title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă pe 2011 al Italiei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Italiei pentru perioada 2011-2014

text:
               21.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/4

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă pe 2011 al Italiei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Italiei pentru perioada 2011-2014
   2011/C 215/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind Orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, o decizie privind Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii economice. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (6)

               La 6 mai 2011, Italia a prezentat actualizarea pentru 2011 a programului său de stabilitate care acoperă perioada 2011-2014, precum și programul său național de reformă pentru 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (7)

               Economia Italiei a fost afectată de deficiențe structurale cu mult înainte de actuala criză economică și financiară mondială. În perioada 2001-2007, creșterea medie a PIB-ului real a fost de aproximativ 1 %, adică abia jumătate din media înregistrată în zona euro, în special din cauza creșterii lente a productivității. Dat fiind că aceste evoluții au afectat întreaga țară, disparitățile economice pronunțate dintre regiuni nu au fost reduse. Cu toate că economia nu era caracterizată de dezechilibre interne majore în sectorul privat, aceasta a fost puternic afectată de criza mondială. O scădere pronunțată a exporturilor și, ulterior, a investițiilor a produs o contracție puternică a PIB-ului real de aproximativ 7 % între cel de al doilea trimestru al anului 2008 și cel de al doilea trimestru al anului 2009. După o scădere constantă în ultimul deceniu, datoria publică brută a crescut la 119 % până la sfârșitul anului 2010, reflectând, de asemenea, scăderea puternică a PIB-ului. Rata de ocupare a scăzut mult mai puțin datorită sprijinului acordat printr-o schemă finanțată de guvern pentru reducerea orelor de lucru, ceea ce a dus la o creștere doar moderată a ratei șomajului în perioada 2008-2009. Datorită exporturilor, economia a început să se redreseze în cea de a doua jumătate a anului 2009, deși într-un ritm lent. Situația de pe piața forței de muncă a rămas fragilă în 2010, cu o rată a șomajului care s-a stabilizat la aproximativ 8,5 % până la sfârșitul anului. Dată fiind rata foarte ridicată a datoriei publice, Italia a adoptat, în mod corespunzător, o poziție bugetară prudentă în cursul crizei, abținându-se de la măsuri importante de stimulare fiscală și menținând, astfel, deficitul public sub media zonei euro în perioada 2009-2010.

               (8)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de stabilitate actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic pe care se bazează programul este plauzibil. Programul preconizează un nivel al deficitului public general sub valoarea de referință de 3 % din PIB până în 2012, obținut printr-o limitare suplimentară a cheltuielilor și prin venituri suplimentare provenite din îmbunătățirea respectării normelor fiscale. După corectarea deficitului excesiv, programul urmărește realizarea obiectivului pe termen mediu (OTM) de a avea o poziție bugetară echilibrată din punct de vedere structural până la sfârșitul perioadei acoperite de program (2014), sprijinită de un angajament de a limita și mai mult cheltuielile primare. Programul preconizează că rata deficitului public va ajunge la cel mai ridicat nivel în 2011, pentru ca apoi să scadă într-un ritm din ce în ce mai rapid pe măsură ce excedentul primar crește. Efortul bugetar anual mediu prevăzut pentru perioada 2010-2012 este superior nivelului de 0,5 % din PIB recomandat de Consiliu în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive (PDE), iar ritmul de ajustare preconizat după 2012 este mult mai rapid decât cel prevăzut în dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Obținerea rezultatelor menționate anterior în materie de deficit și datorie necesită o execuție bugetară strictă, fiind nevoie totodată de mai multe informații privind măsurile de consolidare planificate pentru 2013 și 2014, pentru a spori credibilitatea programului.

               (9)

               Dată fiind datoria publică foarte ridicată, de aproximativ 120 % din PIB în 2011, urmărirea unei consolidări durabile și credibile și adoptarea măsurilor structurale de consolidare a creșterii reprezintă priorități-cheie pentru Italia. În conformitate cu ultima evaluare a Comisiei, riscurile în ceea ce privește sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice par a fi de nivel mediu. Pentru perioada până în 2012, realizarea obiectivelor privind deficitul public general care au fost stabilite în Programul de stabilitate și, implicit, corectarea deficitului excesiv până în 2012 se bazează pe punerea în aplicare deplină a măsurilor deja adoptate. Ar fi necesare acțiuni suplimentare în cazul în care, de exemplu, veniturile provenite din îmbunătățirea respectării normelor fiscale sunt mai reduse decât cele înscrise în buget sau dacă apar dificultăți în ceea ce privește realizarea limitării planificate a cheltuielilor de capital. Pentru perioada 2013-2014, noul cadru bugetar trienal prevede ca măsurile concrete care stau la baza eforturilor de consolidare să fie adoptate până în octombrie 2011. Deși cadrul bugetar a fost consolidat în mod considerabil în ultimii ani, introducerea unor plafoane de cheltuieli obligatorii și a unor îmbunătățiri suplimentare ale monitorizării bugetare în toate subsectoarele publice este menită să stimuleze disciplina bugetară și să sporească credibilitatea strategiei bugetare pe termen mediu.

               (10)

               În ciuda ritmului relativ susținut de creare a locurilor de muncă în anii anteriori crizei, piața forței de muncă din Italia prezintă unele deficiențe structurale. Lucrătorii cu contracte pe durată nedeterminată beneficiază de mai multă protecție decât lucrătorii cu contracte atipice. În cazul celor dintâi, concedierea face obiectul unor reguli stricte și a unor proceduri împovărătoare. În cazul celor din urmă, ar trebui avută în vedere dinamica activității independente care ar putea ascunde relații de muncă subordonate. În ciuda unor măsuri noi ad hoc luate în timpul crizei în vederea extinderii susținerii veniturilor și a protecției în caz de șomaj, actualul sistem al ajutoarelor de șomaj rămâne fragmentat. Nivelul șomajului în rândul lucrătorilor cu vârsta sub 25 de ani a ajuns la 27,8 % în 2010, cu o distribuție inegală în țară, iar șomajul în rândul tinerilor a fost de două ori mai mare în regiunile sudice decât în cele nordice. Rolul uceniciilor și al formării profesionale ar trebui întărit și mai mult. Deși ar fi foarte util și foarte necesar, nu există în prezent un sistem unic de certificare a competențelor și de recunoaștere a standardelor de formare și de formare profesională care să fie recunoscut în toată țara, existând în schimb o multiplicare a regimurilor regionale, situație care nu facilitează mobilitatea forței de muncă și șansele de angajare pe întregul teritoriu al Italiei. Eficacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă ar trebui îmbunătățită, în special în regiunile cu o rată ridicată a șomajului. În sfârșit, munca nedeclarată rămâne un fenomen grav în Italia.

               (11)

               Alinierea evoluției salariilor la creșterea productivității este importantă, dat fiind că Italia a cunoscut pierderi constante ale competitivității de la începutul anilor '90. În acest sens, negocierile la nivelul întreprinderilor pot juca un rol semnificativ, care ar putea contribui, de asemenea, la soluționarea disparităților regionale de pe piața forței de muncă. Reforma din 2009 a cadrului de negociere a introdus, printre altele, posibilitatea introducerii unor clauze de deschidere (și anume, derogări de la salariul sectorial convenit la nivel național), însă nu a fost încă utilizată pe scară largă până acum.

               (12)

               Rata de ocupare a femeilor este în medie cu peste 20 de puncte procentuale mai redusă decât cea a bărbaților, cu diferențe semnificative între regiuni. În regiunile sudice, numai o treime dintre femeile cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani aveau un loc de muncă în 2009, atât din cauza ratelor de activitate relativ mai reduse, cât și din cauza șomajului mai ridicat. Impozitarea relativ ridicată a veniturilor salariale în Italia reduce stimulentele pentru oferta de forță de muncă, în special în cazul celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei, și afectează în mod negativ cererea de forță de muncă din partea întreprinderilor. Pentru a contribui la creșterea ratei de ocupare a femeilor, Programul național de reformă reamintește planul de coordonare a eforturilor la toate nivelurile administrației, adoptat în 2010, pentru a promova reconcilierea vieții profesionale cu viața de familie. Guvernul a introdus recent un stimulent fiscal pentru întreprinderile care angajează lucrători defavorizați, inclusiv lucrători care își desfășoară activitatea într-un sector sau o meserie în care dezechilibrul între femei și bărbați este deosebit de pronunțat, în regiuni cu un șomaj ridicat. Programul anunță, de asemenea, o reformă a sistemului fiscal în vederea transferării treptate a sarcinii fiscale de la impozitele pe salariu la taxele pe consum, ceea ce ar putea contribui la creșterea ocupării forței de muncă.

               (13)

               În comparație cu standardele UE, costul desfășurării de activități economice în Italia rămâne ridicat, în special în regiunile sudice, în ciuda măsurilor recente de îmbunătățire a mediului de afaceri și de creștere a orientării către rezultate și a răspunderii administrației publice. Ar trebui eliminate într-o mai mare măsură barierele de reglementare și administrative de pe piețele de produse și servicii, în special în ceea ce privește serviciile profesionale. În 2009, a fost introdusă o lege anuală privind concurența, ca instrument legislativ de îmbunătățire a mediului concurențial și a protecției consumatorilor, însă aceasta nu a fost încă adoptată. Procedurile de lungă durată de executare a contractelor reprezintă o altă deficiență a mediului de afaceri din Italia. Posibilitățile de finanțare a creșterii întreprinderilor prin alte filiere decât cele bancare sunt încă destul de rare în Italia, comparativ cu alte țări, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). Finanțarea prin capitaluri proprii și capitalul de risc, în special, joacă în continuare numai un rol limitat, în ciuda potențialului acestora de a impulsiona creșterea dimensiunii întreprinderilor, pătrunderea pe noi piețe mondiale și îmbunătățirea guvernanței corporative.

               (14)

               Cheltuielile în cercetare și dezvoltare (CD) au cunoscut doar o creștere moderată în ultimii zece ani. Prin urmare, intensitatea CD rămâne relativ redusă, la un nivel de aproximativ 1,27 % din PIB, mult sub media UE (1,90 %). Acest decalaj se datorează, în special, unui nivel redus al cercetării industriale, intensitatea CD în întreprinderi fiind de 0,64 % din PIB în comparație cu o medie UE-27 de 1,23 %. Intensitatea capitalului de risc rămâne, de asemenea, foarte redusă. În planul național de reformă sunt prezentate mai multe măsuri, inclusiv scutiri de impozite limitate în timp pentru întreprinderile care investesc în proiecte de cercetare desfășurate de universități sau de entități din sectorul public. Obiectivul de 1,53 % din PIB stabilit pentru intensitatea CD se bazează pe proiecția privind creșterea medie anuală pentru perioada 2006-2008 și ia în considerare obligațiile țării în materie de stabilitate fiscală. Va face obiectul unei revizuiri în 2014.

               (15)

               Italia reprezintă al treilea beneficiar ca mărime al fondurilor politicii de coeziune a UE, primind aproximativ 8 % din bugetul total destinat politicii de coeziune a UE în perioada 2007-2013. La jumătatea perioadei de programare, procentul fondurilor UE mobilizate efectiv reprezintă numai 16,8 % și este mult mai redus în regiunile de convergență sudice.

               (16)

               Italia și-a asumat mai multe angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Programul național de reformă menționează câteva măsuri recent adoptate și prezintă în linii mari planuri de reforme viitoare menite să asigure sustenabilitatea finanțelor publice și stabilitatea financiară, să stimuleze competitivitatea și să crească ocuparea forței de muncă, în conformitate cu principiile Pactului Euro Plus. Un nou angajament asumat în mod special ca răspuns la acest pact constă în intenția guvernului de a modifica constituția pentru a consolida disciplina bugetară. Aceste elemente au fost evaluate și luate în considerare în cadrul recomandărilor.

               (17)

               Comisia a evaluat, în cazul Italiei, Programul de stabilitate și Programul național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în ceea ce privește Pactul Euro Plus. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. În această lumină, Comisia consideră că planul de consolidare al Italiei pentru perioada 2011-2014 este credibil până în 2012, însă ar trebui sprijinit de măsuri concrete pentru perioada 2013-2014, în vederea asigurării unei tendințe de scădere constantă a datoriei publice foarte ridicate. Programul național de reformă prezintă o serie de inițiative cuprinzătoare care vizează toate dimensiunile Strategiei Europa 2020, însă se consideră că sunt necesare măsuri suplimentare în vederea soluționării deficiențelor structurale de lungă durată care au fost exacerbate de criză. Pentru a spori potențialul Italiei în materie de creștere și de creare de locuri de muncă și pentru a promova reducerea decalajului regiunilor sudice, ar trebui întreprinse măsuri suplimentare în perioada 2011-2012 pentru a îmbunătăți funcționarea pieței forței de muncă, a deschide piețele de servicii și de produse la o concurență mai mare, a îmbunătăți mediul de afaceri, a consolida politica de cercetare și inovare, precum și pentru a promova o utilizare mai rapidă și mai adecvată a fondurilor de coeziune ale UE.

               (18)

               În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 2 iunie 2010, formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a Programului de stabilitate al Italiei, iar avizul său (3) se reflectă, în special, în recomandarea formulată la punctul 1 de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat Programul național de reformă al Italiei,

         RECOMANDĂ ca Italia să întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare în 2011 și 2012 consolidarea bugetară planificată pentru a asigura corectarea deficitului excesiv, în conformitate cu recomandările Consiliului în cadrul procedurii de deficit excesiv, în vederea diminuării ratei ridicate a deficitului public. Pe baza legislației aprobate recent, să exploateze pe deplin orice evoluție economică sau bugetară mai favorabilă decât așteptările pentru a reduce mai rapid deficitul și datoria și să fie pregătită să prevină derapajele în execuția bugetară. Să sprijine obiectivele stabilite pentru perioada 2013-2014 și atingerea planificată a obiectivului pe termen mediu în 2014 cu măsuri concrete până în octombrie 2011, astfel cum se prevede în noul cadru bugetar multianual. Să consolideze în continuare cadrul prin introducerea unor plafoane obligatorii ale cheltuielilor și prin îmbunătățirea monitorizării în toate subsectoarele administrației.

               2.

               Să întărească măsurile de combatere a segmentării pieței forței de muncă, revizuind de asemenea aspecte specifice din legislația privind protecția forței de muncă, inclusiv regulile și procedurile în materie de concediere, și revizuind actualul sistem fragmentat al ajutoarelor de șomaj, luând în considerare obligațiile bugetare. Să intensifice eforturile de combatere a muncii nedeclarate. În plus, să ia măsuri de promovare a unei participări mai mari a femeilor pe piața forței de muncă, prin punerea la dispoziție a mai multor centre de îngrijire pe întregul teritoriu al Italiei și prin oferirea de stimulente financiare fără impact bugetar pentru încadrarea în muncă a celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei.

               3.

               Să ia măsuri suplimentare, pe baza acordului din 2009 de reformare a cadrului de negociere colectivă și în consultare cu partenerii sociali conform practicilor naționale, pentru a asigura faptul că creșterea salariilor reflectă mai bine evoluțiile productivității, precum și condițiile locale și condițiile privitoare la întreprinderi, incluzând clauze care ar putea permite ca prin negocierile de la nivelul întreprinderilor să se avanseze în această direcție.

               4.

               Să extindă procesul de deschidere a sectorului serviciilor către o mai mare concurență, inclusiv în domeniul serviciilor profesionale. Să adopte în 2011 legea anuală privind concurența, ținând seama de recomandările prezentate de autoritatea antitrust. Să reducă durata procedurilor de executare a contractelor. Să consolideze acțiunile de promovare a accesului IMM-urilor pe piețele de capital, prin eliminarea obstacolelor de reglementare și prin reducerea costurilor.

               5.

               Să amelioreze cadrul pentru investițiile sectorului privat în cercetare și inovare, prin extinderea stimulentelor fiscale actuale, prin îmbunătățirea condițiilor pentru capitalul de risc și prin sprijinirea schemelor de achiziții inovatoare.

               6.

               Să ia măsuri de accelerare, într-un mod eficient în raport cu costurile implicate, a cheltuielilor care favorizează creșterea, cofinanțate din fondurile politicii de coeziune, pentru a reduce disparitățile persistente dintre regiuni, prin îmbunătățirea capacității administrative și a guvernanței politice. Să respecte angajamentele asumate în cadrul național strategic de referință în ceea ce privește valoarea resurselor și calitatea cheltuielilor.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 16 februarie 2010 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al șaptelea FED) pentru exercițiul financiar 2008

text:
               20.2.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 45/14

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 16 februarie 2010
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al șaptelea FED) pentru exercițiul financiar 2008
   (2010/101/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere cea de a patra Convenție ACP-CEE, semnată la Lomé, la 15 decembrie 1989 (1), modificată prin acordul semnat la Mauritius la 4 noiembrie 1995 (2),
   având în vedere Acordul intern privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare în temeiul celei de a patra Convenții ACP-CEE (3), denumit în continuare „Acordul intern”, care instituie, printre altele, cel de al șaptelea Fond european de dezvoltare (al șaptelea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 29 iulie 1991 aplicabil cooperării pentru finanțarea dezvoltării în temeiul celei de a patra Convenții ACP-CEE (4), în special articolele 69-77,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului aferente operațiunilor celui de al șaptelea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2008, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2008 însoțit de răspunsurile Comisiei (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din Acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de al șaptelea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al șaptelea FED în decursul exercițiului financiar 2008 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune referitor la executarea operațiunilor celui de al șaptelea FED pentru exercițiul financiar 2008.

      Adoptată la Bruxelles, 16 februarie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. SALGADO

      (1)  JO L 229, 17.8.1991, p. 3.

      (2)  JO L 156, 29.5.1998, p. 3.

      (3)  JO L 229, 17.8.1991, p. 288.

      (4)  JO L 266, 21.9.1991, p. 1.

      (5)  JO C 269, 10.11.2009, p. 257.


title: Recomandarea (UE) 2017/1140 a Comisiei din 23 iunie 2017 privind datele cu caracter personal care pot face obiectul schimbului de informații în cadrul sistemului de alertă precoce și răspuns rapid (SAPR) instituit în temeiul Deciziei nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului în scopul coordonării măsurilor de depistare a contacților în legătură cu amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate [notificată cu numărul C(2017) 4197] (Text cu relevanță pentru SEE. )

text:
               27.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 164/65

         RECOMANDAREA (UE) 2017/1140 A COMISIEI
   din 23 iunie 2017
   privind datele cu caracter personal care pot face obiectul schimbului de informații în cadrul sistemului de alertă precoce și răspuns rapid (SAPR) instituit în temeiul Deciziei nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului în scopul coordonării măsurilor de depistare a contacților în legătură cu amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate

         [notificată cu numărul C(2017) 4197]

   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Decizia nr. 2119/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1) a instituit un sistem de alertă precoce și răspuns rapid („SAPR”) ca rețea permanentă de comunicare între Comisie și autoritățile competente în domeniul sănătății publice din statele membre pentru prevenirea și controlul anumitor categorii de boli transmisibile. Procedurile de funcționare a SAPR au fost stabilite prin Decizia 2000/57/CE a Comisiei (2).

               (2)

               Decizia nr. 2119/98/CE a fost abrogată prin Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3). Noua decizie a relegiferat SAPR. De asemenea, decizia a extins sfera de aplicare a rețelei permanente de comunicare pentru a include alte tipuri de amenințări biologice și alte categorii de amenințări transfrontaliere grave pentru sănătate, printre care amenințări de natură chimică, ecologică sau de origine necunoscută. În plus, decizia a stabilit norme de supraveghere epidemiologică, monitorizare, alertă precoce și combatere a amenințărilor transfrontaliere grave pentru sănătate.

               (3)

               Decizia 2000/57/CE a fost abrogată și înlocuită prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/253 a Comisiei (4).

               (4)

               În conformitate cu articolul 9 alineatul (3) litera (i) din Decizia 1082/2013/UE, notificarea unei amenințări transfrontaliere grave pentru sănătate prin SAPR ar trebui să conțină orice informații necesare pentru a permite identificarea persoanelor infectate și a persoanelor care pot fi în pericol („date pentru depistarea contacților”). În conformitate cu articolul 16 alineatul (9) litera (b) din decizia menționată și având drept obiectiv asigurarea eficacității și a aplicării uniforme a acestor notificări, este oportun să se recomande o listă indicativă a datelor cu caracter personal care pot fi comunicate de către autoritățile competente în materie de SAPR.

               (5)

               Schimbul de date cu caracter personal prin intermediul SAPR ar trebui realizat în conformitate cu cerințele prevăzute în Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) și în Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului (6). Deși, ca regulă generală, Directiva 95/46/CE și Regulamentul (CE) nr. 45/2001 interzic prelucrarea unor categorii speciale de date cu caracter personal, inclusiv a unor date referitoare la sănătatea unei persoane, această prelucrare este autorizată totuși, în măsura în care este necesară pentru a proteja interesele vitale ale persoanei vizate, în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) litera (c) din Directiva 95/46/CE și cu articolul 10 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001, și totodată din motive de interes public major, sub rezerva unor garanții corespunzătoare, din motivele prevăzute în legislația Uniunii sau a unui stat membru, în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din directiva menționată și cu articolul 10 alineatul (4) din regulamentul menționat.

               (6)

               Doar datele cu caracter personal necesare pentru scopurile menționate mai sus, stabilite de la caz la caz, ar trebui să facă obiectul schimbului de informații prin intermediul SAPR, iar prezenta recomandare nu ar trebui să reprezinte o autorizație de a face schimb de toate tipurile de date cu caracter personal pe care le vizează.

               (7)

               Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 și a emis un aviz la 24 august 2015 (C 2015-0629),

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE

               1.

               În anexa la prezenta recomandare figurează o listă indicativă a datelor cu caracter personal care pot face obiectul schimbului de informații în scopul coordonării măsurilor de depistare a contacților.

               2.

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 23 iunie 2017.

            Pentru Comisie

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Membru al Comisiei

      (1)  Decizia nr. 2119/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 1998 de creare a unei rețele de supraveghere epidemiologică și control al bolilor transmisibile în Comunitate (JO L 268, 3.10.1998, p. 1).

      (2)  Decizia 2000/57/CE a Comisiei din 22 decembrie 1999 privind sistemul de alertă precoce și de reacție pentru prevenirea și controlul bolilor transmisibile în temeiul Deciziei nr. 2119/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 21, 26.1.2000, p. 32).

      (3)  Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și de abrogare a Deciziei nr. 2119/98/CE (JO L 293, 5.11.2013, p. 1).

      (4)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2017/253 a Comisiei din 13 februarie 2017 de stabilire a procedurilor de notificare a alertelor în cadrul sistemului de alertă precoce și răspuns rapid instituit în legătură cu amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și a procedurilor de schimb de informații, consultare și coordonare a răspunsurilor la astfel de amenințări în temeiul Deciziei nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 37, 14.2.2017, p. 23).

      (5)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO L 8, 12.1.2001, p. 1).

      ANEXĂ

         Listă indicativă a datelor cu caracter personal care pot face obiectul schimbului de informații în scopul coordonării măsurilor de depistare a contacților

      1.   INFORMAȚII PERSONALE

                  —

                  Numele si prenumele

                  —

                  Naționalitatea, data nașterii, sexul

                  —

                  Țara de reședință

                  —

                  Tipul și numărul actului de identitate, precum și autoritatea emitentă

                  —

                  Domiciliul actual (numele și numărul străzii, orașul, țara, codul poștal)

                  —

                  Numerele de telefon (mobil, privat, profesional)

                  —

                  Adresa electronică (privată, profesională)

            2.   INFORMAȚII CU PRIVIRE LA CĂLĂTORIE

                  —

                  Date privind mijloacele de transport (de exemplu, numărul zborului, data și durata zborului, numele navei, numărul plăcii de înmatriculare)

                  —

                  Numărul (numerele) locului

                  —

                  Numărul (numerele) cabinei

            3.   DATE DE CONTACT

                  —

                  Numele persoanelor vizitate/locurile de cazare

                  —

                  Datele șederii, adresele locurilor de cazare (numele și numărul străzii, orașul, țara, codul poștal)

                  —

                  Numerele de telefon (mobil, privat, profesional)

                  —

                  Adresa electronică (privată, profesională)

            4.   INFORMAȚII CU PRIVIRE LA PERSOANELE ÎNSOȚITOARE

                  —

                  Numele si prenumele

                  —

                  Naționalitatea

                  —

                  Țara de reședință

                  —

                  Tipul și numărul actului de identitate, precum și autoritatea emitentă

                  —

                  Domiciliul actual (numele și numărul străzii, orașul, țara, codul poștal)

                  —

                  Numerele de telefon (mobil, privat, profesional)

                  —

                  Adresa electronică (privată, profesională)

            5.   DATELE PERSOANEI DE CONTACT ÎN CAZ DE URGENȚĂ

                  —

                  Numele persoanei de contact

                  —

                  Adresa (numele și numărul străzii, orașul, țara, codul poștal)

                  —

                  Numerele de telefon (mobil, privat, profesional)

                  —

                  Adresa electronică (privată, profesională)


title: Recomandarea Comisiei din 29 mai 2008 privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele cadmiu și oxid de cadmiu [notificată cu numărul C(2008) 2243] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               14.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 156/22

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 29 mai 2008
   privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele cadmiu și oxid de cadmiu
   [notificată cu numărul C(2008) 2243]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/446/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente (1), în special articolul 11 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul Regulamentului (CEE) nr. 793/93, următoarele substanțe au fost identificate ca fiind substanțe prioritare pentru evaluare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 143/97 al Comisiei din 27 ianuarie 1997 privind a treia listă de substanțe prioritare prevăzută de Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (2):

                           —

                           cadmiu;

                           —

                           oxid de cadmiu.

                     Statul membru desemnat ca raportor în temeiul Regulamentelor (CEE) nr. 793/93 și (CE) nr. 143/97 a finalizat activitățile de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu în cazul substanțelor menționate, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei din 28 iunie 1994 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu prezentate de anumite substanțe existente în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (3) și a propus o strategie de reducere a riscurilor.

               (2)

               A fost consultat Comitetul științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu (SCTEE), care a emis avize privind evaluările riscurilor efectuate de raportor. Aceste avize au fost publicate pe site-ul web al comitetului științific.

               (3)

               Rezultatele evaluării riscurilor și rezultatele ulterioare ale strategiilor de reducere a riscurilor sunt prezentate în Comunicarea corespunzătoare a Comisiei (4).

               (4)

               Pe baza acestei evaluări, este oportun să se recomande luarea unor măsuri de reducere a riscurilor prezentate de anumite substanțe.

               (5)

               Măsurile de reducere a riscurilor recomandate pentru lucrători trebuie luate în considerare în contextul legislației privind protecția lucrătorilor, care se consideră că oferă un cadru adecvat pentru reducerea riscurilor prezentate de substanțele în cauză, în măsura în care acest lucru este necesar.

               (6)

               Măsurile de reducere a riscurilor prevăzute în prezenta recomandare sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 793/93,

         RECOMANDĂ:
   SECȚIUNEA 1
   CADMIU

      (Nr. CAS 7440-43-9; Nr. Einecs 231-152-8)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru lucrători (1) Și mediu (2, 3, 4)

               1.

               Angajatorii care folosesc cadmiu pentru utilizările identificate ca prezentând motive de îngrijorare în evaluarea riscurilor ar trebui să ia notă de orice orientare sectorială specifică elaborată la nivel național pe baza orientărilor practice neobligatorii, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din Directiva 98/24/CE a Consiliului (5).

               2.

               În conformitate cu Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile eliberate în conformitate cu Directiva 2008/1/CE, condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind cadmiul, pentru exploatarea instalațiilor în conformitate cu cele mai bune tehnici disponibile (denumite în continuare „BAT”), luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               3.

               Emisiile locale în mediu ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor de mediu.

               4.

               La stabilirea standardelor de calitate a mediului (denumite în continuare „SCM”) ar trebui să se țină seama de toate informațiile disponibile, inclusiv de datele ulterioare privind apa cu grad scăzut de duritate, în cadrul stabilit de Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7).

         SECȚIUNEA 2
   OXID DE CADMIU

      (Nr. CAS 1306-19-0; Nr. Einecs 215-146-2)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru lucrători (5) Și mediu (6, 7, 8)

               5.

               Angajatorii care folosesc oxid de cadmiu pentru utilizările identificate ca prezentând motive de îngrijorare în evaluarea riscurilor ar trebui să ia notă de orice orientare sectorială specifică elaborată la nivel național pe baza orientărilor practice neobligatorii, în conformitate cu articolul 12 alineatul (2) din Directiva 98/24/CE a Consiliului.

               6.

               În conformitate cu Directiva 2008/1/CE, autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile eliberate în conformitate cu Directiva 2008/1/CE, condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind cadmiul, pentru exploatarea instalațiilor în conformitate cu BAT, luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               7.

               Emisiile locale în mediu ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor de mediu.

               8.

               La stabilirea SCM ar trebui să se țină seama de toate informațiile disponibile, inclusiv de datele ulterioare privind apa cu grad scăzut de duritate, în cadrul stabilit de Directiva 2000/60/CE.

         SECȚIUNEA 3
   DESTINATARI

               9.

               Prezenta recomandare se adresează tuturor sectoarelor de activitate care importă, produc, transportă, depozitează, încorporează într-un preparat sau prelucrează în alt mod, utilizează, elimină sau recuperează substanțele în cauză, precum și statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 29 mai 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 84, 5.4.1993, p. 1. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

      (2)  JO L 25, 28.1.1997, p. 13.

      (3)  JO L 161, 29.6.1994, p. 3.

      (4)  JO C 149, 14.6.2008, p. 6.

      (5)  JO L 131, 5.5.1998, p. 11. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/30/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 165, 27.6.2007, p. 21).

      (6)  JO L 24, 29.1.2008, p. 8.

      (7)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2008/32/CE (JO L 81, 20.3.2008, p. 60).


title: Recomandarea Consiliului din 10 februarie 2009 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al șaptelea FED) pentru exercițiul financiar 2007

text:
               11.2.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 40/35

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 10 februarie 2009
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al șaptelea FED) pentru exercițiul financiar 2007
   (2009/112/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere cea de a patra Convenție ACP-CEE, semnată la Lomé la 15 decembrie 1989 (1), modificată prin acordul semnat la Mauritius la 4 noiembrie 1995 (2),
   având în vedere Acordul intern 91/401/CEE privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare în temeiul celei de a patra Convenții ACP-CEE (3), denumit în continuare „Acordul intern”, care instituie, printre altele, cel de al șaptelea Fond european de dezvoltare (al șaptelea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar 91/491/CEE din 29 iulie 1991 aplicabil cooperării pentru finanțarea dezvoltării în temeiul celei de a patra Convenții ACP-CEE (4), în special articolele 69-77,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului aferente operațiunilor celui de al șaptelea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2007, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2007 însoțit de răspunsurile Comisiei (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din Acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de al șaptelea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al șaptelea FED în decursul exercițiului financiar 2007 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune referitor la executarea operațiunilor celui de al șaptelea FED pentru exercițiul financiar 2007.

      Adoptată la Bruxelles, 10 februarie 2009.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. KALOUSEK

      (1)  JO L 229, 17.8.1991, p. 3.

      (2)  JO L 156, 29.5.1998, p. 3.

      (3)  JO L 229, 17.8.1991, p. 288.

      (4)  JO L 266, 21.9.1991, p. 1.

      (5)  JO C 286, 10.11.2008, p. 273.


title: Recomandarea nr. S1 din 15 martie 2012 privind aspectele financiare ale donării transfrontaliere de organe de la persoane în viață  Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția

text:
               10.8.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 240/3

         RECOMANDAREA NR. S1
   din 15 martie 2012
   privind aspectele financiare ale donării transfrontaliere de organe de la persoane în viață
   (Text cu relevanță pentru SEE și pentru Acordul CE/Elveția)
   2012/C 240/04
   COMISIA ADMINISTRATIVĂ PENTRU COORDONAREA SISTEMELOR DE SECURITATE SOCIALĂ,
   având în vedere articolul 72 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (1), conform căruia Comisia administrativă este responsabilă cu tratarea tuturor chestiunilor administrative sau de interpretare care decurg din dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 883/2004 și ale Regulamentului (CE) nr. 987/2009 (2),
   având în vedere articolul 168 alineatul (7) din TFUE,
   având în vedere articolul 48 din TFUE,
   în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 71 alineatul (2) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 883/2004,
   întrucât:

               (1)

               Acțiunea Uniunii respectă responsabilitățile statelor membre în ceea ce privește definirea politicii lor de sănătate, precum și organizarea și prestarea de servicii de sănătate și de îngrijiri medicale.

               (2)

               Acțiunea Uniunii nu aduce atingere dispozițiilor naționale privind donarea sau utilizarea în scopuri medicale a organelor și a sângelui.

               (3)

               Regulamentul (CE) nr. 883/2004 nu oferă o soluție pentru rambursarea prestațiilor de boală în natură pentru un donator în viață atunci când legislația aplicabilă acestuia exclude sau nu prevede rambursarea cheltuielilor și legislația primitorului de organ nu acoperă costurile donatorului.

               (4)

               Se recunoaște că transplantul de organe este un tratament eficient din punct de vedere al costurilor, care a adus beneficii enorme pacienților, și că donările de la persoane în viață trebuie să se realizeze într-un mod prin care să se reducă la minimum riscurile sociale pentru donatorul respectiv.

               (5)

               Instituția competentă pentru primitorul de organ, ar trebui să găsească o soluție umanitară ad-hoc și să ramburseze prestațiile în natură necesare pentru donarea transfrontalieră de la persoane în viață, în cazul în care legislația aplicabilă donatorului de organ nu prevede rambursare pentru donatorii de organe în viață sau pentru donările de organe de la donatori în viață în general.

               (6)

               Donatorul în viață trebuie să fie în măsură să ia o decizie în mod independent pe baza tuturor informațiilor relevante și ar trebui să fie informat în avans cu privire la acoperirea asistenței medicale, rambursarea costurilor aferente donării transfrontaliere de organe și posibila pierdere de venit compensată prin prestații de boală în numerar,

         RECOMANDĂ:

               1.

               Autoritățile competente pentru un primitor de organ, atunci când pregătesc sau autorizează donarea unui organ de la un donator în viață cu un organ provenit de la un donator în viață asigurat într-un alt stat membru, ar trebui să ia în considerare accesul donatorului în viață la sistemul de asistență medicală pentru probleme legate de procedura de donare.

               2.

               Instituția competentă pentru primitorul de organ trebuie să găsească o soluție umanitară și să ramburseze donatorului prestațiile în natură necesare pentru donarea transfrontalieră de la persoane în viață, în cazul în care legislația aplicabilă donatorului nu prevede drepturi la prestații de boală în natură pentru donator.

               3.

               Autoritatea competentă pentru donator trebuie să furnizeze prestații de boală în bani în conformitate cu legislația pe care o aplică, indiferent de statul membru în care a avut loc donarea de organe sau de beneficiarul donării. Posibila pierdere de venituri de către donator legată de donare ar trebui să fie tratată de legislația aplicabilă donatorului ca orice altă incapacitate de muncă, deoarece nu există niciun motiv pentru a se trata incapacitatea de muncă legată de donarea de organe în mod diferit față de alte incapacități pe motive medicale.

            Președintele Comisiei administrative

         Karin MØHL LARSEN

      (1)  JO L 166, 30.4.2004, p. 1 (Rectificare JO L 200, 7.6.2004, p. 1).

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 987/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 septembrie 2009 de stabilire a procedurii de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO L 284, 30.10.2009, p. 1).


title: 2012/127/UE: Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2012 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al optulea FED) pentru exercițiul financiar 2010

text:
               29.2.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 55/32

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 21 februarie 2012
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al optulea FED) pentru exercițiul financiar 2010
   (2012/127/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere cea de a patra Convenție ACP-CEE, semnată la Lomé la 15 decembrie 1989 (1), modificată prin acordul semnat la Mauritius la 4 noiembrie 1995 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în Consiliu, privind finanțarea și administrarea ajutoarelor comunitare în temeiul celui de-al doilea Protocol financiar la cea de-a patra Convenție ACP-CEE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de al optulea Fond european de dezvoltare (al optulea FED), în special articolul 33 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 16 iunie 1998 aplicabil cooperării în vederea finanțării dezvoltării în temeiul celei de-a patra Convenții ACP-CE (4), în special articolele 66-74,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al optulea FED astfel cum se prezintă la 31 decembrie 2010, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare (FED) (5) privind exercițiul financiar 2010, însoțit de răspunsurile Comisiei conținute în raportul anual menționat,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 33 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al optulea FED este acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al optulea FED în decursul exercițiului financiar 2010 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al optulea FED pentru exercițiul financiar 2010.

      Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. VESTAGER

      (1)  JO L 229, 17.8.1991, p. 3.

      (2)  JO L 156, 29.5.1998, p. 3.

      (3)  JO L 156, 29.5.1998, p. 108.

      (4)  JO L 191, 7.7.1998, p. 53.

      (5)  JO C 326, 10.11.2011, p. 251.


				|

		52011SC0818

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Bulgariaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Bulgaria, 2011-2014

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Bulgariei pe 2011
și care include avizul Consiliului
privind Programul de convergență actualizat al Bulgariei pentru
perioada 2011-2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 9 alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat
propunerea Comisiei Europene de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Strategia
Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice,
care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în
vederea stimulării potențialului de creștere durabilă
și de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor
membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a
adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
forței de muncă ale statelor membre[3],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă la
nivel național.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima
analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de
guvernanță economică în UE și al primului semestru european
de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se înscrie în
cadrul Strategiei Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat
prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma
structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie
și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii
efectuată de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda
prioritate restabilirii bugetelor solide și sustenabilității
finanțelor publice, reducerii șomajului prin intermediul reformelor
pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea
consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor
membre să transpună aceste priorități în măsuri
concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau
de convergență și în programele naționale de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat, de
asemenea, statele membre care participă la Pactul euro plus să
își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
programele lor de stabilitate sau de convergență și în
programele lor naționale de reformă.
(6)
La 15 aprilie 2011, Bulgaria a prezentat actualizarea
pe 2011 a programului său de convergență, care vizează
perioada 2011-2014, și programul său național de reformă pe
2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(7)
Criza economică a întrerupt o perioadă de
creștere puternică, ce fusese stimulată de intrările
substanțiale de investiții străine directe și de
expansiunea creditului. PIB-ul a reînceput să înregistreze o creștere
în al doilea trimestru al anului 2010, după o scădere cumulativă
de 7,1% de la o valoare maximă la o valoare minimă, ceea ce a dus la
o creștere în general nulă a PIB-ului real pe întregul an 2010. Cei
mai importanți factori ai creșterii au fost sporirea puternică a
exporturilor și restocarea stocurilor. Soldul bugetului general înainte de
criză înregistra un surplus, în timp ce în 2009 a înregistrat un deficit
de 4,7% din PIB, iar în 2010 un deficit de 3,3% din PIB. Chiar dacă a
existat o creștere a producției și a ocupării forței
de muncă în sectoarele industriale orientate spre export, reducerea
activității în construcții, în sectorul imobiliar și al
comerțului cu amănuntul au limitat redresarea economică în
ultimul an. Ocuparea forței de muncă a fost afectată de
corectarea producției, astfel că s-au pierdut circa 358 000 de locuri
de muncă față de nivelul maxim înregistrat în 2008. Drept
urmare, rata șomajului a crescut cu câteva puncte procentuale, la 10,2% în
2010, și nu se preconizează ca, pe termen mediu, rata ocupării
să revină la nivelul de dinainte de criză.
(8)
Pe baza evaluării programului de
convergență actualizat, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al
Consiliului, opinia Consiliului este că scenariul macroeconomic care
stă la baza previziunilor bugetare se bazează pe previziuni de
creștere mai favorabile decât cele ale serviciilor Comisiei. După
efectuarea, în 2010, a unei ajustări bugetare considerabile, la începutul
perioadei, de peste 2 puncte procentuale în termeni structurali, efortul
bugetar din 2011 este cu mult sub ajustarea recomandată de cel puțin 0,75%
din PIB. Cu toate acestea, programul de convergență actualizat
prevede o corectare a deficitului public general excesiv în 2011, în
conformitate cu recomandarea Consiliului, precum și reduceri suplimentare
ulterioare. Cu toate acestea, actualizarea nu prezintă suficiente detalii
privind măsurile bugetare planificate pentru a atinge obiectivele fiscale
în 2012-14. Obiectivul pe termen mediu revizuit în sensul reducerii, care
prevede un deficit structural de 0,6% din PIB, preconizat a fi atins în 2014,
continuă să fie mai ambițios decât nivelul minim cerut. Acesta
reflectă obiectivele Pactului de stabilitate și creștere și
se prevede să fie atins până la sfârșitul perioadei de
programare (2014). Cu toate acestea, efortul bugetar structural mediu anual
preconizat în 2012-14, după corectarea planificată a deficitului
excesiv în 2011, este cu mult sub nivelul recomandat al
îmbunătățirii structurale anuale minime de 0,5% din PIB. Având
în vedere îmbunătățirea treptată a perspectivei economice,
programul ar trebui să vizeze înregistrarea mai rapidă de progrese în
vederea atingerii obiectivului pe termen mediu. Atunci când este evaluată
comparativ cu o estimare prudentă a creșterii potențiale a
producției pe termen mediu, creșterea cheltuielilor bugetare preconizată
în 2012-13 pare a fi optimistă, reprezentând un risc la adresa
poziției fiscale structurale pe termen mediu.
(9)
Corectarea deficitului excesiv astfel cum este
prevăzută să aibă loc până la sfârșitul anului 2011
va contribui la recâștigarea încrederii și la consolidarea
credibilității politicilor guvernamentale. Pe termen mediu, este
importantă atingerea obiectivului de a avea un deficit structural mic, de 0,6%
din PIB, pentru a asigura faptul că politica bugetară sprijină
regimul monetar instituit. Cu toate acestea, consolidarea bugetară este
împiedicată de ineficiențele din sectorul public, care pot duce la
presiuni considerabile în materie de cheltuieli, în timp ce este probabil ca
veniturile bugetare să fie structural mai reduse față de anii de
boom de dinaintea crizei. Este nevoie, prin urmare, de reforme ambițioase
ale finanțelor publice pentru a efectua ajustările fiscale necesare
și a contribui la asigurarea finanțării pentru punerea în
aplicare a reformelor structurale necesare, inclusiv pentru cofinanțarea
de care este nevoie pentru proiectele sprijinite de UE.
(10)
Performanța fiscală a Bulgariei a fost
relativ pozitivă în mediul economic favorabil de dinaintea crizei.
Țintele fiscale erau atinse în mod consecvent și a fost
acumulată o marjă fiscală considerabilă. În 2009, sub
impactul crizei economice, bugetul a prezentat pentru prima dată după
mulți ani un deficit și a fost încălcată regula de a
păstra echilibrul bugetar sau de a avea un excedent bugetar, precum
și regula de a păstra nivelul cheltuielilor publice sub 40% din PIB.
Acest lucru s-a datorat parțial deficiențelor în ceea ce
privește planificarea și controlul cheltuielilor. A mai reflectat
și faptul că veniturile suplimentare rezultate din activitatea
economică susținută de dinaintea crizei au fost folosite pentru
a finanța majorări relativ ridicate ale cheltuielilor ad-hoc și
reduceri ale ratei securității sociale. Pentru a soluționa
aceste probleme, autoritățile au întreprins o serie de inițiative
de îmbunătățire a sistemelor de control și de monitorizare
a cheltuielilor și a sistemelor de raportare, care au inclus adoptarea
unui pachet legislativ amplu care consolida normele fiscale și cadrul
bugetar pe termen mediu. Se preconizează ca acesta să sporească
disciplina fiscală și gradul de predictibilitate a politicilor,
să reducă volatilitatea macroeconomică și să asigure o
politică bugetară mai puțin prociclică.
(11)
În anii de boom de dinaintea crizei s-a înregistrat
o restrângere considerabilă a pieței forței de muncă
și o creștere semnificativă a salariilor, al căror ritm l-a
depășit pe cel al productivității. Creșterea
salarială a înregistrat un nivel de vârf, rata anuală a
creșterii salariale fiind de aproape 20% în al patrulea trimestru al
anului 2007. În urma încetinirii economice, ritmul de susținere
salarială a scăzut, deși creșterea salarială a
rămas destul de ridicată, fiind de aproape 10% în 2010 pentru
angajații cu contract de muncă (care reprezentau circa 65% din
forța de muncă). Corelarea creșterii salariale cu cea a
productivității va facilita restructurarea internă a economiei
în direcția unor sectoare productive și orientate spre export.
(12)
Barierele din calea participării pe piața
forței de muncă reflectă în parte faptul că nu există
suficiente politici active în domeniul pieței forței de muncă
direcționate corespunzător și adaptate, precum și faptul
că serviciile publice de ocupare a forței de muncă sunt
ineficiente și finanțate insuficient. Calitatea serviciilor publice
din domeniul activării, acordării de asistență pentru găsirea
unui loc de muncă și recalificării este scăzută,
după cum sunt și cheltuielile publice. De asemenea, domeniul de
aplicare al politicilor active pentru piața forței de muncă este
limitat, doar 12% din persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă
participând la măsuri de activare. Lansarea unor programe de ocupare a
forței de muncă axate mai mult pe regiuni și programele de
formare de mare amploare finanțate din fondurile structurale europene vor
avea un efect pozitiv pe termen scurt. Cu toate acestea, capacitatea
redusă de a monitoriza și evalua rezultatele programelor
împiedică elaborarea politicilor. După cum s-a subliniat într-un
raport recent comandat de Serviciul public de ocupare a forței de
muncă („Evaluarea efectelor nete ale politicilor active pentru piața
forței de muncă din Bulgaria”), existența unor servicii de mai
bună calitate și mai definite și îmbunătățirea
infrastructurii oficiilor de ocupare a forței de muncă ar sprijini mai
eficace șomerii în găsirea unui loc de muncă.
(13)
Criza economică afectează în continuare
piața forței de muncă. Rata șomajului a crescut de la 5,4%
în 2008 la 10,2% în 2010, în timp ce în cazul tinerilor (cu vârste între 15
și 24 ani) a ajuns la 23,2% în 2010. Criza a afectat în special persoanele
slab calificate (inclusiv o mare parte a minorității rome), care
reprezintă aproape 70% din numărul șomerilor. Procentul
șomajului de lungă durată (46% în 2010) este mai mare decât
media UE (care în 2010 era de 40%) și poate exista riscul de a deveni
structural. Rata activității tinerilor s-a situat constant sub
două treimi din media UE (în 2009: 29,5%; UE: 43,8%). Rata ocupării
tinerilor a fost de 24,8% în 2009 (UE: 35,2%). De asemenea, Bulgaria are cea
mai ridicată rată de tineri care nici nu sunt încadrați într-o
formă de învățământ, nici nu au un loc de muncă (19,5%
din persoanele cu vârsta între 15 și 24 de ani). Una dintre principalele
bariere în calea participării tinerilor pe piața forței de
muncă o reprezintă penuria de oportunități de combinare a
educației cu munca, în special prin efectuarea de stagii sau de ucenicii
în domeniul lor de studiu, ceea ce facilitează tranziția spre
piața forței de muncă.
(14)
În ciuda atingerii unui nivel de studii peste
medie, proporția persoanelor cu rezultate slabe în materie de alfabetizare
și competențe numerice este de peste 40%. Acest lucru arată
că este loc de îmbunătățiri în sistemul de
învățământ, pentru a-l alinia mai bine la necesitățile
pieței forței de muncă. Pe baza rezultatelor pozitive ale
recentei reforme de descentralizare a școlilor, se preconizează ca
viitoarea lege privind învățământul preșcolar și
școlar să ofere niște soluții care să poată fi
consolidate ulterior, și anume cu privire la autonomia financiară, la
ratele de participare la învățământul preșcolar și la
evaluarea externă, precum și la asigurarea răspunderii. Rata
abandonului școlar timpuriu (de 14,7% în 2009) este apropiată de cea
a mediei UE, dar este deosebit de ridicată în rândul romilor (în cazul
cărora în 2008 era estimată la 43%). Ratele participării la
învățământul universitar (de 27,9% în 2009) rămân sub media
UE (de 32,2%). Bulgaria a întârziat semnificativ reforma
învățământului superior. Noua Lege privind
învățământul superior, prezentată deja în 2010, dar
retrasă ulterior, ar trebui să constituie un demers util în vederea
abordării nevoilor de reformă.
(15)
Reforma sistemului de pensii decisă în 2010 nu
este legată de speranța de viață sau de situația
sistemului de asistență medicală și de îngrijire pe termen
lung. Perioada de implementare a acesteia este 2011-2026, majoritatea
măsurilor intrând în vigoare în a doua jumătate a perioadei, ceea ce
ar putea pune în pericol implementarea și sustenabilitatea primului pilon
al sistemului de pensii.
(16)
Gradul de sărăcie al
cetățenilor bulgari este mai mare decât media UE (41,9 % din
populație trăiește în lipsuri materiale grave în comparație
cu un procent de 8,1% din populația UE). Circa 66% din persoanele
vârstnice riscă să trăiască în sărăcie, rată
mult mai mare decât media UE. Există semne că în ultimii doi ani nivelul
de trai s-a înrăutățit. Având în vedere situația
demografică, atingerea obiectivelor programului național de
reformă în materie de reducere a sărăciei depinde în mare
măsură de elaborarea corespunzătoare a politicilor privind
lucrătorii mai în vârstă și persoanele dezavantajate, precum
și privind adecvarea transferurilor sociale. Programul național de
reformă prevede elaborarea unei strategii operaționale pentru
integrarea romilor (estimați a reprezenta 10% din populație), care
să abordeze într-un plan unic și amplu multiplele bariere cu care se
confruntă aceștia în domeniul ocupării forței de
muncă, învățământului, sănătății
și locuințelor.
(17)
Eficiența redusă a serviciilor publice
rămâne un obstacol în calea creșterii. În ciuda simplificărilor
recente, reforma administrației nu a soluționat problema
creșterii calității personalului sau a posturilor-cheie. În
Bulgaria nivelul penetrării serviciilor în bandă largă fixă
este foarte scăzut, de 14,9%, fiind pe penultimul loc din UE, ceea ce
limitează, de asemenea, utilizarea tuturor serviciilor furnizate pe cale
electronică.
(18)
Rata neregulilor din cadrul procedurilor de
achiziții publice atinge nivelul de 60% din toate procedurile verificate
și este chiar mai ridicată în cazul proiectelor mari de infrastructură
publică, pentru care autoritățile au obligația de a efectua
un control ex-ante. Capacitatea Agenției Publice de Inspecții
Financiare a fost redusă semnificativ, astfel că agenția a
efectuat controale ex-post doar în cazul a 12% din toate procedurile de achiziții
publice în 2009.
(19)
Intensitatea energetică a economiei Bulgariei
este una dintre cele mai ridicate din UE. Un exemplu elocvent în acest sens se
referă la încălzirea locuințelor, blocurile prost
întreținute fiind responsabile de cea mai mare parte a acestei probleme.
Modificările recente ale regulilor de eligibilitate creează
posibilitatea utilizării fondurilor structurale UE pentru a sprijini
investițiile în eficiența energetică. Au fost făcute
puține investiții, iar veniturile obținute din taxele pe energie
și pe transporturi au scăzut în raport cu PIB-ul și cu
impozitele pe muncă, nivelul acestora fiind cu mult peste media UE.
Accesul pe piața energiei este împiedicat de nivelul redus al
concurenței și de mecanismele opace de stabilire a prețurilor.
(20)
Bulgaria și-a asumat o serie de angajamente în
cadrul Pactului euro plus[4].
Din punct de vedere fiscal, angajamentele indică faptul că
sustenabilitatea finanțelor publice va fi susținută de
măsuri de reformă a sistemului de pensii, de acțiuni de
asigurare a faptului că salariile în sectorul public se bazează pe
performanță, de înghețarea pensiilor și a salariilor
până în 2013 și de consolidarea cadrului bugetar intern, prin
adoptarea unui pact de stabilitate financiară, care include reguli fiscale
numerice cu caracter obligatoriu. Pentru a impulsiona ocuparea forței de
muncă, se vor lua măsuri de reducere a ponderii muncii fără
forme legale și de sporire a participării forței de muncă.
Măsurile de competitivitate se axează pe reducerea sarcinilor
administrative și pe creșterea e-guvernanței, pe
îmbunătățirea accesului la educație și pe consolidarea
performanțelor sistemului de învățământ. Angajamentele
menționate anterior se referă la trei din cele patru domenii ale
pactului, nefiind abordat sectorul financiar. Acestea reprezintă o
continuare a agendei de reformă mai ample, prezentată în programul de
convergență și în programul național de reformă,
și accelerează proiectele de reformă în curs în domeniul
guvernanței fiscale, al administrației publice și al educației.
Angajamentele din cadrul Pactului euro plus au fost evaluate și au fost
avute în vedere în recomandări.
(21)
Comisia a evaluat programul de
convergență și programul național de reformă, inclusiv
angajamentele asumate în ceea ce privește Pactul euro plus[5]. Comisia a ținut seama nu
numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale
viitoare. Comisia consideră că după efectuarea, în 2010, a unei
ajustări bugetare considerabile și prioritare, ar trebui implementate
planurile de consolidare bugetară pentru 2011 conform prevederilor și
ar trebui luate măsuri pentru ca deficitul să scadă sub valoarea
de referință de 3%, în conformitate cu recomandarea Consiliului.
Actualizarea nu prezintă suficiente detalii privind măsurile bugetare
planificate pentru a atinge, în 2012-2014, obiectivele fiscale stabilite
și ar fi putut fi asigurat un progres mai rapid către atingerea
obiectivului pe termen mediu ales. Consolidarea cadrului bugetar intern va
întări disciplina fiscală și va oferi predictibilitate și
credibilitate politicii guvernului pe termen mediu. Ar trebui întreprinse
măsuri suplimentare și pentru a consolida competitivitatea, a ajuta
cetățenii să găsească un loc de muncă, a proteja
grupurile cele mai vulnerabile care se confruntă cu multiple bariere, a
consolida capacitatea administrației publice și a
autorităților de reglementare, a spori utilizarea eficientă a
resurselor, precum și pentru a crea mai multe oportunități
pentru investiții și creștere.
(22)
În lumina prezentei evaluări și
ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 2 iunie 2010 în
temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a programului de
convergență prezentat de Bulgaria și avizul[6] său se reflectă în
special în recomandările de la punctele (1) și (2) de mai
jos.Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011,
Consiliul a examinat programul național de reformă prezentat de
Bulgaria,
RECOMANDĂ ca Bulgaria să
întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:
(1)
Să continue execuția eficace a bugetului,
astfel încât în 2011 să corecteze deficitul excesiv. Să specifice
măsurile care stau la baza strategiei bugetare pentru 2012-2014 și
să profite de redresarea economică actuală pentru a accelera
ajustările fiscale pentru a atinge obiectivul bugetar pe termen mediu, în
primul rând prin menținerea creșterii cheltuielilor în raport cu
creșterea potențială pe termen mediu, majorând totodată
ponderea cheltuielilor publice care stimulează creșterea.
(2)
Să ia măsuri în vederea
îmbunătățirii predictibilității planificării
și execuției bugetare, în special prin consolidarea guvernanței
fiscale. În acest sens, să elaboreze și să instituie norme
fiscale cu caracter obligatoriu și un cadru bugetar pe termen mediu bine
definit care să asigure transparența la toate nivelurile
guvernamentale. Să introducă măsuri pentru ca raportarea
bugetară să se bazeze pe angajamente.
(3)
Să ia măsuri de accelerare a reformei în
curs a sistemului de pensii și să consolideze măsurile prin care
lucrătorii mai în vârstă sunt ajutați să fie activi
profesional o perioadă mai lungă.
(4)
Să promoveze, în consultare cu partenerii
sociali și în conformitate cu practicile naționale, politici de
asigurare a faptului că creșterea salarială reflectă mai
bine evoluțiile în materie de productivitate și sprijină
competitivitatea.
(5)
Să întreprindă măsuri în vederea
abordării provocării pe care o reprezintă combaterea
sărăciei și promovarea incluziunii sociale, în special în cazurile
grupurilor vulnerabile care se confruntă cu bariere multiple, prin:
extinderea pieței pentru furnizorii privați de servicii de ocupare a
forței de muncă, modernizarea
serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, pentru a consolida
capacitatea acestora de a corela tipurile de competențe cu cererea de pe
piața forței de muncă, și prin acordarea de sprijin în
principal tinerilor slab calificați. Să înregistreze progrese în
privința reformei învățământului prin adoptarea unei legi
privind învățământul preșcolar și școlar și
a unei noi legi privind învățământul superior până la
mijlocul anului 2012.
(6)
Să își intensifice eforturile de
consolidare a capacității administrative în funcțiile publice
cheie și în cadrul autorităților de reglementare, pentru ca serviciile
publice să dea dovadă de mai multă eficacitate atunci când
răspund nevoilor cetățenilor și ale întreprinderilor,
să introducă măsuri de verificare a procedurilor de
achiziții publice pe baza evaluării riscurilor și să
consolideze capacitatea autorităților de a preveni și a
sancționa neregulile, pentru a îmbunătăți calitatea și
eficacitatea utilizării fondurilor publice.
(7)
Să elimine barierele din calea intrării
pe piață, aranjamentele privind profiturile garantate și
controlul prețurilor și să asigure independența totală
a autorității bulgare de reglementare în domeniul energiei, pentru a
deschide piața electricității și a gazului unei
concurențe mai mari. Să introducă stimulente pentru îmbunătățirea
eficienței energetice a clădirilor.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209,
2.8.1997, p. 1.
[2]               JO C , p.
.
[3]               Menținute
pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.
[4]               Mai multe
detalii privind angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi
găsite în documentul SEC(2011) 711.
[5]               SEC(2011)
711.
[6]               Prevăzut
la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


				|

		52014DC0420

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2014 /* COM/2014/0420 final */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Țărilor de Jos pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Țărilor de Jos pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special
articolul 6 alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea
forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările
generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările
integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de
muncă aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat
sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Țărilor
de Jos pentru 2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de
stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013[5], Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar
al Țărilor de Jos pentru 2014[6].

(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat analiza anuală a creșterii[7],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[8],
în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele
membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat
și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele
bilanțului său aprofundat pentru Țările de Jos[9], întocmit în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se
desprinde din analiza Comisiei este că Țările de Jos se
confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice care necesită
monitorizare și adoptarea unor măsuri de politică. Trebuie
acordată atenție în special evoluțiilor macroeconomice în ceea
ce privește datoria sectorului privat și actuala reducere a efectului
de levier, dar și deficiențelor persistente de pe piața locuințelor.
Deși excedentul ridicat de cont curent nu generează riscuri similare
deficitelor mari și este parțial legat de necesitatea de a reduce
efectul de levier, în contextul semestrului european, Comisia va urmări evoluțiile
contului curent din Țările de Jos.
(8)
La 29 aprilie 2014, Țările de Jos și-au
prezentat Programul național de reformă pentru 2014, iar la 30
aprilie 2014 și-au prezentat Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru
a ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au
fost evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de stabilitate pentru 2014 constă în asigurarea caracterului
durabil al corectării deficitului excesiv din 2013 și în atingerea
unei poziții bugetare apropiate de obiectivul pe termen mediu până în
2015. Obiectivul pe termen mediu este un deficit structural de maximum
0,5 % din PIB, ceea ce reflectă cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. Au fost puse în aplicare măsuri
bugetare suplimentare de mare amploare, dar se prevede că soldul
structural (recalculat) va rămâne constant în 2014 față de 2013,
ceea ce indică o abatere importantă de la ajustarea necesară de
minimum 0,5 % din PIB. Se prevede că în 2015 soldul structural
(recalculat) se va îmbunătăți cu 0,3 puncte procentuale din
PIB. Cheltuielile ar crește într-un ritm compatibil cu criteriul de
referință în materie de cheltuieli, atât în 2014, cât și în
2015. În urma unei evaluări globale a strategiei bugetare a Țărilor
de Jos, calea de ajustare spre îndeplinirea obiectivului pe termen mediu
respectă parțial cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. În conformitate cu Programul de stabilitate, datoria
publică brută se va stabiliza în 2015 și, ulterior, va începe
să scadă. Scenariul macroeconomic pe care se bazează proiecțiile
bugetare din program este plauzibil și a fost elaborat de Biroul
independent pentru analiza politicilor economice din Țările de Jos.
Riscurile la care sunt expuse obiectivele bugetare par considerabile, dar sunt
în general echilibrate. În previziunile Comisiei din primăvara anului 2014
se indică o stabilizare a soldului structural în 2014 și o
îmbunătățire de 0,5 % din PIB în 2015. Conform
previziunilor Comisiei, Țările de Jos ar urma să respecte
criteriul de referință în materie de cheltuieli în 2014, dar nu și
în 2015. Pentru a îmbunătăți potențialul de creștere
al Țărilor de Jos, este foarte important să se ia măsuri
prin care consolidarea prevăzută să protejeze cheltuielile
favorabile creșterii economice, de exemplu în domeniul inovării și
al cercetării, inclusiv în cercetarea fundamentală, educație și
formare. În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, pe baza
evaluării programului și pe baza previziunilor Comisiei, Consiliul
consideră că Țările de Jos au scăzut în mod sustenabil
datoria publică brută sub nivelul de 3 % din PIB în 2013,
însă, începând din 2014, riscă să se abată în mod
semnificativ de la cerințele componentei preventive.
(10)
O provocare-cheie este reprezentată de piața
locuințelor, unde rigiditățile și stimulentele cu efect de
denaturare a concurenței s-au acumulat de-a lungul deceniilor, formând
modele de finanțare pentru locuințe și modele de economii
sectoriale. Tendința gospodăriilor de a se îndatora oferind drept
garanție bunuri imobiliare se explică în mare parte prin existența
de lungă durată a unor stimulente fiscale, în special
deductibilitatea fiscală integrală a dobânzilor ipotecare. Începând
din aprilie 2012, au fost puse în aplicare o serie de măsuri pentru a remedia
parțial problema acestor stimulente. Unele dintre acestea implică
ajustarea regimului fiscal aplicat finanțării locuințelor.
Trecerea treptată la limitarea deductibilității fiscale a
dobânzilor ipotecare și la stimularea într-o mai mare măsură a
amortizării este asigurată, dar introducerea treptată a acestei
măsuri este prea lentă pentru a influența în mod semnificativ
comportamentul de amortizare. Ponderea creditelor în valoarea garanțiilor
ipotecare de 100 %, care urmează să fie atinsă în 2018,
este încă ridicată. Piața chiriilor este restricționată
de reglementări și de prezența unui sector foarte extins al
locuințelor sociale, pentru ocuparea cărora există, de asemenea,
liste lungi de așteptare. Introducerea recentă în sectorul locuințelor
sociale a unei diferențieri a chiriilor bazată într-o mai mare
măsură pe nivelul veniturilor este un pas în direcția cea
bună, dar impactul său este limitat. Marilor întreprinderi din
domeniul locuințelor sociale li se permite în continuare să
construiască locuințe a căror chirie lunară depășește
plafonul chiriei sociale. Deși în recomandările din 2013 s-a
solicitat concentrarea asupra sprijinului pentru gospodăriile cele mai
defavorizate, această redirecționare nu a avut loc. În consecință,
cu toate că măsurile propuse reprezintă pași în direcția
cea bună, ritmul general al reformelor menite să remedieze problemele
de fond este lent și, prin urmare, trebuie intensificat. În același
timp, trebuie să se asigure în continuare faptul că locuințele
sociale sunt disponibile pentru cetățenii defavorizați, care nu
sunt în măsură să obțină locuințe în condiții
de piață, inclusiv în zonele cu cerere ridicată. În
recomandările din 2013 s-a sugerat că intensificarea măsurilor
privind piața locuințelor ar trebui să depindă de evoluțiile
economice globale. Având în vedere că se așteaptă ca economia și
piața locuințelor să își continue redresarea, ar trebui
luată în considerare accelerarea ritmului reformelor.
(11)
Sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de
pensii s-a îmbunătățit prin mărirea treptată a vârstei
legale de pensionare de la 65 de ani în 2012 la 67 de ani în 2023. Țările
de Jos au inițiat reforme cuprinzătoare în ceea ce privește
pilonul public și pilonul privat din sistemul de pensii și în ceea ce
privește sistemul de servicii de îngrijire pe termen lung. Acestea sunt
completate de reforme care încurajează lucrătorii în vârstă
să lucreze mai mult timp și să își sporească
mobilitatea pe piața forței de muncă. Reformele în domeniul
serviciilor de îngrijire pe termen lung au transferat responsabilitățile
asupra municipalităților, ceea ce a determinat reducerea
cheltuielilor globale și axarea pe creșterea eficienței. Anumite
părți din aceste reforme substanțiale nu au fost încă
adoptate. Printre provocările rămase se numără o distribuție
corespunzătoare a costurilor și a riscurilor, atât în cadrul aceleiași
generații, cât și între generații, precum și monitorizarea
calității și a accesibilității serviciilor de
îngrijire pe termen lung. Punerea în aplicare a planurilor de reformă în
domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung ar contribui la limitarea creșterii
rapide a costurilor generate de îmbătrânirea populației și,
astfel, ar sprijini sustenabilitatea finanțelor publice. În această
privință, calitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire
pe termen lung ar trebui să fie menținute la un nivel
corespunzător.
(12)
Reformele pieței forței de muncă
propuse de guvern au ca obiectiv mărirea ratei de participare la piața
forței de muncă și a mobilității pe această piață.
Legea participării vizează stimularea participării la piața
forței de muncă. Cu toate acestea, reformele nu sunt consacrate
încă în legislație. În plus, sunt necesare măsuri suplimentare
pentru a reduce măsurile fiscale cu efect de descurajare a muncii și
pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție
profesională a persoanelor care ocupă o poziție marginală
pe piața forței de muncă, inclusiv a femeilor, a persoanelor
care provin din familii de migranți, a persoanelor cu handicap și a
persoanelor în vârstă. Țările de Jos au anunțat reforme ale
sistemului de indemnizații de șomaj și ale legislației
relativ stricte în domeniul protejării locurilor de muncă, printre
care se numără un stimulent fiscal pentru sporirea participării.
Deși aceste măsuri sunt îndreptate în direcția cea bună,
ele nu pot fi evaluate pe deplin decât după ce vor fi puse efectiv în
aplicare. Accelerarea eliminării restului de măsuri fiscale cu efect
de descurajare a persoanelor care aduc al doilea venit în gospodărie de la
a lucra mai multe ore are potențialul de a atenua și mai mult
viitoarele deficite de forță de muncă. În fine, o mai bună
utilizare a flexibilității existente în cadrul instituțional cu
scopul de a permite un număr mai mare de majorări salariale diferențiate
poate sprijini venitul global al gospodăriilor și, prin urmare,
cererea internă, fără a dăuna competitivității.
(13)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor
de Jos. Comisia a evaluat Programul de stabilitate și Programul național
de reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai
de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de
conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a
Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale
viitoare. Recomandările Comisiei formulate în cadrul
semestrului european se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.
(14)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Țărilor de Jos, iar avizul[10] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(15)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și prezenta evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale,
formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se
reflectă în recomandările 2 și 4 de mai jos.
(16)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a formulat recomandări
specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. Țările
de Jos ar trebui să vegheze, în același timp, la punerea în aplicare
integrală și în timp util a acestor recomandări.
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel
încât:
1.           După
corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare
pentru 2014, având în vedere decalajul emergent de 0,5 % din PIB, calculat pe baza previziunilor Comisiei din primăvara
anului 2014, care indică riscul unei potențiale abateri
importante de la cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.
Să consolideze în mod semnificativ strategia bugetară în 2015 pentru
a asigura atingerea obiectivului pe termen mediu și menținerea sa
ulterioară și pentru a garanta respectarea regulii privind
îndatorarea astfel încât ponderea datoriei publice să aibă în
continuare o tendință de scădere susținută. Să
protejeze cheltuielile în domenii direct relevante pentru creșterea
economică, precum educația, inovarea și cercetarea.
2.           Să intensifice
eforturile pentru reformarea pieței locuințelor prin accelerarea
reducerii în ceea ce privește deductibilitatea fiscală a dobânzilor
ipotecare, prin punerea la dispoziție a unui mecanism de stabilire a prețurilor
pentru piața chiriilor orientat într-o mai mare măsura spre piață
și prin corelarea continuă a chiriilor cu veniturile
gospodăriilor în sectorul locuințelor sociale. Să monitorizeze
efectele reformelor în domeniul locuințelor sociale în ceea ce privește
accesibilitatea și disponibilitatea pentru gospodăriile cu venituri
mici. Să continue eforturile de reorientare a politicilor din domeniul
locuințelor sociale pentru a sprijini gospodăriile cele mai
defavorizate.
3.           Să realizeze reforme ale
celui de al doilea pilon al sistemului de pensii, asigurând o distribuție
corespunzătoare a costurilor și a riscurilor, atât în cadrul aceleiași
generații, cât și între generații. Să susțină
mărirea treptată a vârstei legale de pensionare prin măsuri de
îmbunătățire a capacității de inserție
profesională a lucrătorilor în vârstă. Să realizeze reforma
avută în vedere în domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung, cu
scopul de a asigura sustenabilitatea acestora, garantând totodată accesul
echitabil la aceste servicii și calitatea acestora, precum și să
monitorizeze efectele acestei reforme.
4.           Să ia măsuri
suplimentare de sporire a participării la piața forței de
muncă, în special în rândul tinerilor care ocupă o poziție
marginală pe piața forței de muncă, și să
reducă măsurile fiscale cu efect de descurajare a muncii. Să
realizeze reforme ale legislației în domeniul protejării locurilor de
muncă și ale sistemului de indemnizații de șomaj și
să abordeze în continuare rigiditățile pieței forței
de muncă. În colaborare cu partenerii sociali și în conformitate cu
practicile naționale, să permită un număr mai mare de
majorări salariale diferențiate, utilizând pe deplin cadrul instituțional
existent.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 420 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129.
[5]               JO L 140, 27.5.2013, p. 11.
[6]               C(2013) 8008 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 87 final.
[10]             Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.