title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/92

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2018
      (2018/C 320/21)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Portugalia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Portugalia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Portugalia pentru 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Portugalia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Portugalia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Portugalia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Mai precis, stocurile ridicate ale datoriei externe nete, ale datoriei private și ale celei publice și ponderea mare a creditelor neperformante constituie vulnerabilități în contextul unei creșteri scăzute a productivității. Pentru a asigura ajustarea datoriilor externe nete, sunt necesare o poziție prudentă a contului curent și menținerea câștigurilor în materie de competitivitate. Ratele datoriei private, care se situau la niveluri ridicate, continuă să scadă, atât datorită relansării creșterii nominale, cât și fluxurilor de credit ușor negative, iar ponderea datoriei publice în PIB ar trebui să înregistreze o evoluție descrescătoare, pe fondul unor nevoi persistente de reducere a gradului de îndatorare. Intervențiile din sectorul financiar au contribuit la reducerea riscurilor la adresa stabilității, deși băncile continuă să fie penalizate de o profitabilitate scăzută și un stoc ridicat (care a început totuși să se reducă) de credite neperformante. O creștere sporită a productivității este esențială pentru îmbunătățirea perspectivelor în materie de competitivitate, pentru reducerea gradului de îndatorare și creșterea potențială. De mai mulți ani, șomajul înregistrează o scădere rapidă. Există în continuare lacune în materie de politici, în special în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor planificate pentru reducerea numărului de credite neperformante și îmbunătățirea mediului de afaceri. Adoptarea și punerea în aplicare a mai multor planuri de reformă, care includ măsuri de combatere a segmentării pieței muncii și reforme bugetare structurale vizând îmbunătățirea sustenabilității finanțelor publice, vor trebui să facă obiectul unei monitorizări.

                  (4)

                  La 27 aprilie 2018, Portugalia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, precum și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Programul de stabilitate pentru 2018 prognozează înscrierea pe o traiectorie ferm descendentă a ponderii datoriei publice în PIB. Programul național de reformă al Portugaliei pentru 2018 include atât angajamente pe termen scurt, cât și angajamente pe termen mediu și abordează provocările identificate în raportul de țară pentru 2018. Mai precis, în acest program se anunță măsuri în domeniile calificărilor și inovării, care pot stimula productivitatea și pot spori valoarea exporturilor portugheze. Strategia de reducere a creditelor neperformante care a fost prezentată, împreună cu acțiunile de promovare a capitalizării firmelor, contribuie la reducerea îndatorării economiei portugheze și la curățarea bilanțurilor băncilor. În general, punerea în aplicare efectivă a programelor prezentate ar contribui la corectarea dezechilibrelor.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  Portugalia face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2018, Portugalia și-a propus să atingă deficite globale de 0,7 % din PIB și 0,2 % din PIB în 2018 și, respectiv, 2019, nivelul urmând să se amelioreze și să atingă un excedent de 1,4 % din PIB până în 2021. Planurile respective nu includ potențialul efect de creștere a deficitului pe care îl au măsurile de sprijin pentru bănci începând cu 2019. Conform planificărilor, obiectivul bugetar pe termen mediu – un excedent structural de 0,25 % din PIB – va fi atins până în 2020. În Programul de stabilitate pentru 2018 se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge 122,2 % în 2018 și 118,4 % în 2019, aceasta urmând să ajungă la 107,3 % în 2021. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil pentru 2018, dar favorabil în anii următori. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2018 nu au fost suficient detaliate.

                  (7)

                  Programul de stabilitate al Portugaliei pentru 2018 arată că impactul bugetar al incendiilor forestiere de mare amploare din 2017 este semnificativ și prezintă dovezi convingătoare privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. În special, din Programul de stabilitate pentru 2018 reiese faptul că bugetul pentru 2018 include cheltuieli excepționale de aproximativ 0,07 % din PIB care corespund unor măsuri preventive de protejare a teritoriului național împotriva incendiilor forestiere. Programul de stabilitate pentru 2018 prevede cheltuieli legate de gestionarea situațiilor de urgență, clasificate drept măsuri cu caracter excepțional, și cheltuieli legate de măsuri de prevenire. Având în vedere caracterul integrat al acestor cheltuieli și relația directă cu incendiile forestiere de mare amploare din 2017, tratamentul specific al cheltuielilor legate de prevenirea incendiilor forestiere s-ar putea înscrie în aplicarea „clauzei privind evenimentele neobișnuite”. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile aferente măsurilor de prevenire se ridică, în 2018, la 0,07 % din PIB. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 acoperă aceste cheltuieli suplimentare, incendiile forestiere de mare amploare și fără precedent constituind un eveniment neobișnuit, al cărui impact asupra finanțelor publice ale Portugaliei este important, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. În primăvara anului 2019 se va efectua o evaluare finală, inclusiv în privința sumelor eligibile, pe baza datelor din 2018 observate și puse la dispoziție de autoritățile portugheze.

                  (8)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Portugaliei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) nu va depăși 0,1 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de cel puțin 0,6 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a atinge o orientare bugetară care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. Ca urmare a evaluării de către Comisie a forței redresării din Portugalia, efectuată în contextul avizului său privind proiectul de plan bugetar pentru 2018 al Portugaliei, și acordând importanța cuvenită provocărilor legate de sustenabilitate, nu este necesar să fie luate în considerare elemente suplimentare în această privință. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul unei abateri semnificative de la ajustarea recomandată în 2018 și în anii 2017 și 2018 luați împreună.

                  (9)

                  În 2019, având în vedere faptul că ponderea datoriei publice în PIB a Portugaliei este de peste 60 %, iar deviația estimată a PIB-ului este de 1,3 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 0,7 %, în conformitate cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Dacă nu se fac schimbări la nivel de politică, există riscul unei abateri semnificative de la acest obiectiv în 2019 și în anii 2018 și 2019 luați împreună. În același timp, se preconizează că Portugalia va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2018 și în 2019. În general, Consiliul este de părere că în 2018 ar trebui luate măsuri care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Ar fi prudent ca orice câștig excepțional să fie utilizat pentru reducerea nivelului datoriei publice.

                  (10)

                  Asigurarea sustenabilității datoriei publice depinde de consolidarea fiscală sustenabilă printr-o îmbunătățire structurală a finanțelor publice, care ar urma să fie atinsă printr-o mai bună colectare a veniturilor și printr-un control sporit al cheltuielilor. Pentru o consolidare a controalelor cheltuielilor, este esențial să se aplice în mod eficace legea privind controlul angajamentelor, să se aplice în mod strict și în timp util legea privind cadrul bugetar și să se continue eforturile de revizuire și de raționalizare a cheltuielilor. Planificarea și execuția bugetară constituie în continuare o provocare considerabilă, în special în sectorul sănătății, în care nivelul plăților întârziate (arieratele) rămâne foarte ridicat, ceea ce indică, de asemenea, existența unor deficiențe în ceea ce privește controlul contabil și practicile de conducere. Pentru o consolidare fiscală durabilă, ar trebui găsite soluții la problema nivelului ridicat și aflat în creștere al costurilor legate de îmbătrânirea populației. Se preconizează că, pe termen mediu, creșterea riscurilor bugetare legate de îmbătrânirea populației va fi legată, în mare parte, de costurile finanțării pensiilor, în timp ce costurile legate de sănătate vor duce la o creștere a presiunii pe termen lung. Adoptarea unor măsuri menite să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen mediu a sistemului de pensii, împreună cu o strategie cuprinzătoare menită să facă față costurilor de sănătate generate de îmbătrânirea populației ar contribui la abordarea riscurilor respective.

                  (11)

                  În mod similar, controlul cheltuielilor, gestionarea creanțelor și îmbunătățirea viabilității financiare generale a întreprinderilor de stat ar putea contribui în mod semnificativ la îmbunătățirea structurală a finanțelor publice. Deși veniturile nete globale sunt în continuare negative, rezultatele operaționale ale întreprinderilor de stat s-au îmbunătățit, în general, în ultimii ani, cu excepția sectorului sănătății, unde situația s-a înrăutățit. Datoria neconsolidată totală a întreprinderilor de stat care țin de administrația publică rămâne, de asemenea, ridicată, situându-se la 18,3 % din PIB la sfârșitul anului 2017. Sunt în curs de introducere măsuri menite să asigure o îmbunătățire a monitorizării întreprinderilor de stat, dar rămâne de văzut care va fi impactul acestora. Gestionarea datoriilor în curs și planul de recapitalizare a întreprinderilor de stat ar trebui să reducă gradul de îndatorare și cheltuielile cu dobânda, dar stimulentele adecvate ar putea fi consolidate prin asigurarea unui cadru previzibil și transparent pentru transferuri bugetare limitate.

                  (12)

                  În Portugalia, redresarea pieței muncii continuă, în ritmul consolidării performanței economice. În 2017 s-au înregistrat peste 150 000 de noi locuri de muncă, iar rata de ocupare a forței de muncă (20-64 de ani) a crescut până la 73,4 % în 2017, ajungând la nivelul de dinainte de criză. Rata șomajului a scăzut considerabil și se situează acum sub media zonei euro. Rata șomajului de lungă durată a scăzut, de asemenea, rapid, deși rămâne la un nivel relativ ridicat. Pe lângă politicile active existente în domeniul forței de muncă, scutirile de la prestațiile de asigurări sociale și un model de serviciu public de asistență adaptată pentru persoanele în căutarea unui loc de muncă, Portugalia introduce, de asemenea, în 2018, ghișee unice pentru ocuparea forței de muncă. Acest lucru ar putea juca un rol major în asigurarea unei acoperiri mai largi a măsurilor de activare. De asemenea, s-a înregistrat o îmbunătățire a indicatorilor referitori la sărăcie și la inegalitate. Rata riscului de sărăcie sau de excluziune socială se apropie de media la nivelul Uniunii, iar ponderea veniturilor celor mai săraci 20 % dintre cetățeni a crescut începând cu 2015. Cu toate acestea, nivelul de inegalitate a veniturilor este în continuare ridicat. În plus, eficacitatea transferurilor sociale (cu excepția pensiilor) în ceea ce privește reducerea sărăciei în rândul populației este scăzută, gradul de adecvare a sistemului de venit minim, deși îmbunătățit, rămâne limitat, iar accesibilitatea locuințelor reprezintă o provocare tot mai mare pentru gospodăriile cu venituri mici.

                  (13)

                  Deși în 2017 numărul de locuri de muncă permanente a crescut, procentajul angajaților temporari a rămas stabil, la 22 %, numărându-se însă, în continuare, printre cele mai ridicate niveluri din Uniune. În 2017, aproximativ 82 % din angajații temporari se aflau în această situație în mod involuntar. Tot mai multe persoane își găsesc locuri de muncă permanente după ce au ocupat locuri de muncă temporare, însă contractele temporare reprezintă în continuare norma pentru șomerii care își găsesc un loc de muncă. Mai mult, diferența de remunerare dintre lucrătorii temporari și lucrătorii permanenți, care era deja mare, a crescut și mai mult în timpul crizei. Măsurile de promovare a creării de locuri de muncă permanente (de exemplu, Contrato-Emprego) și scutirile de la plata contribuțiilor sociale în schimbul recrutării de persoane care aparțin grupurilor vulnerabile s-au dovedit a fi eficace, dar au avut o acoperire limitată. Anumite aspecte ale legislației privind protecția locurilor de muncă și procedurile judiciare greoaie pot descuraja în continuare angajarea cu contracte pe durată nedeterminată. Cu toate acestea, în prezent nu se prevede nicio acțiune de revizuire a cadrului juridic al acestor concedieri. Guvernul are în vedere adoptarea unor măsuri care să abordeze segmentarea pieței muncii prin intermediul unor discuții tripartite cu partenerii sociali.

                  (14)

                  Nivelul global al competențelor populației adulte rămâne printre cele mai scăzute din Uniune, reprezentând un obstacol pentru potențialul de inovare și competitivitatea țării. Printre acestea se numără competențele digitale: în 2017, doar 50 % dintre cetățenii cu vârste cuprinse între 16 și 74 de ani aveau competențe digitale de bază sau mai avansate (față de media Uniunii de 57 %). Se desfășoară programe în acest sens (în special Qualifica și inițiativa națională privind competențele digitale Incode 2030), însă eficacitatea lor în îmbunătățirea competențelor de bază ale lucrătorilor (competențe numerice, alfabetizare și competențe digitale) și, în cele din urmă, creșterea productivității vor depinde de gradul de acoperire și de calitatea formării oferite, dincolo de recunoașterea competențelor. Datele arată că recentele majorări ale salariului minim (în total, o creștere cumulată de 18,3 % din 2014) nu au afectat rata de ocupare a forței de muncă în rândul lucrătorilor slab calificați, însă creșterea semnificativă a numărului de angajați acoperiți, de până la 20,4 % în al treilea trimestru al anului 2017, a condus la o comprimare tot mai mare a salariilor. Acest lucru riscă să reducă avantajele salariale legate de competențe, în special între lucrătorii slab calificați și cei cu calificare medie, lucrătorii cu un nivel scăzut de calificare fiind astfel mai puțin motivați să investească în educație și în formare. Guvernul, împreună cu partenerii sociali, monitorizează îndeaproape evoluțiile salariului minim.

                  (15)

                  Rata părăsirii timpurii a școlii rămâne mai ridicată decât media din Uniune, însă aceasta se înscrie pe o tendință de scădere pe termen lung, parțial datorită aplicării unor măsuri de încurajare a reușitei școlare și de reducere a ratei abandonului școlar. Elevii au rezultate școlare tot mai bune, dar există preocupări legate de echitate, întrucât există diferențe foarte mari între cuartila socioeconomică inferioară și cea superioară în ceea ce privește proporția elevilor cu rezultate slabe. Numărul absolvenților de învățământ terțiar (30-34 de ani) a scăzut de la 34,6 % în 2016 la 33,9 % în 2017, cu mult sub obiectivul național de 40 % până în 2020. În ciuda faptului că există un mare potențial de inserție profesională pentru absolvenții de științe, inginerie, tehnologie și matematică, nivelul de absorbție a studenților în aceste domenii este scăzut.

                  (16)

                  În pofida evoluțiilor pozitive înregistrate în ultimii ani în sistemul portughez de cercetare și inovare, în special în ceea ce privește cantitatea și calitatea resurselor umane și producția științifică, există încă, în general, blocaje semnificative în crearea unei culturi și a unor condiții care să permită o cooperare mai strânsă între mediul universitar și cel al afacerilor. Printre acestea se numără barierele care afectează transferul de cunoștințe și de tehnologie, comercializarea rezultatelor cercetării, precum și perspectivele de carieră în domeniul cercetării, care nu îi stimulează suficient pe cercetători să exploreze căile „cercetării antreprenoriale” și posibilitățile de colaborare cu sectorul industrial. O mai mare sensibilizare și claritate cu privire la proprietatea intelectuală în relația dintre universități și întreprinderi ar putea contribui la reducerea timpului necesar îndeplinirii obiectivelor contractuale, la valorificarea economică a cunoștințelor științifice, precum și la realizarea potențialului economic al acestora.

                  (17)

                  O strategie globală de reducere mai rapidă a activelor neperformante este în curs de aplicare. Acest lucru a contribuit la reducerea ponderii creditelor neperformante de la 17,2 % din împrumuturile brute, la sfârșitul anului 2016, la 13,3 % în al patrulea trimestru al anului 2017. Împrumuturile neperformante acordate întreprinderilor constituie un motiv deosebit de îngrijorare, deoarece ele reprezintă aproximativ două treimi din stocul total de credite neperformante. Ponderea împrumuturilor neperformante acordate întreprinderilor rămâne ridicată, situându-se la 25,2 % din valoarea brută a creditelor. Rezoluția activelor toxice este esențială pentru eliberarea ofertei de credite pentru investiții noi și o creștere durabilă. Cu toate acestea, procedurile pentru întreprinderile insolvabile și piețele secundare pentru activele toxice rămân în continuare obstacole semnificative în reducerea ratei creditelor neperformante. Deși majorările de capital, împreună cu eforturile actuale de reducere a costurilor, precum și unele evoluții pozitive recente legate de creditele neperformante, îmbunătățesc perspectivele din sectorul financiar, rentabilitatea rămâne scăzută, expunerea la datoria suverană, ridicată, iar amortizoarele de capital, slabe.

                  (18)

                  Accesul la finanțare constituie în continuare o provocare majoră pentru economia portugheză. Obținerea unui acces stabil la finanțare, în special la capital propriu, este considerată a fi una dintre principalele provocări pentru întreprinderile portugheze, la aceasta adăugându-se presiunile legate de reducerea gradului de îndatorare. În termeni relativi, sursele alternative de finanțare rămân mai puțin relevante. În ultimii ani, s-au lansat noi programe și linii de credit și s-au simplificat în continuare normele care vizează mediul de afaceri, dar există încă loc de mai bine. În același timp, deși în scădere, nivelul creditelor neperformante și al datoriilor întreprinderilor rămâne ridicat, iar îmbunătățirea alocării capitalului întreprinderilor mai productive ar fi benefică pentru mediul de investiții.

                  (19)

                  În pofida progreselor înregistrate în simplificarea administrativă a unor aspecte transversale care afectează viața de zi cu zi a cetățenilor și a întreprinderilor, barierele administrative și de reglementare specifice fiecărui sector împiedică încă investițiile și alocarea eficientă a resurselor. O restructurare a fluxurilor de lucru procedurale prin scurtarea termenelor de luare a deciziilor, derogarea de la principiul aprobării tacite numai în cazuri foarte limitate și înlocuirea sistemelor de autorizare care necesită prezentarea unor documente multiple cu „declarații pe propria răspundere” sunt câteva reforme sectoriale extrem de necesare în acest sens. În sectorul construcțiilor, taxele administrative ar trebui să modificate, astfel încât acestea să fie proporționale cu costurile reale. Deși concurența din domeniul achizițiilor publice rămâne limitată, codul revizuit privind achizițiile publice urmărește să promoveze transparența, concurența și o mai bună gestionare a contractelor de achiziții publice. Ar trebui să se monitorizeze punerea în aplicare a noilor norme, în special impactul unor reguli mai stricte asupra utilizării atribuirii directe. Deși sistemul judiciar portughez este tot mai eficient, durata procedurilor în instanțele administrative rămâne o provocare. În plus, întreprinderile își exprimă în continuare îngrijorarea cu privire la corupție și la lipsa de transparență. Deși s-au înregistrat progrese în ceea ce privește urmărirea în justiție a actelor de corupție, eforturile de îmbunătățire a culturii integrității în cadrul instituțiilor publice nu au dat până acum suficiente rezultate.

                  (20)

                  Reformele în materie de reglementare realizate de la începutul programului de asistență financiară sunt limitate, oprind sau chiar inversând, uneori, reformele adoptate în acest context. Grupurile de întreprinderi nu sunt autorizate să furnizeze mai multe servicii profesionale. Normele care reglementează anumite servicii profesionale, în special serviciile juridice, sunt, în ceea ce privește aspectele decisive (precum forma juridică, acționariatul, gestionarea, publicitatea și practicile multidisciplinare), mai puțin ambițioase decât legea-cadru. Reforma sistemului de autorizare și înregistrare a furnizorilor de servicii din domeniul construcțiilor a fost prea puțin însoțită de o diminuare a controalelor pentru serviciile de instalare și a controalelor privind construcțiile.

                  (21)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Portugaliei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Portugaliei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Portugalia, ci și de gradul în care acestea respectă normele și orientările Uniunii.

                  (22)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (23)

                  Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2018 și în 2019, Portugalia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 0,7 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ratei datoriei publice. Să consolideze controlul cheltuielilor, eficiența costurilor și elaborarea corespunzătoare a bugetului, în special în sectorul sănătății, cu un accent pe reducerea arieratelor în spitale. Să îmbunătățească viabilitatea financiară a întreprinderilor de stat, în special prin ameliorarea veniturilor nete globale și prin reducerea datoriei.

                  2.

                  Să promoveze un mediu propice pentru angajarea cu contracte pe durată nedeterminată, inclusiv prin revizuirea cadrului juridic, în consultare cu partenerii sociali. Să îmbunătățească nivelul de calificare a populației adulte, inclusiv alfabetizarea digitală, consolidând și extinzând sfera de aplicare a componentei de formare în programele de calificare pentru adulți. Să îmbunătățească nivelul de absorbție a absolvenților de învățământ superior în domeniile științei și tehnologiei.

                  3.

                  Să sporească eficiența procedurilor de insolvență și de recuperare și să reducă barierele în calea pieței secundare pentru creditele neperformante. Să îmbunătățească accesul la finanțare pentru întreprinderi. Să reducă sarcina administrativă prin scurtarea termenelor procedurale, utilizând mai mult aprobarea tacită și diminuând cerințele privind depunerea de documente. Să elimine restricțiile de reglementare persistente, asigurând o punere în aplicare adecvată a legislației-cadru pentru profesiile puternic reglementate. Să asigure o creștere a eficacității instanțelor administrative, printre altele prin reducerea duratei procedurilor.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/80

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2018
      (2018/C 320/18)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea privind zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Țările de Jos ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-2 de mai jos.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Țările de Jos pentru 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Țările de Jos în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, dintre statele membre care fac parte din zona euro, Țările de Jos au înregistrat cea mai ridicată medie pe trei ani a excedentului de cont curent exprimat ca procent din PIB. Excedentul sugerează o alocare a resurselor sub nivelul optim, existând oportunități pentru creștere economică și bunăstare ce nu sunt fructificate. Datoria privată este ridicată, în special volumul creditelor ipotecare ale gospodăriilor și datoriile multinaționalelor. Bilanțurile împovărătoare ale gospodăriilor conduc la creșterea vulnerabilității la șocuri financiare.

                  (4)

                  Țările de Jos și-au prezentat Programul național de reformă pentru 2018 la 30 aprilie 2018, iar la 26 aprilie 2018 și-au prezentat Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Țările de Jos fac obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul intenționează să reducă excedentul bugetar de la 1,1 % din PIB, în 2017, la 0,3 % din PIB, în 2021. Obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie îndeplinit pe întreaga perioadă de programare. Conform Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 44,0 % din PIB în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural se va reduce de la un excedent de 0,5 % din PIB în 2017 la un deficit de 0,1 % din PIB în 2018 și de 0,3 % din PIB în 2019, peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă, sub valoarea de referință prevăzută în tratat. Consiliul consideră că, în ansamblu, Țările de Jos ar urma să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și 2019. În același timp, deși se respectă obiectivul pe termen mediu, există în continuare marjă de utilizare a politicilor bugetare și structurale pentru a crește investițiile publice și private în cercetare, dezvoltare și inovare.

                  (7)

                  În Țările de Jos, sectorul cercetării și dezvoltării este eficient, iar sistemul de învățământ și baza științifică de înaltă performanță ale țării reprezintă un temei solid pentru stimularea inovării și a capacității de creștere prin educație și activități de cercetare și dezvoltare. S-au anunțat importante investiții suplimentare, care ar putea contribui la stabilizarea cercetării publice și private și la intensitatea dezvoltării. Nu este sigur dacă Țările de Jos își vor atinge obiectivele din cadrul Strategiei Europa 2020, în special în ceea ce privește investițiile în cercetare și dezvoltare și energia din surse regenerabile.

                  (8)

                  O provocare-cheie în abordarea gradului de îndatorare ridicat al gospodăriilor este reprezentată de piața locuințelor, unde modelele de finanțare a locuințelor și economiile sectoriale sunt determinate de rigiditățile și stimulentele cu efect de denaturare a concurenței care s-au acumulat de-a lungul deceniilor. Din 2012 se pun în aplicare o serie de măsuri care abordează parțial această problemă. În 2017, guvernul a anunțat planuri de accelerare a reducerii deductibilității fiscale a dobânzilor ipotecare, cu începere din 2020. Cu toate acestea, lipsa unui segment de mijloc care să funcționeze adecvat pe piața chiriilor încurajează gospodăriile să cumpere mai degrabă decât să închirieze o locuință, ceea ce duce la ponderi ridicate ale datoriilor în raport cu veniturile și la un nivel ridicat de vulnerabilitate financiară la o vârstă tânără. Sectorul locuințelor sociale este unul dintre cele mai mari din Uniune, însă locuințele nu sunt întotdeauna ocupate de persoanele cu adevărat nevoiașe. Gospodăriile cu venituri mari ocupă locuințe sociale, dat fiind că întreprinderile din sectorul locuințelor sociale nu majorează chiriile în ritmul permis de legislație. Deși guvernul și-a anunțat intenția de a sprijini oferta de locuințe la prețuri accesibile pe piața privată a închirierilor, nu au fost comunicate încă planurile concrete pentru un astfel de sprijin.

                  (9)

                  După cum s-a indicat în recomandarea pentru zona euro, este esențial să se combată strategiile de planificare fiscală agresivă, astfel încât să se prevină denaturarea concurenței între firme, să se asigure tratamentul echitabil al contribuabililor și să se protejeze finanțele publice. Efectele de propagare asupra altor state membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun coordonarea politicilor naționale, în completarea legislației Uniunii. Nivelul ridicat de plăți reprezentând dividende, redevențe și dobânzi efectuate prin Țările de Jos sugerează că normele fiscale ale țării sunt utilizate de societăți comerciale care practică planificarea fiscală agresivă. O mare parte a investițiilor străine directe este deținută de „entități cu scop special”. Din cauza faptului că nu se rețin la sursă taxe și impozite pentru plățile în străinătate (cu alte cuvinte de la rezidenți ai Uniunii la rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dobânzi, este posibil ca respectivele plăți să nu facă deloc obiectul impunerii dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. Lipsa unor norme care să prevină abuzul, în special în cazul entităților hibride, poate facilita, de asemenea, planificarea fiscală agresivă. Comisia confirmă că angajamentul Țărilor de Jos de a combate planificarea fiscală agresivă, astfel cum se prevede în programul de reformă în materie de taxe și impozite, inclusiv reținerea la sursă a taxelor și impozitelor pe plățile reprezentând redevențe, dobânzi și dividende în caz de abuz sau plăți în jurisdicții cu un nivel redus de impozitare, reprezintă un pas înainte pentru reducerea planificării fiscale agresive și ar trebui pus în aplicare rapid și monitorizat îndeaproape. Pe baza schimburilor recente cu autoritățile Țărilor de Jos, Comisia va continua să poarte un dialog constructiv de combatere a strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor.

                  (10)

                  În pofida unei rate scăzute a șomajului și a unor niveluri ridicate ale locurilor de muncă vacante, creșterea salariului nominal a fost moderată, respectiv de 1,5 % în 2017. Creșterea este sub nivelul care ar putea fi așteptat pe baza inflației, productivității și șomajului. Creșterea salarială moderată poate fi explicată parțial prin creșterea lentă a productivității, marja redusă rămasă pe piața forței de muncă și creșterea segmentării pieței forței de muncă. În 2017, guvernul a adoptat mai multe măsuri bugetare care reduc presiunea fiscală asupra forței de muncă și care au scopul de a majora venitul disponibil net al gospodăriilor în cazul celor care lucrează. Stimularea în continuare a venitului disponibil net al gospodăriilor prin crearea condițiilor necesare de promovare a creșterii salariale și prin reformarea celui de al doilea pilon al sistemului de pensii, astfel încât acesta să devină mai transparent, mai echitabil între generații și mai rezilient la șocuri, ar sprijini cererea internă și ar contribui la reechilibrarea zonei euro.

                  (11)

                  Creșterea înregistrată recent în ceea ce privește ocuparea forței de muncă se poate explica în general prin creșterea numărului de persoane încadrate în muncă în baza unui contract pe durată determinată și a numărului de persoane care desfășoară o activitate independentă. Procentul ridicat și în creștere al persoanelor cu contracte pe durată determinată și ritmul accelerat de creștere a numărului persoanelor care desfășoară o activitate independentă și care nu au proprii salariați se poate explica prin diferențele semnificative în reglementările aplicabile din legislația muncii, din legislația privind protecția muncii, precum și din legislația fiscală și în materie de asigurări sociale. Deși s-au luat unele măsuri și recent s-au anunțat măsuri suplimentare, unii dintre acești factori creează încă stimulente financiare pentru angajați de a începe să lucreze ca lucrători care desfășoară o activitate independentă sau favorizează angajarea acestora în baza unui contract temporar. De asemenea, asigurarea aplicării măsurilor pentru combaterea activității independente false a fost suspendată până în 2020. Persoanele care desfășoară o activitate independentă sunt de cele mai multe ori insuficient asigurate în caz de invaliditate, șomaj și vârstă înaintată, ceea ce ar putea afecta sustenabilitatea sistemului de securitate socială pe termen lung.

                  (12)

                  Deși piața forței de muncă funcționează bine în general, există încă un potențial nevalorificat de forță de muncă. În special numărul mare de femei care lucrează cu fracțiune de normă și situația participării la piața forței de muncă a persoanelor care provin din contexte de migrație reprezintă în continuare o provocare importantă. Rata de ocupare a forței de muncă pentru migranții care nu s-au născut în UE este cu 20,6 puncte procentuale mai scăzută decât pentru persoanele născute în Țările de Jos, decalajul fiind mai mare în cazul femeilor care nu s-au născut în UE.

                  (13)

                  Creșterea din ultimii ani a ratei economiilor realizate de gospodării s-a datorat parțial economiilor mai mari în cadrul celui de al doilea pilon al sistemului de pensii (sisteme private suplimentare obligatorii), la care a contribuit cadrul de reglementare. Distribuția adecvată în cadrul aceleiași generații și între generații a costurilor și a riscurilor, dincolo de normele adoptate cu privire la indexare și rezervele financiare (cadrul de evaluare financiară), ar ajuta gospodăriile să își aloce mijloacele financiare într-un mod mai favorabil creșterii economice. Guvernul a confirmat intenția de a reforma în mod considerabil cel de al doilea pilon al sistemului de pensii pentru a îmbunătăți acoperirea și pentru a crea un sistem mai transparent, mai flexibil și mai echitabil din punct de vedere actuarial. În ceea ce privește sustenabilitatea fiscală, Raportul din 2018 privind îmbătrânirea demografică evidențiază un risc moderat la adresa sustenabilității finanțelor publice pe termen lung, în contextul în care se estimează creșterea cheltuielilor cu îngrijirea pe termen lung de la 3,5 % la 6,0 % din PIB până în 2070.

                  (14)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018 și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Țărilor de Jos în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de măsura în care acestea sunt conforme cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea, la nivelul Uniunii, a unei contribuții la deciziile naționale viitoare.

                  (15)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz (6) conform căruia este de așteptat ca Țările de Jos să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

                  (16)

                  Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Respectând obiectivul pe termen mediu, să recurgă la politici bugetare și structurale care să ducă la creșterea investițiilor publice și private în cercetare, dezvoltare și inovare. Să ia măsuri în vederea reducerii tendinței de îndatorare a gospodăriilor și a denaturărilor rămase pe piața locuințelor, în special prin sprijinirea dezvoltării sectorului privat al chiriilor.

                  2.

                  Să reducă stimulentele de recurgere la contracte temporare și la persoane care desfășoară o activitate independentă fără a avea angajați proprii, promovând în același timp protecția socială adecvată pentru persoanele care desfășoară activități independente, și să abordeze chestiunea activității independente false. Să creeze condiții pentru favorizarea unei creșteri mai mari a salariilor, respectând rolul partenerilor sociali. Să se asigure că cel de al doilea pilon al sistemului de pensii este mai transparent, mai echitabil între generații și mai rezilient la șocuri.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2018
      (2018/C 320/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Belgia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Belgia pentru 2018 a fost publicat la data de 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Belgia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Belgia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (4)

                  La 27 aprilie 2018, Belgia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Belgia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2018, guvernul prevede o îmbunătățire treptată a soldului global, de la un deficit de 1,0 % din PIB în 2017 la un excedent de 0,1 % din PIB în 2021. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, stabilit ca o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, va fi atins până în 2020. Cu toate acestea, soldul structural recalculat (6) indică în continuare un deficit de 0,2 % în 2020. După ce a atins o valoare maximă de aproape 107 % din PIB în 2014 și a scăzut la aproximativ 103 % din PIB în 2017, conform Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va descrește la 94,6 % până în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este plauzibil. În același timp însă, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2019, a țintelor de deficit preconizate nu au fost detaliate, ceea ce contribuie la deteriorarea preconizată a soldului structural în 2019 în condițiile menținerii politicilor actuale, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018.

                  (7)

                  La 23 mai 2018, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, deoarece Belgia nu a realizat progrese suficiente în direcția respectării criteriului de referință privind reducerea datoriei în 2017. În urma unei evaluări a tuturor factorilor relevanți, deoarece nu există în prezent dovezi suficient de solide pentru a concluziona în privința existenței unei devieri semnificative în Belgia în 2017 și în perioada 2016-2017, raportul nu a putut stabili cu claritate dacă a fost sau nu respectat criteriul datoriei, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (7). Comisia va reevalua conformitatea cu criteriul de referință privind reducerea datoriei pe baza datelor ex post pentru 2018, care urmează să fie transmise în primăvara anului 2019.

                  (8)

                  Din Programul de stabilitate pentru 2018 reiese că impactul bugetar al măsurilor de securitate din 2017 este semnificativ, prezentându-se dovezi convingătoare privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile s-au ridicat în 2017 la 0,02 % din PIB pentru măsurile de securitate. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 iau în calcul aceste cheltuieli suplimentare, întrucât amenințarea teroristă gravă constituie un eveniment excepțional, impactul acesteia asupra finanțelor publice ale Belgiei este semnificativ, iar sustenabilitatea nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2017 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri suplimentare.

                  (9)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat ca Belgia să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (8) nu depășește 1,6 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare în mod corespunzător obiectivul de a atinge o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice ale Belgiei. În urma evaluării de către Comisie a solidității redresării din Belgia, evaluare efectuată, acordându-se atenția cuvenită provocărilor legate de sustenabilitate, în cadrul avizului Comisiei privind proiectul de plan bugetar al Belgiei pentru 2018, nu trebuie să se țină cont de niciun alt element în această privință. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, pentru 2018, precum și pentru anii 2017 și 2018, luați împreună.

                  (10)

                  În 2019, având în vedere ponderea de peste 60 % în PIB a datoriei publice a Belgiei și deviația PIB preconizată de 0,4 %, ritmul de creștere nominal al cheltuielilor publice primare nete ar trebui să nu depășească 1,8 %, în acord cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Dacă se mențin politicile actuale, există riscul ca în 2019 și în anii 2018 și 2019, considerați împreună, să se înregistreze o abatere semnificativă de la acest obiectiv. La prima vedere, nu este de așteptat ca Belgia să respecte regula privind datoria în 2018 și în 2019. În ansamblu, Consiliul este de părere că, începând cu 2018, ar trebui luate măsurile necesare pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Ar fi prudent ca eventualele câștiguri excepționale să fie folosite pentru a reduce și mai mult ponderea datoriei publice în PIB.

                  (11)

                  Sustenabilitatea finanțelor publice rămâne o provocare. Reformele sistemului de pensii adoptate în 2015 au reprezentat un pas semnificativ pentru abordarea riscurilor legate de îmbătrânirea pe termen lung a populației, dar Raportul privind îmbătrânirea din 2018 indică o creștere mai mare decât se anticipa a cheltuielilor pe termen lung legate de îmbătrânirea populației, atât a celor pentru pensii, cât și a celor aferente îngrijirii de lungă durată. Se preconizează o creștere a cheltuielilor cu pensiile cu 2,9 puncte procentuale din PIB în 2070, comparativ cu o creștere de 1,3 puncte procentuale în 2060 (și o scădere de 0,1 puncte procentuale din PIB în medie la nivelul Uniunii) la precedenta actualizare. În această privință, punerea în aplicare integrală a foii de parcurs privind reformele a guvernului ar putea contribui la abordarea acestor riscuri. În plus, se preconizează o creștere a cheltuielilor cu îngrijirea de lungă durată până în 2070, de la un nivel de 2,3 % din PIB, deja superior mediei din Uniune, la 4,0 % din PIB. Reducerea fragmentării peisajului organizațional al îngrijirii de lungă durată, provocată de distribuirea competențelor la diverse niveluri administrative, are potențialul de a face să crească eficiența cheltuielilor din acest domeniu.

                  (12)

                  Este esențial să existe o coordonare bugetară efectivă în cazul unui stat federal precum Belgia, în care o mare parte din competențele legate de gestionarea cheltuielilor a fost transferată administrațiilor publice subnaționale. Pentru a îmbunătăți coordonarea internă și pentru a transpune componenta fiscal-bugetară a Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii economice și monetare („pactul bugetar”), guvernul federal și guvernele regiunilor și comunităților au încheiat un acord de cooperare în 2013, care vizează definirea unor traiectorii fiscal-bugetare multianuale generale și individuale, acestea urmând a fi monitorizate de Consiliul superior al finanțelor. S-a ajuns la un acord privind obiectivele bugetare individuale care trebuie atinse până în 2020, ceea ce reprezintă un pas înainte. Cu toate acestea, încă nu există un acord formal privind obiectivele fiscal-bugetare anuale la toate nivelurile administrației publice. S-au înregistrat progrese în ceea ce privește instituirea unor garanții suficiente în ceea ce privește independența Consiliului superior al finanțelor.

                  (13)

                  Există o marjă pentru a acorda reducerii cheltuielilor un rol mai important în consolidarea fiscal-bugetară. Cheltuielile publice totale ca procentaj din PIB sunt superioare mediei din zona euro. În pofida potențialului său de stimulare a creșterii pe termen lung, nivelul investițiilor publice este scăzut în raport cu standardele europene, în special în raport cu volumul total al cheltuielilor publice. Nu numai că stocul de capital public este scăzut, dar calitatea infrastructurii publice s-a deteriorat la rândul său. Analizele cheltuielilor pot contribui la o alocare mai inteligentă a cheltuielilor și pot sprijini consolidarea favorabilă creșterii. La nivel regional, numai Flandra intenționează să introducă în procesul său bugetar o abordare bazată pe analiza cheltuielilor. În plus, niciunul dintre nivelurile administrației publice din Belgia nu este actualmente obligat să respecte norme interne privind cheltuielile, cu excepția unui plafon pentru cheltuielile cu asistența medicală. Acest lucru contrastează cu faptul că astfel de norme sunt adoptate din ce în ce mai mult în întreaga Uniune și împiedică o consolidare fiscal-bugetară bazată pe cheltuieli. În plus, contribuțiile la schema de garantare a depozitelor din Belgia nu sunt investite într-un portofoliu separat de active cu grad scăzut de risc.

                  (14)

                  Distribuția datoriilor și a activelor între gospodăriile din Belgia relevă existența unor zone de vulnerabilitate, în pofida unei bunăstări generale favorabile. O perioadă prelungită în care prețurile locuințelor au crescut mai repede decât venitul disponibil al gospodăriilor și în care, în același timp, a crescut încontinuu gradul de îndatorare a gospodăriilor a fragilizat situația financiară a gospodăriilor. În aprilie 2018, a fost pusă în aplicare o măsură macroprudențială axată în principal pe reziliența sectorului bancar, în vederea soluționării unei creșteri a riscurilor sistemice legate de sectorul imobiliar rezidențial. În viitor, cadrul național pentru luarea deciziilor la nivel macroprudențial ar putea fi îmbunătățit pentru a spori capacitatea autorității macroprudențiale de a utiliza instrumentele macroprudențiale în timp util. În prezent, prețurile locuințelor par să fie ușor supraevaluate.

                  (15)

                  După cum s-a indicat în recomandarea pentru zona euro, combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru a împiedica denaturarea concurenței dintre firme, pentru a asigura tratamentul echitabil al contribuabililor și pentru a proteja finanțele publice. Efectele de propagare asupra altor state membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun coordonarea politicilor naționale, în completarea legislației Uniunii. Vechiul sistem de deducere a dobânzilor noționale care se baza pe capitalurile proprii a fost înlocuit de un sistem incremental. Noul sistem, care are aceeași situație de referință incrementală ca și deducerea pentru cheltuielile de creștere economică și investiții, propusă în cadrul bazei fiscale comune a societăților, se va limita la capitaluri proprii incrementale calculate ca medie pe cinci ani. Această modificare este destinată să contribuie la neutralitatea bugetară a reformei impozitului pe profit, abordând în același timp potențiala utilizare a sistemului pentru planificarea fiscală agresivă și contribuind totuși la atenuarea dezechilibrului dintre îndatorare și capital ca surse de finanțare. Având în vedere că absența unor norme specifice antiabuz a reprezentat un motiv de îngrijorare, este în curs de pregătire o reformă a cadrului antiabuz, ceea ce reprezintă un pas înainte. Acest aspect va fi monitorizat îndeaproape pentru a se asigura că noile norme vizează toate formele relevante de abuz. Pe baza recentelor schimburi, Comisia va continua dialogul său constructiv care are drept scop combaterea strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor.

                  (16)

                  Recenta creștere economică a avut un efect pozitiv semnificativ asupra creării de locuri de muncă. Crearea de locuri de muncă a fost consistentă în 2017, iar rata șomajului se situează actualmente aproape de nivelul anterior crizei. Cu toate acestea, în ceea ce privește rata șomajului în rândul populației cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani (și anume 68,5 % în 2017), Belgia nu este în grafic pentru atingerea obiectivului de 73,2 % din cadrul strategiei Europa 2020. S-au înregistrat progrese limitate în ceea ce privește participarea grupurilor dezavantajate la piața muncii, deoarece inactivitatea și șomajul sunt concentrate în mare parte în rândul persoanelor slab calificate, al celor provenite dintr-un context de migrație și al lucrătorilor în vârstă, ceea ce sugerează că integrarea pe piața muncii este împiedicată atât de factori structurali, cât și de factori specifici fiecărui grup. În particular, persoanele provenite dintr-un context de migrație, care reprezintă o proporție mare din populația în vârstă de muncă, continuă să obțină rezultate slabe pe piața muncii, reprezentând astfel un amplu potențial nevalorificat al pieței muncii. În 2016, rata de ocupare a persoanelor născute în afara UE era de 49,1 %, cu peste 20 de puncte procentuale mai mică decât cea a persoanelor născute în Belgia (iar decalajul era încă și mai pronunțat în cazul femeilor). Măsurile de activare ar putea ajuta persoanele care provin din medii defavorizate, dar există unele dovezi că respectivele măsuri nu sunt la fel de eficace pentru toate grupurile de populație. Deși au fost luate unele măsuri pentru a-i ajuta pe nou veniți să se integreze și pentru a aborda problema discriminării, lipsește în continuare coordonarea între domeniile de politică și nivelurile politice pentru a aborda provocarea reprezentată de integrarea pe piața muncii a persoanelor provenite dintr-un context de migrație. Continuă să existe disparități pronunțate între regiuni în ceea ce privește performanțele pieței muncii.

                  (17)

                  În pofida eforturilor de a reduce sarcina fiscală asupra costului forței de muncă, factorii care descurajează munca rămân la un nivel ridicat pentru anumite grupuri, de exemplu pentru gospodăriile compuse dintr-o singură persoană care câștigă salariul mediu și pentru a doua persoană care contribuie la venitul familiei. În pofida măsurilor anterioare, sarcina fiscală asupra costului forței de muncă în cazul unei gospodării compuse dintr-o singură persoană care câștigă salariul mediu a rămas printre cele mai ridicate din Uniune în 2016. „Capcana șomajului” pentru persoanele cu venituri salariale mici (reprezentând 67 % din venitul mediu pentru o gospodărie compusă dintr-o singură persoană) se situează, de asemenea, la unul dintre nivelurile cele mai ridicate din Uniune. Continuă să existe factori de descurajare semnificativi pentru a doua persoană care contribuie la venitul familiei – care este, de obicei, o femeie.

                  (18)

                  Rata posturilor vacante este printre cele mai ridicate din Uniune, ceea ce indică necorelări majore ale competențelor, având legătură, printre alți factori, cu mobilitatea redusă și, în special în regiunea bilingvă Bruxelles, cu cunoștințele lingvistice inadecvate. Participarea la învățarea pe tot parcursul vieții este scăzută. Implicarea mai mare a indivizilor și a angajatorilor în formarea continuă pe tot parcursul vieții este importantă pentru a le permite cetățenilor să facă față tranziției între locurile de muncă.

                  (19)

                  Au fost înregistrate anumite progrese în ceea ce privește egalitatea de șanse pentru a participa la o educație și formare profesională de calitate, odată cu introducerea treptată a reformelor școlare de către comunitățile de limbă neerlandeză și de limbă franceză. Cu toate acestea, în pofida unor performanțe medii bune la nivel internațional, continuă să existe mari inegalități de lungă durată în domeniul educației. Rezultatele educaționale ale elevilor în vârstă de 15 ani prezintă o variație semnificativă, corelată cu mediul socioeconomic și cu statutul de migrant. Sunt îngrijorătoare diferențele de performanță dintre comunitatea de limbă neerlandeză și cea de limbă franceză, precum și subreprezentarea grupurilor dezavantajate în rândul persoanelor cu rezultate de vârf în știință, lectură și matematică. Decalajele de performanță pronunțate între școli sunt corelate cu oportunități educaționale inegale. Proporția de absolvenți de învățământ terțiar este ridicată. Cu toate acestea, se constată inegalități în materie de acces la educația de calitate, deficite de personal calificat și disparități regionale. Proporția absolvenților din domeniile științei, tehnologiei și matematicii este printre cele mai scăzute din Uniune, iar deficiențele din aceste domenii ar putea deveni o barieră majoră în calea creșterii și a inovării. Cu toate că numărul insuficient al cadrelor didactice este îngrijorător, reformele din învățământul pedagogic avansează lent. Exista nevoia de a se adapta dezvoltarea profesională continuă a cadrelor didactice. Atât comunitatea de limbă neerlandeză, cât și cea de limbă franceză au inițiat reforme majore ale sistemelor lor de învățământ. Punerea în aplicare a acestor reforme este planificată pentru următorul deceniu și ulterior. Cu toate acestea, la sfârșitul anului 2017, Flandra a luat decizia de a amâna cu un an intrarea în vigoare a unor măsuri-cheie ale acestor reforme. Impactul reformelor și al măsurilor va depinde în foarte mare măsură de eficacitatea punerii în aplicare și a monitorizării acestora.

                  (20)

                  Reformele întreprinse pentru abordarea cadrului de reglementare restrictiv din domeniul serviciilor au fost limitate. Flandra a abolit legea referitoare la stabilire pentru un număr limitat de profesii artizanale. Cu toate acestea, nivelul de reglementare rămâne ridicat pentru anumite servicii profesionale. Drept urmare, concurența este limitată în aceste sectoare, ratele de intrare pe piață a unor noi societăți fiind scăzute. În sectorul construcțiilor, sunt impuse regimuri de autorizare orizontale pentru accesul la piața construcțiilor, iar autorizațiile de construire rămân complexe, în pofida măsurilor adoptate în ultimii ani. Rata de pierdere a clienților din sectorul construcțiilor din Belgia este semnificativ mai scăzută decât media la nivelul Uniunii, ceea ce poate indica o concurență insuficientă în acest sector. Acest lucru are, de asemenea, un impact asupra realizării unor importante proiecte de infrastructură. Există, de asemenea, restricții semnificative în domeniul serviciilor de transport feroviar și rutier. Creșterea lentă a productivității economiei belgiene este în mare parte determinată de creșterea lentă a productivității în sectorul serviciilor. Restricțiile de reglementare au, de asemenea, efecte de propagare negative asupra utilizatorilor acestor servicii, în special în sectorul de producție. Realizarea mai multor reforme structurale aprofundate ale sectoarelor-cheie din domeniul serviciilor ar contribui la stimularea creșterii productivității – un factor esențial pentru a asigura creșterea viitoare și sustenabilitatea finanțelor publice.

                  (21)

                  S-au înregistrat progrese limitate și în ceea ce privește funcționarea sectorului comerțului cu amănuntul. În pofida reformelor recente, continuă să existe restricții de reglementare care afectează performanțele sectorului și descurajează investițiile. Prețurile multor categorii de produse continuă să fie mai ridicate decât în țările vecine. Sunt necesare mai multe eforturi pentru a face ca mediul de afaceri să devină mai competitiv și mai favorabil investițiilor, pentru a le permite consumatorilor să se bucure de o mai mare varietate de produse și de prețuri mai mici. În aprilie 2018, Comisia a înaintat o propunere de bune practici destinate să îndrume reformele efectuate de statele membre în sectorul comerțului cu amănuntul.

                  (22)

                  Performanța antreprenoriatului în Belgia rămâne scăzută, în pofida anumitor reforme din ultimii ani și a unor măsuri recente, al căror impact nu a fost încă evaluat. Dinamismul comercial este scăzut, rata de înființare a întreprinderilor rămânând printre cele mai scăzute din Europa, cu mult sub media la nivelul Uniunii, iar rata de desființare a întreprinderilor este, la rândul său, scăzută. În plus, sarcina administrativă pentru întreprinderi rămâne ridicată, fiind caracterizată de proceduri complexe și de un nivel scăzut de certitudine în materie de reglementare.

                  (23)

                  Belgia are rezultate medii în ceea ce privește serviciile publice digitale. Chiar dacă ocupă o poziție bună în materie de dezvoltare a economiei digitale în general, Belgia ocupă doar un loc mediu în ceea ce privește serviciile publice digitale. Structura federală a Belgiei face să existe provocări specifice în ceea ce privește crearea unor servicii de e-guvernare coerente și cu acoperire națională. Sistemele diverse, care nu sunt neapărat interoperabile, conduc la pierderi prin fricțiune. Continuă să existe îngrijorări majore privind sistemul de justiție, în special în ceea ce privește procesele întârziate, digitalizarea, fiabilitatea, comparabilitatea și uniformitatea datelor din instanțe. Procesul de digitalizare treptată a anumitor servicii aferente instanțelor, cum ar fi e-box sau e-deposit, este rămas în urmă față de calendarul prevăzut. Cu toate acestea, atât timp cât acest sistem uniform de codificare nu este aplicat în toate instanțele, fiabilitatea și comparabilitatea datelor privind eficiența acțiunilor în justiție vor rămâne limitate.

                  (24)

                  În pofida reformelor recente, sistemul fiscal belgian este în continuare complex. Reforma impozitului pe profit va face să scadă ratele legale de impozitare și va contribui la simplificarea sistemului. Cu toate acestea, continuă să existe multe derogări și stimulente cu efecte de denaturare, după cum se poate vedea din tendința crescătoare a numărului total de deduceri fiscale. S-ar putea exploata mai mult posibilitatea de a modifica impozitele astfel încât acestea să fie mai favorabile creșterii. Veniturile obținute din taxe de mediu se numără în continuare printre cele mai scăzute din Uniune. Într-adevăr, există un potențial considerabil pentru o veritabilă transformare ecologică a impozitelor, implicând, printre altele, actualul tratament favorabil al autovehiculelor de serviciu, care contribuie la poluarea atmosferică, la aglomerare și la emisiile de gaze cu efect de seră.

                  (25)

                  S-au înregistrat progrese limitate în ceea ce privește problema congestionării traficului. Mobilitatea are de suferit de pe urma investițiilor publice insuficiente în infrastructură, a stimulentelor fiscale cu efect de denaturare și a lipsei concurenței la nivelul serviciilor de transport, ceea ce conduce la congestionări majore și împiedică creșterea productivității. Congestionarea traficului rutier se înrăutățește de la un an la altul, ceea ce descurajează investițiile străine și antrenează costuri sociale, economice și de mediu ridicate. Provocările cele mai urgente sunt finalizarea și modernizarea infrastructurilor de transport feroviar și rutier, în special în Anvers și Bruxelles și în jurul acestor orașe. Există, de asemenea, restricții substanțiale în domeniul serviciilor de transport feroviar și rutier. Autoritățile pot încuraja o utilizare mai eficientă a infrastructurii existente și un transfer modal dinspre utilizarea individuală a transportului către alternative cu caracter colectiv mai pronunțat și cu emisii mai scăzute.

                  (26)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Belgiei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Belgiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de gradul lor de conformitate cu normele și orientările Uniunii.

                  (27)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (9) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 1,8 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze câștigurile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să continue reformele pensiilor avute în vedere și să țină sub control creșterea preconizată a cheltuielilor cu îngrijirea de lungă durată. Să vizeze punerea în aplicare integrală a acordului de cooperare din 2013 pentru coordonarea politicilor fiscal-bugetare la toate nivelurile administrației publice. Să amelioreze eficiența și structura cheltuielilor publice la toate nivelurile administrației publice, pentru a crea posibilități pentru investițiile publice, în special prin efectuarea de analize ale cheltuielilor.

                  2.

                  Să elimine factorii care descurajează munca și să consolideze eficacitatea politicilor active din domeniul pieței forței de muncă, în special pentru lucrătorii slab calificați, pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație și pentru lucrătorii în vârstă. Să continue reformele în materie de educație și formare, inclusiv prin stimularea echității și prin creșterea proporției absolvenților din domeniile științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii.

                  3.

                  Să reducă sarcina de reglementare și cea administrativă pentru a stimula spiritul antreprenorial și a crește concurența din domeniul serviciilor, în special al serviciilor cu amănuntul, al construcțiilor și al serviciilor profesionale. Să abordeze provocările tot mai mari din domeniul mobilității, în special prin investiții într-o infrastructură de transport nouă sau în cea existentă și prin consolidarea stimulentelor pentru recurgerea la modalități de transport colective și cu emisii scăzute.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie folosind metodologia convenită de comun acord.

         (7)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (8)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (9)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.