               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 334 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  4
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  5
               , în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  6
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Letonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandărilor formulate.

               (2)Raportul de țară privind Letonia pentru 2016
                  7
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Letonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015, și pe cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)La 14 aprilie 2016, Letonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (5)În Programul său de stabilitate pentru 2016, Letonia a solicitat o abatere temporară de 0,5 % din PIB de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017, pentru a lua în considerare reformele structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, în special reforma sectorului sănătății, bazată pe strategia în materie de sănătate pentru perioada 2014-2020 și aflată în curs de desfășurare. Detaliile reformei sunt rezumate în Programul de stabilitate. Obiectivul este majorarea la 4 % din PIB a finanțării publice pentru sectorul sănătății până în 2020, de la 3 % din PIB în 2015. Se estimează că punerea în aplicare integrală a reformei va face să crească ocuparea forței de muncă cu 0,6 % și nivelul PIB-ului cu 2,2 % până în 2023, ceea ce va avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice pe termen lung. Se consideră că impactul pozitiv asupra creșterii și sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice sunt plauzibile. În prezent, se poate considera că Letonia îndeplinește condițiile pentru a beneficia în 2017 de abaterea temporară solicitată, cu condiția să pună în aplicare în mod adecvat reformele convenite, care vor fi monitorizate în cadrul semestrului european. Cu toate acestea, valoarea abaterii temporare permise depinde de respectarea criteriului de referință minim (și anume un deficit structural de 1,7 % din PIB). În acest sens, previziunile Comisiei din primăvara anului 2016 indică posibilitatea acordării, în 2017, a unei abateri temporare suplimentare de 0,1 % din PIB.

               (6)În prezent, Letonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2016, guvernul prevede o îmbunătățire treptată a soldului global, până la 0,5 % din PIB în 2019. Traiectoria de ajustare planificată pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu – un deficit de 1 % din PIB în termeni structurali – ține cont de abaterile solicitate aferente reformei sistemice a pensiilor din 2017 și 2018 și reformei structurale majore a sectorului asistenței medicale din perioada 2017-2019. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește până la 40 % în 2016, urmând să scadă apoi la 38 % în 2018. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2017, a atingerii țintelor de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, evaluarea globală indică riscul unei anumite abateri în 2016, precum și, în condițiile în care politicile rămân neschimbate, în anii 2016 și 2017 luați împreună. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că Letonia va respecta probabil, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016.

               (7)Oferta de forță de muncă este limitată de reducerea populației în vârstă de muncă, iar creșterea salariilor depășește productivitatea, ceea ce reprezintă o amenințare la adresa competitivității de la nivelul costurilor. Prin urmare, pentru sprijinirea competitivității sunt necesare măsuri de sporire a capacității de inserție profesională și de ameliorare a capitalului uman.

               (8)Rata persoanelor supuse riscului de sărăcie și rata excluziunii sociale din Letonia sunt printre cele mai ridicate din UE. Sunt în curs de desfășurare activități pregătitoare pentru introducerea unui venit minim, dar punerea în aplicare a acestei măsuri este incertă, iar aplicarea sa universală nu este asigurată, din cauza costurilor bugetare. În plus, adecvarea prestațiilor sociale nu s-a ameliorat din 2009 încoace, ceea ce împiedică reducerea efectivă a sărăciei. Se așteaptă ca reforma valorii venitului minim să reducă fragmentarea actuală a asistenței sociale și să reprezinte un stimulent pentru ocuparea forței de muncă.

               (9)Domeniul de aplicare al măsurilor de activare rămâne scăzut, în special pentru șomerii de lungă durată. Corelată cu servicii de sănătate precare și cu servicii sociale insuficiente, această situație reprezintă un obstacol în calea reintegrării efective în piața muncii. Recurgerea în mai mare măsură la măsuri de activare ar stimula ocuparea forței de muncă.

               (10)Nivelul redus la finanțării publice a asistenței medicale, deficiențele structurale inerente, nivelul ridicat al plăților directe și raportul cost-eficacitate suboptim fac ca nevoile în materie de asistență medicală ale unei mari părți din populație să rămână nesatisfăcute. S-a acordat prioritate accesului la asistență medicală pentru cazurile medicale critice, însă constrângerile financiare limitează în general prestarea acestor servicii.

               (11)Letonia a înregistrat progrese în materie de reformare a sistemului de educație superioară, prin introducerea de stimulente pentru calitate și prin instituirea unui sistem independent de acreditare, dar sunt necesare îmbunătățiri ale învățământului și ale formării profesionale, în special în ceea ce privește reformarea programelor și instituirea unui cadru de reglementare pentru sistemele de tip ucenicie, pentru a îmbunătăți calitatea și disponibilitatea acestora. Partenerii sociali pot juca un rol în dezvoltarea sistemelor de tip ucenicie, după cum se arată în legea învățământului profesional.

               (12)Investițiile sunt frânate de problemele din domeniul inovării, de deficitele mediului de afaceri și de reducerea populației active. Lipsa de dinamism a inovării și un sector al cercetării fragmentat reprezintă obstacole în calea tranziției rapide și eficiente a Letoniei către activități cu valoare ridicată mai mare și cu un grad de cunoștințe mai ridicat. Protecția redusă de care beneficiază investitorii în ceea ce privește aplicarea sistemului de insolvabilitate, combinată cu ineficiența administrației publice, frânează și mai mult investițiile.

               (13)Guvernul a întreprins măsuri pentru a reduce actuala fragmentare a sectorului public al cercetării, pentru a ameliora calitatea acesteia și pentru a stimula capacitatea de inovare a sectorului de afaceri. În pofida progreselor înregistrate, atât investițiile publice, cât și cele private în cercetare și inovare rămân la un nivel scăzut în comparație cu media UE. Trebuie continuată consolidarea sectorului cercetării și trebuie majorat numărul de cercetători, în paralel cu creșterea calității cercetării. Punerea în aplicare integrală a reformelor bazate pe strategia de specializare inteligentă și utilizarea pe deplin a tuturor instrumentelor de politică existente ar stimula investițiile private în inovare.

               (14)Întreprinderile consideră că regimul insolvabilității reprezintă un obstacol în calea investițiilor, întrucât rata de recuperare a activelor este scăzută, iar administratorii judiciari nu fac obiectul unei supravegheri suficiente.

               (15)Letonia a introdus o serie de inițiative încununate de succes pentru a îmbunătăți eficiența și calitatea sistemului judiciar. Cu toate acestea, reglementările privind împiedicarea conflictului de interese în cazul funcționarilor publici, deși cuprinzătoare, sunt complexe și rigide, acordând prioritate respectării formale a normelor în detrimentul analizării fiecărui caz în parte. În plus, Biroul de prevenire a corupției a fost slăbit de tensiuni interne care l-au destabilizat și au redus încrederea publicului în activitatea acestuia și în intenția sa de a acorda prioritate cazurilor de anvergură.

               (16)Ineficiența generală a administrației publice, cauzată în mare măsură de schimbarea frecventă a personalului, întârzierile înregistrate de reforma administrației publice și un management de proiect deficitar nu sunt de natură că conducă la un mediu favorabil investițiilor. Remunerațiile din sectorul public nu sunt corelate în mod adecvat cu responsabilitățile.

               (17)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Letoniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (18)În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul
                  9
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să se asigure că abaterea de la traiectoria de ajustare pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016 și 2017 se limitează la marja permisă pentru reforma sistemică a pensiilor și reforma structurală majoră a sectorului asistenței medicale. Să reducă sarcina fiscală asupra costului forței de muncă aferentă persoanelor cu venituri mici, prin privilegierea unui transfer al impozitării către taxele de mediu și impozitele pe proprietate, de natură să stimuleze creșterea, și prin îmbunătățirea respectării obligațiilor fiscale.

               2.Să amelioreze adecvarea prestațiilor sociale și să intensifice măsurile menite să îi sprijine pe beneficiari în vederea găsirii și a păstrării unui loc de muncă, inclusiv printr-un domeniu de aplicare mai vast al măsurilor de activare. Să accelereze reforma programei de învățământ profesional, să instituie, împreună cu partenerii sociali, un cadru de reglementare pentru sistemele de tip ucenicie și să sporească oferta acestora. Să îmbunătățească accesibilitatea, calitatea și raportul cost-eficacitate ale sistemului de sănătate.

               3.Să urmărească o consolidare a instituțiilor de cercetare și să asigure stimulente pentru investițiile private în inovare. Să consolideze reglementările pentru prevenirea conflictelor de interese și să instituie un cadru juridic comun pentru toți angajații din administrația publică. Să sporească gradul de răspundere al administratorilor judiciari și supravegherea publică la care sunt supuși aceștia.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 334 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 82 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 329 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Spania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  7
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 1819 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Spania ar trebui să asigure punerea în aplicare deplină și în timp util a prezentei recomandări.

               (2)Raportul de țară privind Spania pentru 2016
                  8
                a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Spania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015 și cele realizate de Spania în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat.
                  9
                În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Spania se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, nivelul ridicat al datoriei externe și interne, atât publice, cât și private, constituie în continuare o vulnerabilitate în contextul unui nivel ridicat al ratei șomajului. Este deosebit de important să se ia măsuri pentru reducerea riscului de apariție a unor efecte adverse asupra economiei spaniole și, având în vedere dimensiunea sa, a unor efecte de propagare negative asupra uniunii economice și monetare. În ciuda unor îmbunătățiri în ceea ce privește reechilibrarea contului curent, se preconizează că datoriile externe nete nu vor atinge niveluri prudente pe termen scurt. Reducerea efectului de levier în sectorul privat se desfășoară conform celor prevăzute, fiind susținută parțial de condiții de creștere favorabile, însă nevoile în materie de reducere a efectului de levier sunt mari, iar nivelul datoriei publice rămâne ridicat. S-au întreprins măsuri în sectorul financiar și în ceea ce privește cadrele de insolvență a societăților și a persoanelor fizice, dar sunt necesare acțiuni suplimentare privind inovarea, competențele și respectarea Pactului de stabilitate și de creștere.

               (3)La data de 29 aprilie 2016, Spania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, iar la 30 aprilie 2016 - Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  10
               .

               (5)În prezent, Spania face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2016, Spania își propune ca deficitul global să fie de 3,6 % din PIB în 2016 și de 2,9 % din PIB în 2017. Astfel, se prevede ca deficitul excesiv să fie corectat cu un an mai târziu decât se recomandă în prezent de către Consiliu, efortul bugetar și obiectivele în materie de deficit global nefiind îndeplinite în 2014 și în 2015. Aceste obiective se bazează pe realizarea integrală a unor economii permanente în valoare de 0,4 % din PIB la nivelul administrației centrale și regionale, anunțate ca răspuns la recomandarea autonomă a Comisiei din 9 martie 2016. Se prevede că deficitul va continua să scadă ulterior, ajungând la 1,6 % din PIB în 2019. Cu toate acestea, nu se prevede atingerea obiectivului pe termen mediu referitor la o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali în decursul perioadei acoperite de Programul de stabilitate. În special, se preconizează că soldul structural recalculat se va îmbunătăți doar marginal în 2016 și în 2017, la aproximativ -2½% din PIB, și că apoi va scădea ușor pentru a atinge -2¾% din PIB în 2019. Ponderea datoriei publice în PIB a scăzut doar marginal în 2015, la 99,2 % din PIB, și se preconizează că aceasta va scădea puțin în 2016 și în 2017, iar în următorii doi ani va scădea mai mult, ajungând la 96 % din PIB în 2019, când soldul primar se va transforma în excedent. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pentru 2016 și 2017 și oarecum optimist pentru perioada ulterioară; acesta a fost aprobat de Autoritatea Independentă pentru Responsabilitate Fiscală din Spania (Autoridad Independiente de Responsabilidad Fiscal - AIReF). Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, deficitul este preconizat să ajungă la 3,9 % din PIB în 2016 și la 3,1 % din PIB în 2017, depășind obiectivele în materie de deficit global ale Programului de stabilitate. Prin urmare, nu se preconizează că Spania își va corecta deficitul excesiv până în anul 2016, conform recomandării Consiliului. Riscurile la adresa obiectivelor în materie de deficit care sunt prevăzute în program decurg, în mare măsură, din incertitudinile legate de realizarea economiilor promovate prin măsurile din perioada martie-aprilie 2016. În condițiile în care, conform proiecțiilor, deficitul structural va crește ușor în ambii ani, efortul bugetar nu respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Spania să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, sunt necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016 și în 2017.

               (6)În temeiul articolului 10 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, Comisia va monitoriza constant punerea în aplicare a acțiunilor întreprinse de Spania ca răspuns la ultima recomandare pe care Consiliul a formulat-o în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE: prin urmare, Comisia va recomanda Consiliului măsurile adecvate care trebuie luate în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive.

               (7)Începând cu 2012, cadrul fiscal-bugetar al Spaniei a fost consolidat pentru ca, printre altele, să se prevină abaterile și să se asigure respectarea de către toate nivelurile administrației a obiectivelor care le revin în materie de deficit, datorie și cheltuieli. În plus, la mijlocul anului 2015 a fost aprobată o regulă aplicabilă (pe bază voluntară) la nivel regional pentru limitarea creșterii cheltuielilor cu asistența medicală și cu produsele farmaceutice, iar în noiembrie 2015, guvernul și industria farmaceutică au semnat un acord menit să favorizeze raționalizarea cheltuielilor cu produse farmaceutice. Cu toate acestea, în 2015, majoritatea regiunilor și sectorul securității sociale nu și-au atins nici pe departe obiectivele fiscal-bugetare interne. Regula referitoare la cheltuieli prevăzută de Legea privind stabilitatea nu a fost respectată de subsectoarele administrației centrale, regionale și locale, iar cheltuielile cu produse farmaceutice, în special în spitale, au crescut și mai mult, chiar și excluzând impactul noilor tratamente de combatere a hepatitei C.

               (8)În domeniul achizițiilor publice, Spania are rezultate bune în ceea ce privește calitatea legislației și disponibilitatea procedurilor de recurs. S-au întreprins eforturi de raționalizare a achizițiilor publice, recurgându-se în special la mecanisme de achiziții comune. Cu toate acestea, există disparități între administrații în privința implementării achizițiilor publice, iar faptul că nu există mecanisme de control suficiente obstrucționează aplicarea corectă a normelor în materie de achiziții publice. Numărul presupuselor încălcări ale legislației UE în materie de achiziții publice care au fost aduse la cunoștința Comisiei în ultimii ani este relativ mare. În plus, Curtea de Audit a Spaniei a evidențiat existența unor deficiențe precum recurgerea în mod frecvent la procedura de negociere fără publicare, modificarea în mod repetat a contractelor, fracționarea contractelor în unele mai mici și lipsa de precizie și claritate a unor documente de licitație și decizii administrative.

               (9)Spania a înregistrat progrese considerabile în ceea ce privește restructurarea sectorului financiar. A fost pusă în aplicare Legea privind băncile de economii, ce vizează consolidarea guvernanței acestora și reducerea pachetelor de control deținute de către fundații bancare. Implementarea planurilor de restructurare a băncilor care primesc ajutor de stat se află într-un stadiu avansat. Banca Spaniei a modificat regimul contabil existent pentru instituțiile de credit și a adoptat un nou cadru pentru SAREB, societatea de gestionare a activelor din Spania. Noul cadru va permite SAREB să trateze în mod adecvat deprecierile și va contribui la adaptarea politicilor sale de reducere a efectului de levier la ipoteze de piață credibile.

               (10)Grație reformelor privind piața forței de muncă întreprinse în ultimii ani, ocuparea forței de muncă a devenit mai receptivă la creștere, iar crearea de locuri de muncă și-a reluat cursul, fiind sprijinită de creșterea flexibilității și de continuarea moderării salariilor. Acordurile colective au sprijinit această tendință și ca urmare a acordului interprofesional semnat în iunie 2015. Creșterea recentă a ratei globale de ocupare a forței de muncă s-a datorat în principal contractelor temporare, însă se înregistrează și o creștere lentă a numărului de contracte cu durată nedeterminată nou-semnate. Cu toate acestea, introducerea de stimulente pentru noi angajări pe perioadă nedeterminată rămâne limitată, proporția lucrătorilor temporari este în continuare una dintre cele mai ridicate din UE, iar oportunitățile oferite lucrătorilor temporari de a trece la un contract cu durată nedeterminată rămân reduse. Durata redusă a contractelor temporare limitează stimulentele pentru investiții în capitalul uman, reprezentând un obstacol în calea creșterii productivității. Deși, în prezent, înregistrează o scădere rapidă, rata șomajului rămâne foarte ridicată, în special în rândul tinerilor, iar durata medie a acestuia este în creștere. Ratele constant ridicate ale șomajului de lungă durată implică faptul că șomajul riscă să devină un fenomen cronic, ceea ce afectează condițiile sociale și de muncă. Aproape 60 % din șomerii de lungă durată sunt slab calificați, motiv pentru care sunt necesare politici active și pasive în domeniul pieței forței de muncă adecvate și politici de formare corespunzătoare pentru a aborda necorelările persistente ale competențelor și pentru a preveni deprecierea competențelor în rândul acestui grup. Interacțiunea cu angajatorii în ceea ce privește elaborarea programelor de formare este încă redusă.

               (11)Eficacitatea măsurilor de activare și a măsurilor active de ocupare depinde în mare măsură de capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă de a elabora și a oferi un sprijin personalizat beneficiarilor. Punerea în aplicare a reformelor recente ale politicilor active în domeniul pieței forței de muncă avansează lent, iar serviciile publice de ocupare a forței de muncă dispun în continuare doar de o capacitate limitată în ceea ce privește furnizarea unei consilieri și a unei asistențe eficace și personalizate pentru căutarea unui loc de muncă. Cooperarea dintre serviciile publice regionale de ocupare a forței de muncă și agențiile private de plasare a forței de muncă rămâne limitată. În plus, cooperarea dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și serviciile sociale este inegală între regiuni, ceea ce împiedică oferirea unei asistențe coordonate persoanelor îndepărtate de piața forței de muncă, în special beneficiarilor de venitul minim. Există diferențe semnificative între regiuni în ceea ce privește sistemele de sprijin pentru venit, de exemplu în ceea ce privește modalitățile de realizare, condițiile de eligibilitate, domeniul de aplicare și adecvarea, iar dificultățile în ceea ce privește transferul prestațiilor sociale reprezintă un obstacol în calea mobilității forței de muncă între regiuni. În plus, informațiile referitoare la tranziția către obținerea unui loc de muncă a beneficiarilor sistemelor de garantare a unui venit minim sunt destul de limitate. Spania pregătește în prezent o hartă a sistemelor sale naționale și regionale de sprijin pentru venit, care acoperă nivelul național și cel regional. Deși au fost întreprinse unele măsuri, eficacitatea prestațiilor pentru familii și pentru locuințe în ceea ce privește reducerea sărăciei rămâne limitată, iar lipsa unor servicii adecvate și accesibile de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung descurajează în special femeile să accepte un loc de muncă.

               (12)Schimbările tot mai rapide din domeniul compoziției sectoriale a ocupării forței de muncă pe care le înregistrează Spania din 2008 au fost însoțite de o creștere a necorelării competențelor. Nivelul general redus al competențelor împiedică tranziția către activități cu o valoare adăugată mai mare și reprezintă un obstacol în calea creșterii productivității. În ciuda unui nivel ridicat de absolvire a învățământului terțiar, oferta de competențe nu este aliniată suficient la necesitățile pieței forței de muncă, iar ratele capacității de inserție profesională a absolvenților învățământului terțiar sunt printre cele mai reduse din Europa, un procent semnificativ al acestor absolvenți fiind angajați pe un post care nu necesită o diplomă universitară. În plus, în ciuda unei ușoare îmbunătățiri în ultimii cinci ani, datorată, parțial, unor inițiative menite să sporească reprezentarea întreprinderilor în consiliile de administrație ale universităților, cooperarea dintre universități și întreprinderi rămâne deficitară. Mobilitatea redusă a cadrelor universitare, rigiditatea sistemului de guvernanță a universităților și barierele administrative întâmpinate de Birourile de transfer al rezultatelor cercetării (Oficinas de transferencia de resultados de investigación – OTRIS) reprezintă obstacole în calea unei cooperări mai strânse.

               (13)Politica în materie de cercetare și de inovare din Spania se confruntă cu o serie de provocări. Interacțiunea dintre cercetarea publică și cea privată este redusă. Intensitatea cercetării și dezvoltării în Spania (cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea raportate la PIB) și performanțele în materie de inovare continuă să scadă, pe fondul unui număr relativ mic de societăți inovatoare și al unor stimulente limitate acordate în favoarea unei colaborări între cercetarea publică și întreprinderi. Spania obține rezultate sub așteptări în ceea ce privește majoritatea indicatorilor privind inovarea aferenți întreprinderilor. Diferența față de UE în ansamblul său în ceea ce privește cheltuielile referitoare la intensitatea cercetării și dezvoltării este deosebit de mare în ceea ce privește investițiile în cercetare și dezvoltare făcute de sectorul privat (0,6 % în Spania față de 1,3 % în ansamblul UE). Capitalul de risc continuă să nu fie utilizat pe scară largă în Spania, în special în faza de înființare a întreprinderilor. Coordonarea deficitară a politicilor în materie de cercetare și inovare din Spania a condus la un peisaj regional fragmentat de organisme și programe vizând promovarea activităților de inovare și a cooperării dintre cercetători și întreprinderi, ceea ce creează dificultăți semnificative pentru întreprinderi, în special pentru întreprinderile mai mici. Participarea redusă a întreprinderilor la activitățile de inovare ar putea indica o lipsă a stimulentelor și condițiilor pentru un cadru care să favorizeze inovarea. Așa cum s-a subliniat în evaluarea inter pares din 2014 efectuată de CSEC (Comitetul pentru Spațiul european de cercetare și inovare) cu privire la sistemul de cercetare și inovare din Spania, sistemele publice de cercetare cele mai de succes sunt caracterizate de niveluri de evaluare și de răspundere mai mari decât cele constatate în Spania. În acest context, alocarea de fonduri publice pentru activitățile de cercetare și dezvoltare desfășurate în universități și în organismele de cercetare publice nu este bazată, de regulă, pe performanțe, ceea ce reduce stimulentele pentru îmbunătățirea calității și a relevanței rezultatelor științifice.

               (14)Dimensiunea medie redusă a întreprinderilor spaniole este unul dintre motivele pentru care productivitatea economiei este în mod constant scăzută. Creșterea întreprinderilor, combinată cu îmbunătățirea capitalului uman, a inovării, a tehnologiei, a accesului la finanțare și a eficienței justiției ar putea stimula productivitatea globală. În 2015, investițiile efectuate de întreprinderi s-au consolidat, pe baza unor condiții dinamice privind cererea, a costurilor reduse ale creditării și a continuării ajustării bilanțurilor de către sectorul întreprinderilor și de către gospodării. Spania a întreprins diverse măsuri pentru a facilita creșterea întreprinderilor. De exemplu, se preconizează ca legea adoptată recent privind finanțarea întreprinderilor să faciliteze accesul la finanțare al întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri). În plus, evaluarea prealabilă a impactului potențial al noii legislații asupra IMM-urilor este acum obligatorie. Cu toate acestea, perioada de timp și numărul de autorizații necesare pentru înființarea unei întreprinderi și lansarea anumitor activități economice rămân relativ mari.

               (15)Diferențele considerabile existente între regiuni în Spania în ceea ce privește practicile de reglementare, inclusiv în ceea ce privește acordarea autorizației de înființare a unei întreprinderi, pot limita capacitatea de creștere a întreprinderilor. Legea privind unitatea pieței vizează reducerea barierelor din calea accesului și a exercitării activităților economice în diferitele regiuni ale Spaniei, precum și îmbunătățirea reglementării. Aceasta ar putea avea un impact semnificativ asupra eliminării barierelor din calea investițiilor și ar putea facilita acordarea de autorizații de înființare întreprinderilor, activitățile comerciale și creșterea întreprinderilor. Cu toate acestea, deși este în vigoare de trei ani, punerea în aplicare a acesteia de către administrațiile regionale este lentă. De asemenea, concretizarea beneficiilor reformei din 2014 a sectorului comerțului cu amănuntul depinde de adoptarea de către administrațiile regionale a actelor de punere în aplicare necesare. În plus, este probabil ca abordarea obstacolelor din calea accesului la sectorul serviciilor profesionale să ducă la creșterea productivității în alte sectoare care utilizează rezultatele respective. În afară de transpunerea în legislația spaniolă a Directivei privind serviciile, nu s-a înregistrat niciun progres în ceea ce privește o reformă orizontală a cadrului de reglementare pentru profesiile reglementate și asociațiile profesionale, cu excepția celor din domeniul certificării proiectelor de către un consiliu profesional. Reforma prevăzută în mai multe programe naționale de reformă succesive nu a fost adoptată. Această reformă viza definirea profesiilor pentru care este necesară înscrierea într-o organizație profesională, sporirea transparenței și răspunderii organismelor profesionale, deschiderea activităților al căror acces este limitat în mod nejustificat și păstrarea unității pieței în ceea ce privește accesul la serviciile profesionale și exercitarea acestora în Spania.

               (16)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Spaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Spaniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Spania, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a UE prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în temeiul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (17)În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul
                  11
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (18)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Spania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               (1)Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv până în 2017, reducând deficitul public la 3,7 % din PIB în 2016 și la 2,5 % din PIB în 2017, prin luarea măsurilor structurale necesare și prin utilizarea tuturor profiturilor excepționale pentru a reduce deficitul și datoria. Această acțiune este în concordanță cu o îmbunătățire a soldului structural de 0,25 % din PIB în 2016 și de 0,5 % din PIB în 2017. Să pună în aplicare la toate nivelurile administrației instrumentele prevăzute în Legea privind cadrul fiscal-bugetar. Să consolideze mecanismele de control pentru achizițiile publice și să coordoneze politicile de achiziții între diversele niveluri ale administrației.

               (2)Să întreprindă măsuri suplimentare de îmbunătățire a integrării pe piața forței de muncă, punând accentul pe acordarea unui sprijin personalizat și consolidând eficacitatea măsurilor de formare. Să consolideze capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă de la nivel regional, precum și coordonarea acestora cu serviciile sociale. Să elimine decalajele și disparitățile în ceea ce privește sistemele de garantare a unui venit minim și să îmbunătățească sistemele de sprijin pentru familii, inclusiv accesul la servicii de calitate în materie de îngrijire a copiilor și de îngrijire pe termen lung.

               (3)Să întreprindă măsuri suplimentare de îmbunătățire a relevanței învățământului terțiar pentru piața forței de muncă, inclusiv prin oferirea de stimulente pentru cooperarea între universități, întreprinderi și sectorul cercetării. Să consolideze finanțarea bazată pe performanță a organismelor de cercetare publice și a universităților, precum și să încurajeze investițiile în cercetare și inovare efectuate de sectorul privat.

               (4)Să accelereze punerea în aplicare la nivel regional a Legii privind unitatea pieței. Să asigure punerea în aplicare de către regiunile autonome a măsurilor de reformă adoptate pentru sectorul comerțului cu amănuntul. Să adopte reforma planificată privind serviciile și asociațiile profesionale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 329 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 78 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 333 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Ciprului pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Ciprului pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Ciprului pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Ciprului pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)Cipru a făcut obiectul unui program de ajustare macroeconomică până la data de 31 martie 2016, în conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Decizia de punere în aplicare 2013/463/UE a Consiliului
                  5
               . În temeiul articolului 12 din Regulamentul (UE) nr. 472/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  6
               , Cipru a fost scutit, pe durata programului, de la monitorizarea și evaluarea din cadrul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice. Având în vedere faptul că Cipru nu mai face obiectul programului, în prezent acesta este reintegrat pe deplin în cadrul semestrului european.

               (2)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  7
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  8
               , în care a menționat că situația din Cipru va fi analizată în contextul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice după încheierea programului de ajustare macroeconomică. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  9
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Cipru ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării formulate.

               (3)Raportul de țară privind Cipru pentru 2016
                  10
                a fost publicat la data de 7 aprilie 2016. Acesta evaluează situația economică și socială a Ciprului și provocările întâmpinate după ieșirea sa, la 31 martie 2016, din programul de ajustare macroeconomică, precum și progresele realizate de Cipru în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 7 aprilie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat.
                  11
                În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Cipru se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. În special, este esențial ca Cipru să remedieze nivelul ridicat al dezechilibrelor, sub formă de îndatorare excesivă publică și externă, și ponderea ridicată a împrumuturilor neperformante.

               (4)La data de 28 aprilie 2016, Cipru și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, iar la data de 13 mai 2016, după expirarea termenului, Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  12
               .

               (6)[În urma abrogării procedurii aplicabile deficitelor excesive, Cipru se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii tranzitorii privind datoria.] Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu va fi atins în 2016. Cu toate acestea, în ipoteza în care politicile rămân neschimbate, există riscul unei devieri de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2017. Potrivit proiecțiilor, soldul structural al Ciprului se va deteriora mai mult decât este permis în temeiul regulii tranzitorii privind datoria. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Cipru să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru a se asigura conformitatea în 2017.

               (7)Cipru a pus în aplicare importante reforme fiscal-structurale în cadrul programului său de ajustare macroeconomică. Nu s-au adoptat încă unele acte legislative secundare privind procedurile de pregătire a bugetului, cerințele referitoare la ajustările bugetare din timpul anului și responsabilitățile agenților de control al angajamentelor. Sectorul public este caracterizat în continuare de ineficiențe. În special, în administrația publică nivelul salariilor este unul dintre cele mai ridicate (ca procent din PIB) din zona euro, în timp ce indicatorii în materie de eficiență rămân la valori medii, ceea ce se poate explica prin lipsa mobilității și a stimulentelor care să încurajeze performanța. Utilitățile furnizate de stat (telecomunicații, energie) au prețuri ridicate și continuă să fie relativ protejate de concurență. În cadrul programului, Cipru s-a angajat să adopte un mecanism obligatoriu de limitare a creșterilor salariale pentru angajații din sectorul public, ca modalitate de garantare a viabilității pe termen lung a finanțelor publice. Deși proiectul de lege a fost elaborat și înaintat Camerei Reprezentanților, acesta nu a fost încă adoptat. Pentru a îmbunătăți eficiența sectorului public, în cadrul programului au fost prezentate o reformă orizontală a administrației publice, un plan de reformă a administrației locale și o nouă lege privind guvernanța entităților publice, însă acestea nu au fost încă adoptate.

               (8)În Cipru, datoria sectorului privat rămâne excesivă. Deși cadrele reformate în materie de executare silită și insolvență constituie un pas important către echilibrarea drepturilor debitorilor și ale creditorilor, există încă o marjă de îmbunătățire a eficienței și de extindere a utilizării acestora. O serie de deficiențe în funcționarea acestor cadre împiedică înscrierea datoriei private pe o traiectorie descendentă durabilă și o reducere mai rapidă a creditelor neperformante. Acest lucru afectează și capacitatea de a oferi a doua șansă antreprenorilor. De asemenea, persistă o serie de deficiențe în funcționarea soluțiilor de restructurare a datoriei sectorului privat. În plus, adoptarea tuturor normelor și a regulamentelor de procedură necesare este importantă pentru punerea efectivă în aplicare a legislației în materie de insolvență. Pentru a fi pe deplin operațional, Serviciul Insolvență are nevoie de personalul adecvat, de infrastructură informatică și de un număr suficient de practicieni în insolvență cu o pregătire corespunzătoare și autorizați. De asemenea, sistemele fiabile și rapide în materie de eliberare și transfer al titlurilor de proprietate sunt esențiale pentru a evita întârzierile și pentru a oferi garanții cumpărătorilor, asigurând stabilirea corespunzătoare a drepturilor de proprietate și contribuind la restabilirea încrederii pe piața locuințelor.

               (9)Cipru se confruntă, de asemenea, cu provocări majore în ceea ce privește funcționarea sistemului judiciar. Ineficiența procedurilor judiciare și capacitatea limitată duc la întârzieri semnificative în examinarea cauzelor, ceea ce afectează funcționarea cadrului în materie de executare silită și insolvență și slăbește mediul de afaceri în general. În absența unei reforme a Legii privind procedura civilă, prelucrarea și aplicarea hotărârilor judecătorești și reducerea numărului de cauze nesoluționate au în continuare un ritm lent.

               (10)În cadrul programului, s-au înregistrat progrese semnificative pentru restructurarea sistemului financiar cipriot și restabilirea încrederii în acesta. Totuși, Cipru nu a depășit încă provocarea pe care o reprezintă reluarea activității normale de creditare a economiei și reducerea creditelor neperformante, care reprezentau aproximativ 55 % din totalul creditelor acordate gospodăriilor și societăților nefinanciare. Gradul ridicat de îndatorare a întreprinderilor le diminuează competitivitatea și le afectează capacitatea de a investi și de a se dezvolta. Eforturile băncilor de a restructura datoriile debitorilor viabili nu au dat încă rezultate concrete, în timp ce constituirea de provizioane pentru expunerea lor neperformantă rămâne relativ moderată. Deficiențele în materie de executare a contractelor și disciplină a rambursării afectează capacitatea de a combate„falimentele strategice” și de a împiedica formarea creditelor neperformante. De asemenea, băncile au un acces limitat la informațiile privind veniturile și activele debitorilor, în pofida înființării registrului de credite.

               (11)Cipru a făcut progrese importante în ceea ce privește scoaterea economiei din recesiune, dar investițiile rămân scăzute și potențialul de creștere a economiei este limitat. În cadrul programului, Cipru a adoptat un plan de acțiune privind creșterea, care viza îmbunătățirea concurenței, consolidarea stimulentelor pentru inovare și facilitarea investițiilor prin crearea unui mediu de afaceri mai transparent și mai eficient și prin simplificarea procedurilor de acordare a licențelor și a permiselor. Punerea în aplicare a planului de privatizare și consolidarea autorităților naționale de reglementare vizează atragerea de investiții străine menite să sporească productivitatea. În prezent, întreprinderile nou-înființate și IMM-urile au foarte puține opțiuni în ceea ce privește accesul la finanțare, în contextul unor condiții stricte ale creditelor bancare și al lipsei surselor alternative de finanțare. Accesul la finanțare este îngreunat și de lipsa de coordonare în gestionarea instrumentelor UE, cum ar fi fondurile structurale și de investiții europene, Fondul european pentru investiții strategice și programele UE pe bază de competitivitate.

               (12)Piața forței de muncă a început să se redreseze în 2015, însă șomajul rămâne ridicat. În special, șomajul în rândul tinerilor și șomajul de lungă durată reprezintă un motiv de îngrijorare. S-au luat unele măsuri în ceea ce privește politicile active în domeniul pieței forței de muncă și serviciile publice de ocupare a forței de muncă. Totuși, acestea din urmă nu dispun încă de capacitatea de a satisface cererea, de a oferi asistență și consiliere de calitate pentru căutarea unui loc de muncă și de a se adresa șomerilor neînregistrați. S-au amânat planurile de întărire a capacității administrative a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, inclusiv de specializare și creștere a numărului de consilieri care satisfac în mod direct nevoile clienților. Eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă este limitată din cauza faptului că nu există o monitorizare eficace a calității programelor actuale.

               (13)Participarea tinerilor la educația și formarea profesională rămâne scăzută și se caracterizează printr-o lipsă de implicare a angajatorilor în ceea ce privește instruirea elevilor. Cu toate acestea, în prezent se pun în aplicare măsuri, în conformitate cu strategia privind educația și formarea profesională.

               (14)În Cipru nu există o acoperire universală a asistenței medicale și sistemul său de sănătate nu oferă un acces adecvat și efectiv la îngrijire. În condițiile unei finanțări publice scăzute pentru asistența medicală, nevoile nesatisfăcute - din cauza costurilor, precum și a plăților directe - sunt mult mai ridicate decât în alte țări din UE. Eficiența în materie de utilizare a resurselor poate fi îmbunătățită în continuare. O autonomie sporită a spitalelor publice și crearea unui sistem național de sănătate se numără printre măsurile care au fost considerate relevante, dar care nu au fost încă adoptate, pentru a îmbunătăți gradul de adecvare și raportul cost-eficacitate al sistemului de sănătate cipriot.

               (15)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Ciprului, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. Comisia a evaluat, de asemenea, Programul de stabilitate și Programul național de reformă prezentate de Cipru. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Cipru, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (16)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său
                  13
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (17)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a evaluării menționate, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în 2016 și în 2017, Cipru să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.După corectarea deficitului excesiv, să respecte obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016 și în 2017. Până la sfârșitul anului 2016, să adopte un mecanism obligatoriu care să limiteze rata de creștere a remunerării angajaților publici. Până la sfârșitul anului 2016, să adopte reforma orizontală a administrației publice și Legea privind guvernanța entităților publice și să pună în aplicare reforma administrației locale. Până la sfârșitul anului 2016, să adopte legislația secundară pentru a completa noul cadru bugetar.

               2.Până în iunie 2017, să elimine obstacolele din calea punerii depline în aplicare a cadrelor în materie de insolvență și executare silită și să asigure resursele corespunzătoare pentru Serviciul Insolvență. Să asigure sisteme fiabile și rapide pentru eliberarea titlurilor de proprietate și transferul drepturilor de proprietate asupra bunurilor imobile. Să sporească eficiența și capacitatea sistemului judiciar. Să reformeze Legea privind procedura civilă.

               3.Până la sfârșitul anului 2016, să ia măsuri pentru a asigura o scădere a numărului de credite neperformante și evaluări corecte ale garanțiilor reale pentru constituirea de provizioane. Să extindă gama de informații aflate la dispoziția creditorilor pentru ca registrul de credite să devină pe deplin operațional.

               4.Să înlăture obstacolele din calea investițiilor, în special prin punerea în aplicare a planului de acțiune privind creșterea, realizarea planului de privatizare și consolidarea autorităților naționale de reglementare. Să ia măsuri pentru a îmbunătăți accesul la finanțare al întreprinderilor mici și mijlocii.

               5.Să consolideze capacitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și să îmbunătățească serviciile furnizate de aceștia șomerilor de lungă durată; să îmbunătățească comunicarea cu șomerii neînregistrați. Să adopte legislația privind reforma spitalelor și să facă progrese în punerea în aplicare planificată a acoperirii universale a asistenței medicale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 333 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  Decizia de punere în aplicare 2013/463/UE a Consiliului din 13 septembrie 2013 privind aprobarea programului de ajustare macroeconomică pentru Cipru și de abrogare a Deciziei 2013/236/UE (JO L 250, 20.9.2013, p. 40).

                     (6)
                  Regulamentul (UE) nr. 472/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind consolidarea supravegherii economice și bugetare a statelor membre din zona euro care întâmpină sau care sunt amenințate de dificultăți grave în ceea ce privește stabilitatea lor financiară (JO L 140, 27.5.2013, p. 1).

                     (7)
                  COM(2015) 690 final.

                     (8)
                  COM(2015) 691 final.

                     (9)
                  COM(2015) 692 final.

                     (10)
                  SWD(2016) 120 final.

                     (11)
                  COM(2016) 95 final.

                     (12)
                  COM(2014) 494 final.

                     (13)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 330 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Franței pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Franței pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Franța ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  7
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Franța ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandărilor formulate.

               (2)Raportul de țară privind Franța pentru 2016
                  8
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat
                  9
               . În urma acestei analize, Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. Mai concret, prin faptul că prezintă rate scăzute în ceea ce privește atât creșterea economică, cât și inflația, Franța se confruntă cu o datorie publică ridicată și crescândă, însoțită de o deteriorare a concurenței. Riscul de apariție a unor efecte adverse asupra economiei franceze și, având în vedere dimensiunea acesteia, a unor efecte de propagare negative asupra uniunii economice și monetare, este deosebit de important.

               (3)La 29 aprilie 2016, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  10
               .

               (5)În prezent, Franța face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul de stabilitate pentru 2016, guvernul prevede corectarea deficitului excesiv până în 2017, în concordanță cu recomandarea Consiliului din 10 martie 2015. Se prevede că deficitul global va scădea și mai mult, ajungând la 1,2 % din PIB în 2019. Se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,4 % din PIB – va fi atins până în 2018. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge vârful de 96,5 % din PIB în 2017 și va descrește treptat la 93,3 % din PIB în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este, în linii mari, plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2017, a atingerii țintelor de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, deficitul global ar urma să atingă 3,4 % din PIB în 2016, ceea ce concordă cu deficitul recomandat de Consiliu. În ceea ce privește anul 2017, se preconizează că, dacă politicile rămân neschimbate, deficitul global va atinge 3,2 % din PIB, periclitând respectarea termenului de corectare a deficitului excesiv. Se estimează că efortul bugetar recomandat nu va fi posibil în 2016 și 2017, deoarece strategia de consolidare urmată de Franța se bazează mai ales pe măsuri precum îmbunătățirea condițiilor ciclice și menținerea unui mediu caracterizat de rate scăzute ale dobânzii, măsuri care nu se află sub controlul autorităților și care, astfel, comportă riscuri de conformitate. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Franța să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Vor fi necesare, așadar, măsuri suplimentare prin care să se asigure corectarea durabilă a deficitului excesiv până în 2017.

               (6)Nivelul cheltuielilor publice din Franța este unul dintre cele mai ridicate din UE și se află în continuă creștere începând din 2010. Franța a anunțat un plan de reducere a cheltuielilor publice cu 50 de miliarde EUR între 2015 și 2017 la toate nivelurile administrației publice, dar acest plan s-ar putea dovedi insuficient pentru realizarea unei reduceri semnificative a cheltuielilor publice. Eficiența acestui plan ar putea fi sporită dacă s-ar detalia măsurile care stau la baza reducerii cheltuielilor și dacă în același timp s-ar asigura faptul că măsurile referitoare la economii țin seama de inflația aproape egală cu zero.

               (7)Continuă să existe provocări în ceea ce privește reducerea într-o mai mare măsură a cotei cheltuielilor, astfel cum era prevăzut, deoarece procesul de identificare a unor domenii largi de potențiale economii nu a produs efectele scontate, iar revizuirile cheltuielilor au dat rezultate modeste până în prezent. În sectorul locuințelor, Franța cheltuiește de aproape două ori mai mult decât țările europene cu caracteristici similare, fără ca rezultatele de pe piața locuințelor să fie vădit mai bune. Aplicarea reducerii prevăzute în cazul granturilor acordate autorităților locale de către administrația centrală și un control mai strict al cheltuielilor administrației locale, în special prin limitarea creșterii costurilor administrative ale autorităților locale, ar putea, printr-un efect combinat, să protejeze capacitatea de investiții a acestora. Revizuirile cheltuielilor ar putea fi un instrument corespunzător de identificare a unor astfel de economii. De asemenea, recenta reformă a administrației locale are potențialul de a spori eficiența sistemului pe termen mediu și lung.

               (8)Nu pot fi realizate economii considerabile pe termen scurt fără o moderare semnificativă a creșterii cheltuielilor din domeniul securității sociale, care reprezintă peste jumătate din cheltuielile administrației publice. Sistemul de pensii s-ar putea confrunta în continuare cu deficite pe termen scurt și mediu, în special în condiții macroeconomice neprielnice. În plus, actuala cotă ridicată a cheltuielilor publice cu pensiile ar urma să fie redusă ca rezultat al reformelor anterioare întreprinse în domeniul pensiilor, însă abia după 2025. Franța și-a fixat obiective ambițioase pentru 2016 și 2017 în ceea ce privește limitarea creșterii cheltuielilor cu sănătatea. Aceste obiective ar putea fi completate de noi eforturi de identificare a unor sporuri de eficiență pe termen mediu și lung.

               (9)Pentru reducerea costurilor forței de muncă și pentru îmbunătățirea marjelor de profit ale întreprinderilor au fost luate măsuri de politică, precum creditul fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă, în valoare de 20 de miliarde EUR, și reducerea cu încă 10 miliarde EUR a contribuțiilor angajatorilor la asigurările sociale, conform pactului de responsabilitate și solidaritate. Eficacitatea acestor măsuri, care reprezintă 1,5 % din PIB și contribuie la reducerea decalajului dintre Franța și media zonei euro în ceea ce privește costul forței de muncă, ar putea fi afectată de modul în care ele sunt concepute. Rezultatele evaluărilor avute în vedere pentru aceste măsuri de reducere a costurilor vor fi utilizate pentru luarea unor eventuale decizii cu privire la viitoarea formă a schemelor respective, pentru a se asigura că aceste măsuri își ating obiectivele în materie de eficiență. De un interes deosebit pentru evaluările în chestiune este efectul asupra sistemului de stabilire a salariilor și asupra ocupării forței de muncă.

               (10)În actualul context caracterizat de rate ridicate ale șomajului, există riscul ca ocuparea persoanelor slab calificate să fie afectată de costul forței de muncă aferent salariului minim. Deși salariul minim este ridicat în comparație cu salariul median, costul forței de muncă aferent salariului minim a fost redus prin intermediul unor scutiri de plata contribuțiilor la asigurările sociale. Majorările aduse salariului minim generează majorări salariale pentru toate categoriile de lucrători și creează o comprimare a salariilor în sens ascendent. Din cauza mecanismului de indexare a salariului minim există efecte de reacție între majorările aduse salariului mediu și modificările aduse salariului minim, ceea ce întârzie ajustarea salariilor, necesară pentru a se face față unei situații economice precare.

               (11)Recentele reforme au creat o anumită flexibilitate pentru angajatori, care pot să se abată de la acordurile sectoriale, însă această flexibilitate este limitată. Respectivele acorduri reglementează toate aspectele ocupării forței de muncă, precum salariile, timpul de lucru și condițiile de angajare și de muncă, limitând posibilitatea întreprinderilor de a ajusta forța de muncă în funcție de nevoile lor. În prezent, sectoarele au posibilitatea de a nu le permite întreprinderilor să determine, de la caz la caz și după negocieri cu partenerii sociali, condițiile în care timpul de lucru s-ar putea abate de la acordurile sectoriale. În consultare cu partenerii sociali s-ar putea facilita preluarea unor derogări de la acordurile sectoriale și de la prevederile juridice generale referitoare la condițiile de muncă, prin intermediul unor acorduri încheiate la nivel de întreprindere.

               (12)În 2015, rata șomajului a crescut la 10,4 %. Șomajul este mai ridicat în rândul tinerilor, al resortisanților țărilor din afara UE și al lucrătorilor mai slab calificați. Structura pieței forței de muncă este caracterizată de o polarizare crescândă, lucrătorii înalt calificați fiind angajați pe bază de contracte cu durată nedeterminată, iar locurile de muncă pentru care nu sunt necesare calificări deosebite devenind, întro proporție constantă, tot mai nesigure. Proporția reprezentată în totalul angajărilor de contractele cu o durată determinată de mai puțin de o lună a crescut, ajungând la aproape 70 % în 2015. Este posibil ca segmentarea puternică a pieței forței de muncă să fie determinată și de cadrul juridic aplicabil contractelor de muncă, în special de prevederile referitoare la concedierea angajaților care au contracte cu durată nedeterminată. Deteriorarea prezentă de mult timp pe piața forței de muncă exercită presiuni asupra capacității de susținere a sistemului de indemnizații de șomaj. În februarie 2016 s-a prevăzut că deficitul va fi de 4,5 miliarde EUR în 2015, de 4,2 miliarde EUR în 2016 și de 3,5 miliarde EUR în 2017, ceea ce însemna o nouă creștere a datoriilor sistemului, de la 25,8 miliarde EUR în 2015 la 30,0 miliarde EUR în 2016 și la 33,6 miliarde EUR în 2017. Modul în care sunt calculate indemnizațiile favorizează trecerea de la un loc de muncă cu normă întreagă pe termen scurt la altul, în detrimentul unor locuri de muncă cu fracțiune de normă pe termen lung, și îi stimulează pe angajatori să ofere locuri de muncă pe termen scurt care să fie completate cu indemnizații condiționate de încadrarea în muncă. În plus, modul în care este conceput sistemul de indemnizații de șomaj, în special condițiile de eligibilitate și degresivitatea indemnizațiilor, ar putea submina interesul pentru reîncadrarea în muncă.

               (13)Trecerea de la școală la viața profesională continuă să fie problematică, tinerii cu cele mai puține calificări fiind afectați în cea mai mare măsură. Numărul de persoane care recurg la stagii de ucenicie este tot mai scăzut în categoriile slab calificate, în contextul unor strategii regionale diferențiate și al unei capacități limitate a sistemului de a se adapta la noile nevoi ale economiei. Oferta de cursuri de formare pentru șomeri, lucrători mai slab calificați și angajați ai IMM-urilor continuă să fie insuficientă, în ciuda reformelor care se desfășoară în prezent în domeniul formării profesionale și care vizează aspecte precum guvernanța, stimulentele și consilierea și noul plan de formare special conceput pentru șomeri. Cooperarea nesatisfăcătoare dintre diferiții actori implicați în formarea profesională împiedică alocarea eficientă a resurselor. Contul personal de activitate, un dispozitiv care urmează să intre în vigoare, ar putea contribui la reechilibrarea accesului la formare.

               (14)Mediul de afaceri francez continuă să se situeze la jumătatea clasamentului, mai ales în ceea ce privește sarcina impusă de normele de stat, domeniu în care Franța nu ocupă o poziție bună în clasamentele internaționale. Programul de simplificare își urmează cursul prevăzut, dar progresele înregistrate cu implementarea sa sunt inegale, în special în ceea ce privește măsurile adresate întreprinderilor, și există în continuare provocări în mai multe domenii.

               (15)Cota întreprinderilor mai mici în economia franceză este disproporționat de mare în comparație cu situația din alte state membre, ceea ce limitează nivelul de productivitate al acestei economii. Se estimează că recentele inițiative de atenuare a impactului produs de cerințele legate de dimensiune nu vor influența în mod semnificativ creșterea firmelor, întrucât respectivele inițiative au fie un domeniu de aplicare limitat, fie un caracter temporar. Drept consecință, efectele de prag vor continua să limiteze creșterea firmelor franceze.

               (16)Concurența la nivelul serviciilor s-a îmbunătățit în unele sectoare, dar în altele continuă să existe bariere, îndeosebi în sectorul serviciilor pentru întreprinderi – întrucât o proporție semnificativă a acestor servicii nu a fost influențată de recentele reforme – și în industriile de rețea. Activitatea economică a profesiilor reglementate este constrânsă de numeroase bariere la intrarea pe piață și de numeroase norme și tarife, ceea ce afectează productivitatea altor sectoare care utilizează respectivele servicii. Alte probleme derivă din aplicarea restrictivă a cerințelor în materie de autorizare.

               (17)Franța continuă să fie în urma leaderilor inovației din UE, în ciuda sprijinului public generos din acest domeniu. În decursul ultimilor 15 ani, schemele publice de sprijin pentru inovație au fost caracterizate de inflație și instabilitate, ceea ce constituie un motiv de îngrijorare cu privire la coordonarea, coerența și eficiența de ansamblu ale acestor scheme. Sunt afectate în special IMM-urile.

               (18)În 2014, ponderea taxelor și a impozitelor în PIB a fost de 45,9 %, una dintre cele mai ridicate din UE. Sarcina fiscală generală continuă să crească, iar componența sa nu este propice creșterii economice, deoarece influența acesteia este semnificativă asupra factorilor de producție, dar relativ scăzută asupra consumului. Impozitele aplicate întreprinderilor au cunoscut o modestă reducere în 2014 și Franța a început să elimine decalajul față de media UE în domeniul taxelor de mediu, dar veniturile din TVA continuă să fie scăzute, atât ca procent din PIB, cât și ca procent din totalul taxelor și impozitelor, ca urmare a ratelor mici, a aplicării răspândite a reducerilor de rate și a numărului mare de scutiri. În afară de procesul de eliminare treptată a suprataxei de solidaritate aplicate întreprinderilor, care se află în curs, nu s-au materializat încă măsuri concrete în vederea atingerii obiectivului anunțat, și anume reducerea ratei legale a impozitului pe profit pentru întreprinderi la 28 % în 2020.

               (19)Sistemul fiscal este foarte complex. Continuă să existe un număr ridicat de taxe și impozite ineficiente care generează venituri scăzute sau egale cu zero, iar impozitul pe veniturile personale este deosebit de complex, ceea ce antrenează costuri administrative semnificative. În ciuda faptului că în actul normativ referitor la programarea finanțelor publice pentru perioada 2014-2019 a fost introdusă cerința referitoare la evaluarea și la monitorizarea cu regularitate a cheltuielilor fiscale, reducerea estimată a cheltuielilor fiscale pentru 2016 este, după mai mulți ani de creștere, modestă.

               (20)În general, obstacolele din calea investițiilor private sunt moderate, principalele astfel de obstacole fiind sarcina impusă de reglementări și ratele ridicate ale taxelor și impozitelor aplicabile întreprinderilor. Mediul de investiții s-ar îmbunătăți dacă s-ar consolida mediul de afaceri, dacă s-ar reduce taxele și impozitele pe producție și dacă s-ar simplifica sistemul fiscal. Toate măsurile luate pentru îmbunătățirea competitivității firmelor franceze la nivelul costurilor și al altor factori au potențialul de a mări nivelurile de investiții și de a motiva firmele să investească în capital material și uman, în vederea sporirii productivității. Potențialul de creștere economică pe termen lung mai este limitat și de caracterul modest al investițiilor în activități de inovare.

               (21)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a UE prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale, formulate în cadrul semestrului european, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (22)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Franței, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (23)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv până în 2017, prin luarea măsurilor structurale necesare și prin utilizarea tuturor câștigurilor excepționale pentru a reduce deficitul și datoria. Să indice reducerile de cheltuieli planificate pentru următorii ani și să intensifice eforturile de majorare a cuantumului economiilor generate de revizuirile cheltuielilor, inclusiv la nivelul cheltuielilor administrației locale, până la sfârșitul anului 2016. Să supună mai des politicile publice unor evaluări independente, în vederea identificării unor sporuri de eficiență în toate subsectoarele administrației publice.

               2.Să se asigure că reducerile costului forței de muncă sunt susținute și că evoluțiile salariului minim sunt compatibile cu crearea de locuri de muncă și cu competitivitatea. Să reformeze legislația muncii astfel încât să îi stimuleze într-o mai mare măsură pe angajatori să recurgă la contracte cu durată nedeterminată.

               3.Să îmbunătățească legăturile dintre sectorul educației și piața forței de muncă, în special prin reformarea stagiilor de ucenicie și a formării profesionale, acordând o atenție specială persoanelor slab calificate. Să ia măsuri, până la sfârșitul anului 2016, pentru reformarea sistemului de indemnizații de șomaj, în vederea restabilirii sustenabilității bugetare a sistemului, și să ofere mai multe stimulente pentru reîncadrarea în muncă.

               4.Să elimine barierele din calea activității în sectorul serviciilor, în special în ceea ce privește serviciile pentru întreprinderi și profesiile reglementate. Să ia măsuri pentru simplificarea politicilor de inovare și pentru sporirea eficienței acestora. Să reformeze în continuare, până la sfârșitul anului 2016, criteriile legate de dimensiune din actele normative, care stânjenesc creșterea întreprinderilor, și să continue să simplifice normele administrative, fiscal-bugetare și contabile aplicabile întreprinderilor, prin continuarea programului de simplificare.

               5.Să ia măsuri pentru reducerea taxelor și impozitelor pe producție și a ratei legale a impozitului pe profit pentru întreprinderi, extinzând, în același timp, baza de impozitare a consumului, în special în ceea ce privește TVA. Să elimine cheltuielile fiscale ineficiente și taxele care generează venituri scăzute sau egale cu zero și să adopte, până la sfârșitul anului 2016, reforma impozitului reținut la sursă pe veniturile personale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 330 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 79 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.