a atrage profesori buni în zonele rurale și în școlile cu un număr predominant de elevi romi, combinată cu segregarea și cu atitudini deseori discriminatorii, este cauza nivelului scăzut de educație al copiilor romi. Ca răspuns la recomandările specifice repetate adresate României, a fost adoptată și a început punerea în aplicare a Strategiei privind reducerea părăsirii timpurii a școlii. Printre măsurile recente se numără intervenții integrate, un program-pilot privind introducerea unei mese calde în școli, o rambursare îmbunătățită a costurilor de deplasare și acordarea de bonuri sociale pentru a încuraja participarea la învățământul preșcolar a copiilor săraci. Sunt prevăzute pentru toamna anului 2017 măsuri bazate pe proiecte cu finanțarea Uniunii pentru îmbunătățirea calității predării în școlile defavorizate, iar procesul de modernizare a programei de învățământ, chiar dacă nu a fost finalizat, este în curs. A fost îmbunătățită legislația de combatere a segregării, inclusiv prin consolidarea rolului inspectoratelor școlare în această privință. Cu toate acestea, nu există încă o metodologie de monitorizare. Sunt necesare măsuri suplimentare pentru a se obține progrese susținute în ceea ce privește combaterea inegalităților socioeconomice în domeniul educației. Garanția pentru tineret nu a avut până în prezent decât un impact pozitiv parțial asupra abandonului școlar timpuriu, iar programele „A doua șansă” nu sunt ușor accesibile. Sistemul de formare profesională și tehnică nu este suficient aliniat la necesitățile pieței muncii, iar participarea la activitățile de învățare destinate adulților este foarte scăzută.

               (19)

               Populația României se confruntă cu o situație precară în materie de sănătate. Accesul la o asistență medicală de calitate este afectat de numărul insuficient al personalului medical, de finanțarea inadecvată și de dependența excesivă de spitale, precum și de corupție, printre categoriile cele mai afectate numărându-se în special persoanele cu venituri mici și persoanele care locuiesc în zonele rurale. Pe lângă plățile informale pentru personalul medical, în sfera corupției intră procedurile de achiziții publice din spitale, fraudele legate de polițele de asigurare și acordarea de mită pentru a obține certificate care dau dreptul la prestații. Ca răspuns la o recomandare specifică și în contextul condiționalității exante pentru perioada de finanțare 2014-2020 prin fonduri ale Uniunii, România a luat o serie de măsuri de politică în sensul orientării de la tratamentul spitalicesc la cel ambulatoriu. Au fost elaborate planuri regionale de servicii de sănătate pentru a identifica necesitățile în materie de infrastructură și servicii, iar punerea în aplicare a Strategiei naționale de sănătate face în prezent obiectul unei monitorizări. În conformitate cu Strategia națională anticorupție 2016-2020, a fost adoptat un act legislativ menit să înnoiască sistemul de feedback privind plățile informale, iar salariile personalului medical au fost majorate. Strategia anticorupție prevede măsuri cuprinzătoare în domeniul sănătății, inclusiv promovarea răspunderii și a transparenței procedurilor de recrutare a directorilor de spitale. Cu toate acestea, acțiunile de consolidare a asistenței medicale comunitare, a îngrijirii medicale în regim ambulatoriu și a sistemelor de orientare a pacienților sunt încă într-un stadiu incipient, plățile informale sunt în continuare practicate pe scară largă, nu există încă transparență în administrarea spitalelor, iar Strategia națională privind forța de muncă în domeniul sănătății nu a fost încă adoptată.

               (20)

               Capacitatea administrativă și de elaborare de politici a României e grevată de proceduri opace și de lipsa de transparență în luarea deciziilor, de proceduri administrative greoaie, de utilizarea limitată a dovezilor de calitate, de o coordonare deficitară între politicile sectoriale și de amploarea corupției. Progresele în ceea ce privește reforma administrației publice sunt limitate. Structurile organizatorice sunt în continuare instabile, fapt care se repercutează negativ asupra independenței și eficacității administrației publice. În 2016 au fost lansate strategii privind funcția publică, însă nu sunt încă încorporate în cadrul legislativ unele dintre obiectivele principale ale acestora, în special cel legat de aplicarea unor criterii obiective pentru recrutarea, evaluarea și recompensarea performanței profesionale a personalului. Se propune armonizarea parțială a nivelurilor de salarizare, însă nu se face o legătură clară între performanță și remunerare, nici la nivel central, nici la nivel local. Capacitatea și autoritatea Agenției Naționale a Funcționarilor Publici trebuie consolidate în continuare. Efectele unora dintre măsurile inițiate în 2016 ce vizează asigurarea transparenței în elaborarea politicilor ar putea fi anulate. Planificarea strategică și evaluarea impactului reglementărilor nu sunt elemente puternic înrădăcinate în practica administrativă.

               (21)

               Infrastructura de transport, deficitară atât din punct de vedere calitativ, cât și cantitativ, a fost unul dintre factorii principali care au frânat dezvoltarea economică a României. Pentru a aborda deficiențele din acest domeniu și ca răspuns la o recomandare specifică, România a adoptat în toamna anului 2016 Master Planul General de Transport. Pentru a se accelera investițiile în infrastructura rutieră, gestionarea investițiilor respective a fost retrasă din competența autorității responsabile cu administrarea infrastructurii. În 2016 a fost înființat un organism însărcinat cu reformarea sistemului feroviar, care ar urma să fie operațional până la jumătatea anului 2017.

               (22)

               România a avut în ultima perioadă una dintre cele mai ridicate rate ale investițiilor din Uniune. Cu toate acestea, în 2016 volumul investițiilor publice a scăzut, acest lucru datorându-se, printre altele, nivelului redus de absorbție a fondurilor Uniunii. O rată de absorbție ridicată și utilizarea eficientă a fondurilor Uniunii sunt extrem de importante pentru ca România să își poată valorifica potențialul de dezvoltare în sectoare-cheie precum transporturile sau gestionarea deșeurilor, în special. Calitatea investițiilor publice a fost afectată, printre alte motive, de deficiențe de gestionare și de schimbarea priorităților. Ca răspuns la o recomandare specifică, s-au realizat progrese modeste în ceea ce privește o mai bună pregătire și ierarhizare a proiectelor de investiții publice din punctul de vedere al priorității. Începând din august 2016, ministerelor li s-a cerut să includă prioritățile de investiții în planurile lor de cheltuieli, însă nu au fost luate măsuri suplimentare pentru a consolida rolul Ministerului Finanțelor în stabilirea priorităților în materie de investiții și în îmbunătățirea coordonării între ministerele de resort a pregătirii proiectelor de investiții publice. Nu au fost încă adoptate Planul național de gestionare a deșeurilor și Programul de prevenire a generării de deșeuri, care erau prevăzute până la sfârșitul anului 2016. Aceste planuri sunt necesare și pentru a îmbunătăți guvernanța și asigurarea respectării legislației, astfel încât fondurile naționale și ale Uniunii să fie direcționate către atingerea standardelor de mediu convenite la nivelul Uniunii.

               (23)

               Desfășurarea unor proceduri de achiziții publice eficiente este esențială pentru îndeplinirea obiectivelor strategice și abordarea principalelor provocări de politică ale României, printre care se numără eficiența cheltuielilor publice, modernizarea administrației publice, lupta împotriva corupției și încurajarea inovării și a creșterii durabile și favorabile incluziunii. Eficiența procedurilor de achiziții publice este importantă și pentru ca cetățenii să aibă încredere în autoritățile publice și în democrație. România a luat în ultima vreme măsuri pentru a pune în aplicare Strategia în domeniul achizițiilor publice și planul de acțiune aferent. După intrarea în vigoare în mai 2016 a Legii privind achizițiile publice, în iunie 2016 au fost adoptate acte legislative de punere în aplicare privind achizițiile publice și achizițiile în domeniul utilităților publice, până la sfârșitul anului 2016 a fost adoptată legislația secundară privind contractele de concesiuni, iar Agenda națională pentru achiziții publice prevede acțiuni de control și prevenire a corupției. Cu toate acestea, o serie de măsuri esențiale prevăzute de strategie nu au fost încă adoptate, cum ar fi sporirea controalelor și alte măsuri de combatere a corupției, punerea în aplicare completă a achizițiilor publice electronice și formarea responsabililor cu achizițiile publice.

               (24)

               Peste 45 % din populația României trăiește în zonele rurale, care rămân mult în urma zonelor urbane din punctul de vedere al accesului la piața muncii și la educație, la servicii și la infrastructură, precum și al bunăstării materiale. Ca răspuns la o recomandare specifică privind îmbunătățirea accesului la servicii publice integrate, extinderea infrastructurii de bază și încurajarea diversificării economice, în special în zonele rurale, România a adoptat în 2016 un set cuprinzător de măsuri privind dezvoltarea rurală, modernizarea fermelor mici, sprijinirea IMM-urilor neagricole, a investițiilor în infrastructură, inclusiv în ceea ce privește serviciile sociale și învățământul, precum și privind formalizarea relațiilor de muncă. Succesul pe termen lung al acestor măsuri va depinde de capacitatea României de a implementa acțiunile-pilot pe o scară mai largă și de a identifica și a absorbi în mod eficace fondurile Uniunii disponibile.

               (25)

               Întreprinderile publice joacă un rol esențial în economie, în special în principalele sectoare de infrastructură. O guvernanță precară a întreprinderilor publice conduce la o profitabilitate mai scăzută a acestora față de întreprinderile private, cu consecințe negative asupra finanțelor publice. Ca răspuns la o recomandare specifică, România a realizat progrese substanțiale pentru în îmbunătățirea guvernanței corporative a întreprinderilor publice. Normele care însoțesc Legea privind guvernanța corporativă a întreprinderilor publice au fost adoptate rapid în toamna anului 2016. Cadrul legislativ respectă bunele practici internaționale privind transparența în procesul de numire a membrilor consiliului de administrație și privind administrarea întreprinderilor publice și conferă Ministerului de Finanțe competențe specifice în materie de monitorizare și de asigurare a respectării legislației. Au fost luate, de asemenea, măsuri pentru a spori gradul de informare a autorităților locale cu privire la noile norme și au fost făcute publice informațiile bugetare privind întreprinderile publice. Cu toate acestea, întârzierile în ceea ce privește numirea unor administratori profesioniști ridică semne de întrebare privind continuarea implementării.

               (26)

               Competitivitatea României este afectată de rezultatele slabe în materie de competitivitate prin alți factor decât costurile și de obstacolele structurale în calea tranziției către o economie cu o valoare adăugată mai mare, printre care se numără complexitatea procedurilor administrative. Ca răspuns la o recomandare specifică din 2016, România a adoptat o serie de acte legislative menite să simplifice procedurile administrative și să faciliteze relația dintre cetățeni și administrația publică, însă acestea privesc doar un număr restrâns de proceduri.

               (27)

               Corupția persistă la toate nivelurile și rămâne un obstacol în calea afacerilor. România a realizat progrese substanțiale în ceea ce privește multe dintre acțiunile de reformare a sistemului judiciar propuse și în combaterea corupției la nivel înalt. Cu toate acestea, mai trebuie întreprinse acțiuni-cheie pentru a răspunde preocupărilor din aceste domenii, astfel încât să se garanteze durabilitatea și ireversibilitatea reformelor. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește propunerea unor măsuri suplimentare de prevenire și de combatere a corupției, în special în administrația locală, însă persistă dificultăți notabile în punerea în aplicare efectivă a Strategiei naționale anticorupție adoptată în 2016. Trebuie depuse eforturi pentru a se respecta independența justiției în viața publică a României, a finaliza procesul de reformare a codurilor penal și civil și a asigura executarea eficientă a hotărârilor judecătorești. România primește recomandări în domeniul reformei judiciare și al luptei împotriva corupției în cadrul mecanismului de cooperare și de verificare. Aceste domenii nu sunt, prin urmare, abordate în recomandările specifice adresate României.

               (28)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2017 și Programul național de reformă al României pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate României în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (29)

               Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               În 2017, să asigure conformitatea cu Recomandarea Consiliului din 16 iunie 2017 de a corecta abaterea vizibilă de la traiectoria de ajustare astfel încât să poată atinge obiectivul bugetar pe termen mediu. În 2018, să depună un efort fiscal-bugetar notabil, în conformitate cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Să asigure aplicarea integrală a cadrului fiscal-bugetar. Să consolideze respectarea obligațiilor fiscale și colectarea impozitelor. Să combată munca nedeclarată, inclusiv prin utilizarea sistematică a controalelor integrate.

               2.

               Să consolideze politicile de activare cu ținte specifice și serviciile publice integrate, adresându-se cu predilecție grupurilor celor mai îndepărtate de piața muncii. Să adopte legislație privind egalizarea vârstei de pensionare pentru bărbați și femei. Să instituie un mecanism transparent de stabilire a salariului minim, în consultare cu partenerii sociali. Să îmbunătățească accesul la un învățământ general de calitate, în special pentru copiii romi și pentru copiii din zonele rurale. În domeniul sănătății, să favorizeze tratamentul ambulatoriu și să combată plățile informale.

               3.

               Să adopte legislație care să asigure existența unui corp al funcționarilor publici profesionist și independent, recrutat pe baza unor criterii obiective. Să consolideze ierarhizarea în funcție de priorități a proiectelor de investiții publice și pregătirea acestora. Să asigure în timp util punerea în aplicare integrală și sustenabilă a Strategiei naționale în domeniul achizițiilor publice.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și temporar, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

      (5)  Recomandarea Consiliului din 16 iunie 2017 în vederea corectării abaterii vizibile constatate de la traiectoria de ajustare către atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în România (JO C 216, 6.7.2017, p. 1).

      (6)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (7)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/87

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2016
   (2016/C 299/21)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Danemarca ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară privind Danemarca pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Danemarca în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)

               La 26 aprilie 2016, Danemarca și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Danemarca face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2016, guvernul prevede o ameliorare a soldului global, cu atingerea unui echilibru în 2020. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,5 % din PIB, va fi atins în 2016. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge 35,1 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Potrivit previziunilor efectuate de Comisie în primăvara anului 2016, Danemarca va respecta, în 2016 și 2017, ajustările bugetare recomandate. Pe baza evaluării Programului de convergență pe care a efectuat-o și a previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul se așteaptă ca Danemarca să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (6)

               În Danemarca, creșterea durabilă este condiționată de asigurarea unei forțe de muncă adecvate pe măsură ce populația îmbătrânește. O serie de reforme substanțiale ale pieței muncii din ultimii ani au vizat în special creșterea stimulentelor pentru muncă și îmbunătățirea eficienței politicilor active din domeniul pieței forței de muncă. Aceste reforme ar putea contribui la atingerea obiectivului în materie de ocupare a forței de muncă asumat de Danemarca în cadrul Strategiei Europa 2020 și la sustenabilitatea sistemului danez de protecție socială. Cu toate acestea, obiectivul național în materie de incluziune socială din cadrul Strategiei Europa 2020, vizând reducerea numărului de persoane care trăiesc în gospodării cu o intensitate foarte scăzută a muncii, este departe de a fi fost atins. Incluziunea pe piața muncii și ameliorarea capacității de inserție profesională a grupurilor dezavantajate rămân o provocare. Acest lucru este valabil în special în cazul persoanelor provenite din familii de migranți din afara UE, chiar și al celor care locuiesc de mult timp în Danemarca, și în cazul tinerilor cu un nivel de instruire scăzut. Măsurile de integrare pe piața muncii convenite în cadrul negocierilor tripartite din 2016 ar putea ameliora situația refugiaților și a migranților nou-sosiți. Cu toate acestea, ar trebui luate măsuri suplimentare pentru inserția mai eficace pe piața muncii a altor grupuri marginalizate.

               (7)

               Pentru a se păstra nivelul relativ ridicat de protecție socială existent în Danemarca, este esențial ca productivitatea muncii să crească. Această creștere a fost însă lentă în ultimele două decenii. Unul dintre factorii care contribuie la această situație este lipsa continuă a concurenței în sectorul serviciilor interne, în special în cazul serviciilor cu amănuntul și al construcțiilor. Prin urmare, Danemarca trebuie să își intensifice eforturile pentru ameliorarea productivității în sectorul construcțiilor prin eliminarea barierelor și asigurarea unor sisteme de autorizare proporționale în cazurile în care astfel de sisteme sunt considerate necesare. Este, de asemenea, nevoie să fie relaxate restricțiile impuse unităților din sectorul comerțului cu amănuntul, în special prin aplicarea reformelor prezentate de guvern.

               (8)

               Nivelul general al investițiilor din Danemarca a scăzut începând cu prăbușirea investițiilor private care a avut loc în perioada crizei economice. Această situație este în parte o consecință a nivelului scăzut al investițiilor din sectorul rezidențial care a urmat exploziei bulei imobiliare, precum și a capacității neutilizate din sectorul întreprinderilor. Stimularea investițiilor ar ajuta Danemarca să își consolideze creșterea economică și să își sporească productivitatea. S-au identificat bariere în calea investițiilor în sectorul serviciilor și în cel al cercetării. Sectorul bunurilor și serviciilor cu amănuntul și cel al construcțiilor se confruntă cu bariere la intrarea pe piață, care la rândul lor afectează creșterea concurenței și a productivității. Eforturile de transformare a rezultatelor cercetărilor universitare în inovații comerciale ar putea fi consolidate.

               (9)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Danemarcei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (10)

               În lumina evaluării menționate, Consiliul a examinat Programul de convergență al Danemarcei, iar avizul său (4) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să respecte obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016 și să efectueze o ajustare bugetară anuală de 0,25 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017.

               2.

               Să consolideze productivitatea și investițiile în sectorul privat, prin sporirea concurenței în sectorul serviciilor interne, în special prin facilitarea intrării pe piața bunurilor și serviciilor cu amănuntul și pe cea a construcțiilor. Să stimuleze cooperarea dintre întreprinderi și universități.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 4 octombrie 2011 privind numirea unui membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene

text:
               11.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 265/29

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 4 octombrie 2011
   privind numirea unui membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene
   (2011/669/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 283 alineatul (2),
   având în vedere Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 11.2,
   RECOMANDĂ CONSILIULUI EUROPEAN:
   să îl numească pe domnul Jörg ASMUSSEN în calitate de membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene pentru un mandat de opt ani.

      Adoptată la Luxemburg, 4 octombrie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52013DC0394

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Portugalia /* COM/2013/0394 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
cu scopul de a pune capăt situației
de deficit public excesiv în Portugalia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul
(7),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 126 din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele membre trebuie
să evite deficitele publice excesive.
(2)
Pactul de stabilitate și de creștere are
la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de
consolidare a condițiilor propice stabilității prețurilor
și unei creșteri susținute și durabile, care să
contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)
La 2 decembrie 2009, Consiliul a decis,
în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din TFUE, că în
Portugalia există un deficit excesiv și, în temeiul
articolului 126 alineatul (7) din TFUE și al articolului 3
din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din
7 iulie 1997[1]
privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit
excesiv[2],
a adresat acestui stat membru o recomandare de corectare a deficitului excesiv
până cel târziu în 2013.
(4)
La 15 iunie 2010, Comisia a concluzionat că
Portugalia a luat măsuri eficace, în concordanță cu recomandarea
Consiliului din 2 decembrie 2009, pentru a-și aduce deficitul
public sub valoarea de referință de 3 % din PIB și a
considerat, prin urmare, că, la acea dată, nu mai era necesară
nicio măsură suplimentară în cadrul procedurii de deficit
excesiv.
(5)
La 9 octombrie 2012, Consiliul a concluzionat, în
conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr.
1467/97 al Consiliului, că au fost luate măsuri eficace, dar că
au survenit evenimente economice negative neprevăzute cu consecințe
nefavorabile majore pentru finanțele publice. Prin urmare, Consiliul a
adoptat o recomandare revizuită în temeiul articolului 126 alineatul (7)
din TFUE („recomandarea revizuită în cadrul PDE”) și a recomandat
Portugaliei să își corecteze deficitul excesiv până cel târziu
în 2014. Pentru a aduce deficitul public sub valoarea de referință de
3% din PIB până în 2014, Portugaliei i s-a recomandat să realizeze o
îmbunătățire a soldului structural de 2,3 % din PIB în
2012, de 1,6 % din PIB în 2013 și de 1,3 % din PIB în 2014. Obiectivele
de deficit compatibile cu îmbunătățirile solicitate ale soldului
structural bugetar au fost de 5 % din PIB pentru 2012, de 4,5 % din
PIB pentru 2013 și de 2,5 % din PIB pentru 2014.
(6)
Autorităților portugheze li s-a
recomandat, de asemenea, să pună în aplicare măsurile adoptate
în bugetul 2012 și în suplimentul acestuia din luna martie, precum și
să ia măsuri suplimentare în valoare de 0,3 % din PIB. Portugaliei
i s-a recomandat să adopte măsuri de consolidare permanente în
valoare de cel puțin 3 % din PIB care să fie incluse în bugetul
2013 și măsuri suplimentare în caz de derapaje, precum și
să definească măsuri în valoare de 1¾ % din PIB în 2014, ca
urmare a unei revizuiri exhaustive a cheltuielilor publice (PER - Public
Expenditure Review). În plus, Portugalia ar trebui să pună în
aplicare cerințele Deciziei de punere în aplicare 2011/344/UE a
Consiliului din 17 mai 2011 privind acordarea de asistență
financiară din partea Uniunii pentru Portugalia și ale modificărilor
sale succesive. Legea-cadru a bugetului ar trebui adaptată pentru a
încorpora normele UE în materie de guvernanță bugetară, iar
Portugalia ar trebui să continue îmbunătățirea
transparenței și a controlului în toate etapele bugetare, precum
și respectarea cadrului bugetar pe termen mediu.
(7)
În conformitate cu articolul 3
alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, în cazul în
care au fost întreprinse măsuri concrete și dacă, după
adoptarea recomandării inițiale, survin evenimente economice negative
și neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore pentru
finanțele publice, Consiliul poate decide, la recomandarea Comisiei,
adoptarea unei recomandări revizuite în temeiul articolului 126 alineatul
(7) din TFUE. Apariția unor evenimente economice negative și
neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore asupra bugetului
trebuie evaluată în raport cu previziunile economice care au stat la baza
recomandării Consiliului.
(8)
În conformitate cu articolul 126
alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului, Consiliul trebuie
să adreseze recomandări statului membru în cauză, invitându-l
să pună capăt situației de deficit excesiv într-un termen
dat. Recomandarea trebuie să stabilească un termen maxim de șase
luni pentru luarea unor măsuri eficace de către statul membru vizat
în vederea corectării deficitului excesiv. În plus, într-o recomandare
privind corectarea unui deficit excesiv, Consiliul trebuie să solicite
realizarea unor obiective bugetare anuale care, pe baza previziunilor ce stau
la baza recomandării, să fie în concordanță cu o
îmbunătățire anuală minimă a soldului structural,
altfel spus a soldului ajustat ciclic, excluzând măsurile one-off
și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5 % din PIB ca
valoare de referință.
(9)
În previziunile care au stat la baza
recomandării revizuite din octombrie 2012, se preconiza că PIB-ul
real va scădea cu 3 % în 2012 și cu 1 % în 2013. De atunci,
perspectivele de creștere s-au deteriorat considerabil, după ce
situația din ultimul trimestru al anului 2012 s-a dovedit a fi mult mai
gravă decât era de așteptat, în ceea ce privește evoluția
atât a activității economice, cât și a pieței forței
de muncă, ceea ce a dus la o scădere cu 3,2 % a PIB-ului real în
2012. Având în vedere reportul negativ din 2012 și deteriorarea
perspectivelor de creștere pentru piețele de export ale Portugaliei,
în ultima versiune actualizată a previziunilor serviciilor Comisiei
referitoare la perspectivele economice din Portugalia, creșterea PIB-ului
real a fost revizuită prin scădere la -2,3 % în 2013.
(10)
În 2012, deficitul public a atins 6,4 % din
PIB, depășind obiectivul PDE de 5,0 %. Deficitul a fost afectat
de o serie de operațiuni cu caracter excepțional care nu erau
cunoscute la data emiterii recomandării în cadrul PDE. Printre aceste operațiuni
se numără: o injecție de capital în banca de stat CGD
(0,5 % din PIB); redirecționarea de către guvern a conversiei în
acțiuni a împrumuturilor acordate acționarilor Parpública către
SAGESTAMO, două societăți care nu aparțin sectorului public
(0,5 % din PIB); deprecierile asociate transferului de active de la BPN
(0,1 % din PIB). În plus, la recomandarea Eurostat, vânzarea licenței
de exploatare a principalelor aeroporturi din Portugalia a fost tratată ca
o retragere a capitalurilor proprii și nu a avut, prin urmare, niciun
impact asupra soldului bugetului general, spre deosebire de ceea ce fusese
prevăzut în buget de către autoritățile publice (0,7 %
din PIB). Fără a ține seama de impactul acestor factori cu
caracter excepțional asupra soldului nominal, deficitul public general
s-ar fi ridicat la 4,7 % din PIB, valoare inferioară obiectivului.
(11)
Controlul strict al cheltuielilor a compensat
performanța foarte slabă a veniturilor, determinată de
situația macroeconomică, din ultimul trimestru al anului. Reducerile
de cheltuieli au fost realizate, în cea mai mare parte, la nivelul
cheltuielilor salariale din sectorul public, prin reducerea anticipată a
forței de muncă din sectorul public, dar au fost obținute
și prin reducerea consumului intermediar și prin înghețarea
creditelor bugetare pentru noi proiecte de investiții. De asemenea,
execuția bugetului la nivel regional și local s-a dovedit mai
bună decât era de așteptat. În general, Portugalia a adoptat
măsuri de consolidare permanente în valoare de aproape 6 % din PIB în
2012, depășind cuantumul măsurilor solicitate de recomandarea
revizuită în cadrul PDE. În conformitate cu previziunile serviciilor
Comisiei din mai 2013, îmbunătățirea soldului structural în 2012
a fost de 2,4 % din PIB, comparativ cu obiectivul de 2,3 % din PIB
prevăzut în recomandarea revizuită în cadrul PDE. Luând în
considerare revizuirea creșterii PIB-ului potențial de la
recomandarea revizuită în cadrul PDE până în prezent, efortul bugetar
ar fi fost cu cel puțin 0,2 pp mai mare. În plus, modificarea
estimată a soldului structural a fost afectată de diminuarea
veniturilor comparativ cu scenariul care a stat la baza recomandării în
cadrul PDE la aplicarea elasticităților standard ale veniturilor. Această
diminuare a fost de 0,4 pp. Luând în considerare aceste efecte, modificarea
ajustată a soldului structural s-a ridicat la 3,0 % din PIB,
depășind astfel considerabil efortul solicitat în recomandarea
revizuită în cadrul PDE.
(12)
Pentru 2013, în versiunea actualizată din mai
2013 a previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la perspectivele
economice din Portugalia, se preconizează că deficitul public general
va atinge 5,5 % din PIB, comparativ cu obiectivul de 4,5 % din PIB
prevăzut în recomandarea revizuită în cadrul PDE. Consolidarea
bugetară din 2013 trebuie să compenseze atât o deviere negativă
importantă a soldului primar, care reflectă perspective mai atenuate
în ceea ce privește piața forței de muncă și
creșterea, cât și continuarea reechilibrării în direcția
unei economii orientate mai mult către export, dar bazată
totodată pe o fiscalitate mai redusă comparativ cu previziunile care
au stat la baza recomandării revizuite PDE. În plus, la 5 aprilie, Curtea
Constituțională s-a pronunțat împotriva mai multor măsuri
în valoare de 0,8 % din PIB incluse în bugetul 2013, care trebuiau
compensate. Concret, hotărârea Curții a vizat reducerea uneia dintre
cele două prime plătite lucrătorilor din sectorul public,
reducerea cu 90 % a uneia dintre cele două prime acordate
pensionarilor și introducerea unor contribuții la asigurările
sociale pentru alocațiile de șomaj și pentru indemnizațiile
aferente concediilor medicale.
(13)
Versiunea actualizată din mai 2013 a
previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la perspectivele economice din
Portugalia prevede un efort structural de 0,6 % din PIB în 2013. Acest
procent este cu 1,6 % din PIB mai mic decât efortul recomandat de
Consiliu. Cu toate acestea, luând în calcul revizuirea prin scădere a
creșterii PIB-ului potențial începând cu data la care a fost
emisă recomandarea revizuită în cadrul PDE, efortul structural
estimat în 2013 ar fi cu aproximativ 0,2 pp mai mare. În plus, modificarea
soldului structural este, de asemenea, grav afectată de diminuarea
veniturilor (și anume, în raport cu evoluția PIB-ului, pe baza
elasticităților standard ale veniturilor), care a fost de aproximativ
0,5 pp. Per ansamblu, luând în considerare acești factori, efortul
structural estimat ar fi de 1,3 % din PIB. Astfel, efortul bugetar ajustat
este puțin mai mic decât efortul solicitat de recomandarea revizuită
în cadrul PDE.
(14)
Ajustarea bugetară în 2013 se bazează pe
măsurile de consolidare permanente cu o valoare netă de 3,5 %
din PIB, printre care se numără măsurile incluse în legea
bugetului 2013, care urmează să fie modificată printr-un buget
suplimentar până la sfârșitul lunii mai, anticiparea măsurilor
de reducere a cheltuielilor identificate în contextul revizuirii cheltuielilor
publice, precum și alte măsuri de înlocuire a măsurilor bugetare
care au fost declarate neconstituționale. Cuantumul măsurilor de
consolidare îl depășește pe cel prevăzut în momentul
emiterii recomandării revizuite în cadrul PDE din octombrie 2012. Măsurile
includ, printre altele, o restructurare a impozitului pe venit (PIT - personal
income tax) și majorarea accizelor și a impozitelor pe
proprietate. În ceea ce privește cheltuielile, măsurile au în vedere
o reducere semnificativă a costurilor salariale din sectorul public prin
reducerea recrutărilor, combinată cu o reducere a remunerațiilor
și compensațiilor pentru ore suplimentare; eficientizarea modului de
funcționare a administrației publice; scăderea consumului public
intermediar, inclusiv economii în domeniul parteneriatelor public-privat; o mai
mare raționalizare a eforturilor din sectorul
sănătății și al întreprinderilor de stat; precum
și utilizarea anticipată a veniturilor din fondurile UE.
(15)
Pentru 2014, potrivit versiunii actualizate din mai
2013 a previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la perspectivele
economice din Portugalia, se preconizează că deficitul public va
scădea la 4,0% din PIB, comparativ cu obiectivul de 2,5% din PIB
prevăzut în recomandarea revizuită în cadrul PDE din octombrie 2012. Această
deviere reflectă deficitele mai ridicate din anii anteriori, precum
și o redresare economică mai atenuată. Se prevede că, în
2014, efortul structural va fi de 1,4 % din PIB, depășind cu 0,1
pp efortul solicitat în recomandarea revizuită în cadrul PDE. Evoluția
PIB-ului potențial între proiecțiile care stau la baza
recomandărilor revizuite în cadrul PDE și previziunile actualizate ar
adăuga 0,1 pp la efortul bugetar estimat. În plus, luând în calcul
diminuarea neprevăzută a veniturilor, efortul ar urma să
crească la 1,8 % din PIB. Astfel, efortul structural ajustat în 2014
ar depăși considerabil cuantumul solicitat de recomandarea
revizuită în cadrul PDE.
(16)
Aceste proiecții se bazează pe
măsuri discreționare în valoare de cel puțin 2 % din PIB. În
ceea ce privește cheltuielile, aceste măsuri se vor baza pe
rezultatele PER, care vizează simplificarea și modernizarea
administrației publice, reducerea excedentului de funcții și de
entități din întregul sector public, ameliorarea
sustenabilității sistemului de pensii și realizarea economiilor
de costuri vizate în cadrul fiecărui minister de resort. În cursul lunii
aprilie și la începutul lunii mai, guvernul a adoptat un pachet de
măsuri permanente vizând reducerea cheltuielilor, cu un randament cumulat
de 4,7 miliarde EUR (2,8 % din PIB) în perioada 2013-2014. Guvernul
a inițiat o consultare amplă cu partenerii sociali și politici,
în vederea definirii și implementării depline a acestor reforme. În
ceea ce privește veniturile, autoritățile prevăd o
reformă cuprinzătoare a impozitului pe profit în 2014. Obiectivul
este de a încuraja investițiile și creșterea prin simplificarea
sistemului de impozite pe profit. Dat fiind spațiul fiscal limitat,
reforma ar trebui să fie neutră din punctul de vedere al veniturilor.
(17)
Datoria publică brută a crescut de la
108,3 % în 2011 la 123,6 % din PIB în 2012 și, potrivit celei
mai recente versiuni actualizate a previziunilor serviciilor Comisiei
referitoare la perspectivele economice din Portugalia, se preconizează
că va atinge o valoare de vârf de aproximativ 124,2 % în 2014,
depășind astfel, în toți acești ani, valoarea de
referință prevăzută în tratat. Evoluția
ascendentă a proiecțiilor pentru 2012 se explică, în cea mai
mare parte, prin tratamentul statistic al transferului către stat al
veniturilor din privatizări obținute de societatea Parpública, precum
și prin efectul unei traiectorii mai puțin favorabile a PIB-ului
și al proiecțiilor revizuite în materie de deficit. Guvernul va
prezenta diverse măsuri destinate să limiteze creșterea ratei
datoriei, cum ar fi vânzarea unor active străine ale unui fond de
securitate socială și finalizarea eforturilor de privatizare. În
2014, grație amplorii consolidării bugetare și unor
evoluții economice mai favorabile, se așteaptă deja un ușor
surplus primar.
(18)
Au fost luate măsuri importante pentru a
îmbunătăți gestiunea finanțelor publice din Portugalia. De
asemenea, Portugalia a fost invitată să continue ameliorarea
transparenței și a controlului în toate etapele bugetare și la
toate nivelurile administrației publice. În decembrie 2012, legea-cadru a
bugetului a fost modificată pentru a încorpora principiile Tratatului
privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii
economice și monetare (pactul fiscal) și pachetul de șase
propuneri legislative. Până la sfârșitul anului 2013, este
prevăzută o revizuire suplimentară în vederea
îmbunătățirii procedurilor și principiilor privind
gestiunea bugetară, răspunderea, transparența și
simplificarea. În plus, proiectele de legi privind finanțele regionale
și locale au fost prezentate Parlamentului la sfârșitul lunii
decembrie 2012. Legile respective prevăd mecanisme
îmbunătățite de coordonare între administrația
centrală și administrațiile regionale și locale, un cadru
bugetar multianual și norme fiscale mai stricte, aplicând totodată
principiile Legii-cadru modificate a bugetului. De asemenea, Portugalia
și-a intensificat eforturile de limitare a datoriilor contingente
angajându-se într-un proces de renegociere cu efecte pe termen lung privind
parteneriatele public-privat, cu economii semnificative deja preconizate în
2013, iar restructurarea întreprinderilor de stat progresează într-un ritm
favorabil. Întreprinderile de stat de la nivel sectorial au ajuns la un
echilibru operațional înainte de sfârșitul anului 2012, iar în viitor
se preconizează câștiguri suplimentare în materie de
eficiență. Autoritățile analizează
posibilitățile de gestionare a datoriei importante a întreprinderilor
de stat. Aceste reforme demonstrează un angajament important în vederea
realizării sustenabilității fiscale pe termen mediu.
(19)
În conformitate cu cea mai recentă versiune
actualizată a previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la
perspectivele economice, Portugalia nu va atinge obiectivele bugetare nominale
stabilite în recomandarea Consiliului din 9 octombrie 2012. Cu toate acestea,
luând în considerare schimbările survenite la nivelul evoluțiilor
economice în raport cu scenariul macroeconomic pe care se bazează
recomandarea revizuită a Consiliului, se pare că Portugalia a luat
măsuri eficace care reprezintă un progres adecvat în direcția
corectării deficitului excesiv în 2012 și 2013, în limitele
specificate de Consiliu la 9 octombrie 2012. Mai precis, Portugalia a adoptat
măsuri de consolidare consistente, cifrate la aproape 6¼% din PIB în 2012
și la 3¼% din PIB în 2013 Efortul structural realizat în 2012, corectat în
funcție de creșterea PIB-ului potențial și de diminuarea
veniturilor, a depășit considerabil efortul solicitat în recomandarea
revizuită în cadrul PDE. În 2013, se preconizează că efortul
structural va fi mai redus decât efortul solicitat, în primul rând din cauza
evoluțiilor economice nefavorabile și a momentului în care a fost
luată hotărârea Curții Constituționale, și anume în
plin an bugetar, ceea ce a făcut dificilă găsirea unor
măsuri de substituție de o calitate structurală similară.
În 2014, se așteaptă ca efortul structural să
depășească din nou efortul solicitat. Având în vedere toți
acești factori și în concordanță cu flexibilitatea
prevăzută de Pactul de stabilitate și de creștere,
acordarea unui an suplimentar pentru corectarea deficitului excesiv pare a fi
justificată.
(20)
Acordarea unui an suplimentar pentru corectarea
deficitului excesiv ar necesita obiective intermediare de deficit de 5,5 %
din PIB în 2013, de 4,0 % din PIB în 2014 și de 2,5 % din PIB în
2015, ceea ce, pe baza celei mai recente versiuni actualizate a previziunilor
serviciilor Comisiei referitoare la perspectivele economice din Portugalia,
corespunde unei îmbunătățiri a soldului bugetar structural de
0,6 % din PIB în 2013, de 1,4 % din PIB în 2014 și de 0,5 %
din PIB în 2015, aceasta din urmă corespunzând
îmbunătățirii minime prevăzute la articolul 5 alineatul (1)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997[3]. În paralel cu revizuirile
periodice ale Programului de ajustare economică pentru Portugalia, astfel
cum sunt definite în Decizia de punere în aplicare 2011/344/UE a Consiliului,
monitorizarea progreselor înregistrate în punerea în aplicare a angajamentelor
sale legate de procedura de deficit excesiv va fi efectuată la un interval
de trei luni.
(21)
Portugalia îndeplinește condițiile de
prelungire a termenului-limită pentru corectarea deficitului public
excesiv în conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (5) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 privind accelerarea și clarificarea
aplicării procedurii de deficit excesiv,
RECOMANDĂ:
(1)
Autoritățile portugheze ar trebui să
pună capăt situației actuale de deficit excesiv până în
2015.
(2)
Autoritățile portugheze ar trebui să
aducă obiectivele de deficit la 5,5 % din PIB în 2013, la 4,0 %
din PIB în 2014 și la 2,5 % din PIB în 2015, ceea ce corespunde unei
îmbunătățiri a soldului structural de 0,6 % din PIB în 2013, de
1,4 % din PIB în 2014 și de 0,5 % din PIB în 2015, pe baza versiunii
actualizate din mai 2013 a previziunilor serviciilor Comisiei referitoare la
perspectivele economice din Portugalia.
(3)
Autoritățile portugheze ar trebui să
pună în aplicare măsuri în valoare de 3½ % din PIB pentru a
limita deficitul la 5,5 % din PIB în 2013. Printre acestea se
numără măsurile definite în legea bugetului 2013 și
reduceri suplimentare ale costurilor salariale, eficientizarea modului de
funcționare a administrației publice, reducerea consumului public
și o mai bună utilizare a fondurilor UE.
(4)
Autoritățile portugheze ar trebui să
adopte, pe baza PER, măsuri de consolidare permanente în valoare de cel
puțin 2 % din PIB, în vederea atingerii unui deficit de 4,0 %
din PIB în 2014. Aceste măsuri ar trebui să aibă drept scop
simplificarea și modernizarea administrației publice, reducerea
excedentului de funcții și de entități din întregul sector
public, ameliorarea sustenabilității sistemului de pensii și
realizarea economiilor de costuri urmărite de fiecare minister în parte.
(5)
Autoritățile portugheze ar trebui să
adopte măsurile de consolidare permanente necesare pentru atingerea
obiectivului de deficit de 2,5 % din PIB prevăzut pentru 2015.
(6)
Guvernul portughez trebuie să ia măsuri
eficace pentru a pune în aplicare prezenta recomandare până la 1 octombrie
2013 și să prezinte, conform articolului 10 alineatul (2a) din
Regulamentul (UE) nr. …/2013, un raport detaliat referitor la strategia de
consolidare avută în vedere pentru atingerea obiectivelor fixate.
De asemenea, Portugalia ar trebui să
mențină ritmul reformelor din sectorul gestiunii finanțelor
publice prin revizuirea Legii-cadru a bugetului până la sfârșitul
anului 2013, pentru a îmbunătăți în continuare procedurile
și principiile privind gestiunea bugetară, răspunderea,
transparența și simplificarea, și să își continue
eforturile de limitare a datoriilor contingente generate de întreprinderile de
stat și de parteneriatele public-privat.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Preşedintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
[2]               Toate documentele referitoare la
procedura de deficit excesiv din Portugalia sunt disponibile la:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm.
[3]               JO L 209, 2.8.1997, p. 5.


title: Recomandarea Comisiei din 28 aprilie 2010 privind inițiativa de programare în comun a cercetării Agricultura, siguranța aprovizionării cu alimente și schimbările climatice

text:
               4.5.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 111/27

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 28 aprilie 2010
   privind inițiativa de programare în comun a cercetării „Agricultura, siguranța aprovizionării cu alimente și schimbările climatice”
   (2010/253/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 181,
   întrucât:

               (1)

               Sectorul agriculturii și cel al silviculturii sunt foarte expuse schimbărilor climatice, deoarece depind în mod direct de condițiile climatice, iar emisiile generate de agricultură în Uniune totalizează 14 % din emisiile de gaze cu efect de seră la nivel global.

               (2)

               Schimbările climatice reprezintă una dintre principalele probleme cu care se confruntă agricultura pentru a hrăni populația globului, care se preconizează că va ajunge la 9 miliarde de oameni până în anul 2050.

               (3)

               Se așteaptă ca cererea mondială de alimente să crească cu 50 % până în 2030 și să se dubleze până în 2050, într-o perioadă în care se estimează că cererea de biomasă destinată unor utilizări nealimentare va spori foarte mult.

               (4)

               Agricultura și silvicultura se confruntă cu o creștere importantă a cererii de biomasă pentru utilizări nealimentare, influențată de eforturile de reducere din alte sectoare și de necesitatea trecerii la o economie cu emisii scăzute de carbon.

               (5)

               Rezervele mondiale de anumite produse alimentare de bază au scăzut, iar creșterile vertiginoase ale prețurilor alimentelor (cum au fost cele din cursul anului 2008) ar putea deveni mult mai frecvente dacă cererea în creștere nu este contrabalansată de o ofertă corespunzătoare.

               (6)

               Schimbările climatice pot afecta productivitatea culturilor agricole, gestionarea efectivelor de animale și localizarea activităților de producție, având consecințe importante asupra veniturilor din agricultură, a utilizării terenurilor și a economiilor rurale în anumite părți ale Uniunii.

               (7)

               Sectorul agricol al țărilor tropicale și subtropicale, în special în Africa subsahariană, este extrem de vulnerabil la schimbările climatice și orice criză majoră a alimentelor în aceste regiuni va afecta Europa.

               (8)

               Pentru a preveni producerea de daune ireversibile de către aceste riscuri combinate și pentru a se obține o aprovizionare cu alimente durabilă în contextul unor condiții climatice în continuă schimbare, sunt necesare acțiuni concertate.

               (9)

               Această inițiativă de programare în comun prezintă relevanță și pentru dezvoltarea politicii agricole comune.

               (10)

               În cadrul reuniunii sale din 3 decembrie 2009, Consiliul Competitivitate a recunoscut că „Agricultura, siguranța aprovizionării cu alimente și schimbările climatice” reprezintă un domeniu în care programarea în comun ar aduce un plus de valoare important față de eforturile actuale, fragmentate, întreprinse de statele membre în domeniul cercetării. Prin urmare, acesta a adoptat concluzii în care recunoștea necesitatea lansării unei inițiative de programare în comun în materie și prin care invita Comisia să contribuie la pregătirea acesteia. De asemenea, Consiliul a reafirmat că programarea în comun este un proces condus de statele membre, Comisia având rolul de facilitator.

               (11)

               Programarea în comun a cercetării în domeniul agriculturii, al siguranței aprovizionării cu alimente și al schimbărilor climatice ar încuraja punerea în comun a competențelor, cunoștințelor și resurselor pentru a avansa cercetările în vederea dezvoltării unei abordări privind provocarea reprezentată de siguranța aprovizionării cu alimente și pentru amenințările pe care le constituie schimbările climatice, creșterea populației mondiale și cererea de produse alimentare și nealimentare.

               (12)

               Pentru a îndeplini obiectivele stabilite în prezenta recomandare, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile inițiative ale Comisiei destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea agendei strategice de cercetare. Statele membre trebuie, de asemenea, să coopereze cu Comitetul permanent pentru cercetarea agricolă pentru a asigura coordonarea activităților de programare în comun cu agenda mai amplă privind cercetarea agricolă.

               (13)

               Statele membre trebuie să raporteze regulat Comisiei cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei inițiative de programare în comun, astfel încât Comisia să poată prezenta rapoarte Parlamentului European și Consiliului,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre sunt încurajate să creeze o viziune comună asupra modului în care cooperarea și coordonarea în domeniul cercetării la nivelul Uniunii pot contribui la abordarea provocării reprezentate de siguranța alimentară și a amenințărilor pe care le constituie schimbările climatice, creșterea populației mondiale și cererea de produse alimentare și nealimentare.

               2.

               Statele membre sunt încurajate să elaboreze o agendă strategică de cercetare comună care să stabilească necesități și obiective de cercetare pe termen mediu și lung în domeniul siguranței alimentare, prin adaptarea la schimbările climatice în agricultură și prin atenuarea acestora. Agenda strategică de cercetare ar trebui să conțină un plan de implementare care să stabilească priorități și orizonturi de timp și să precizeze acțiunile, instrumentele și resursele necesare pentru implementarea agendei strategice de cercetare.

               3.

               Statele membre sunt încurajate să includă următoarele acțiuni în cadrul agendei strategice de cercetare și al planului de implementare:

                           (a)

                           identificarea și schimbul de informații cu privire la programele și activitățile de cercetare relevante de la nivel național;

                           (b)

                           consolidarea capacităților comune de analiză prospectivă și de evaluare tehnologică, pentru a asigura că amenințările nou-apărute sunt monitorizate în mod constant și fac obiectul unor rapoarte regulate;

                           (c)

                           schimbul de informații, resurse, bune practici, metodologii și orientări;

                           (d)

                           identificarea domeniilor sau a activităților de cercetare care ar putea beneficia de pe urma coordonării, a cererilor comune de propuneri sau a punerii în comun a resurselor;

                           (e)

                           definirea procedurilor de realizare în comun a cercetării în domeniile menționate la litera (d);

                           (f)

                           acolo unde este oportun, punerea în comun a infrastructurilor de cercetare existente sau crearea unora noi;

                           (g)

                           exportarea și diseminarea cunoștințelor, a inovațiilor și a abordărilor interdisciplinare către alte regiuni din Europa și din lume, precum și asigurarea utilizării eficiente a rezultatelor cercetării pentru a ameliora competitivitatea și politicile europene;

                           (h)

                           încurajarea unei colaborări mai bune între sectorul public și cel privat, alături de inovarea deschisă între diferite sectoare comerciale;

                           (i)

                           luarea în considerare a nevoilor în continuă schimbare ale consumatorilor și a celor ale industriei agroalimentare din Uniune în momentul stabilirii obiectivelor programelor conexe.

               4.

               Statele membre sunt încurajate să instituie o structură administrativă comună în domeniul agriculturii, siguranței alimentare și schimbărilor climatice, autorizată să stabilească reguli, condiții și proceduri comune de cooperare și coordonare și să monitorizeze implementarea agendei strategice de cercetare.

               5.

               Statele membre sunt încurajate să implementeze în comun agenda strategică de cercetare, inclusiv prin programele de cercetare naționale sau prin alte activități de cercetare la nivel național.

               6.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile inițiative ale Comisiei destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea agendei strategice de cercetare și în vederea coordonării programelor comune cu alte inițiative ale Uniunii în acest domeniu.

               7.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia pentru a studia posibile forme de implicare a comunității agricole și a altor părți interesate în aplicarea rezultatelor obținute și pentru a lua în considerare modalități optime de integrare a inițiativei de programare în comun în dezvoltarea politicii agricole comune.

               8.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia în ceea ce privește utilizarea tuturor instrumentelor relevante ale politicii în domeniul inovării pentru a facilita transformarea rezultatelor cercetării în produse și servicii și în special în ceea ce privește modul optim de a face ca toate formele de inovație să fie accesibile întreprinderilor mici și mijlocii, inclusiv agricultorilor.

               9.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile forme de consultare și cooperare pe această temă cu organisme sau grupuri la nivel internațional corespunzătoare.

               10.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comitetul permanent pentru cercetarea agricolă pentru a asigura coordonarea activităților de programare în comun cu agenda mai amplă privind cercetarea agricolă.

               11.

               Statele membre sunt încurajate să raporteze regulat Comisiei cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei inițiative de programare în comun.

      Adoptată la Bruxelles, 28 aprilie 2010.

            Pentru Comisie

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Membru al Comisiei