               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 418 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Țările de Jos ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)Raportul de țară privind Țările de Jos pentru 2018
                  5
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat unele progrese realizate de Țările de Jos în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018
                  6
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, dintre statele membre care fac parte din zona euro, Țările de Jos au înregistrat cea mai ridicată medie pe trei ani a excedentului de cont curent exprimat ca procent din PIB. Excedentul sugerează o alocare a resurselor sub nivelul optim, existând oportunități pentru creștere economică și bunăstare ce nu sunt fructificate. Datoria privată este ridicată, în special volumul creditelor ipotecare ale gospodăriilor și datoriile multinaționalelor. Bilanțurile împovărătoare ale gospodăriilor conduc la creșterea vulnerabilității la șocuri financiare.

               (4)La 30 aprilie 2018, Țările de Jos și-au prezentat Programul național de reformă pentru 2018, iar la 26 aprilie 2018 și-au prezentat Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (6)În prezent, Țările de Jos fac obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul intenționează să reducă excedentul bugetar de la 1,1 % din PIB, în 2017, la 0,3 % din PIB, în 2021. Obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie îndeplinit pe întreaga perioadă de programare. Conform Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 44,0 % din PIB în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural se va reduce de la un excedent de 0,5 % din PIB în 2017 la un deficit de 0,1 % din PIB în 2018 și de 0,3 % din PIB în 2019, peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă, sub valoarea de referință prevăzută în tratat. Consiliul consideră că, în ansamblu, Țările de Jos ar urma să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și 2019. În același timp, deși se respectă obiectivul pe termen mediu, există în continuare marjă de utilizare a politicilor bugetare și structurale pentru a crește investițiile publice și private în cercetare, dezvoltare și inovare.

               (7)În Țările de Jos, sectorul cercetării și dezvoltării este eficient, iar sistemul de învățământ și baza științifică de înaltă performanță ale țării reprezintă un temei solid pentru stimularea inovării și a capacității de creștere prin educație și activități de cercetare și dezvoltare. S-au anunțat importante investiții suplimentare, care ar putea contribui la stabilizarea cercetării publice și private și la intensitatea dezvoltării. Nu este sigur dacă Țările de Jos își vor atinge obiectivele Strategiei Europa 2020, în special în ceea ce privește investițiile în cercetare și dezvoltare și energia din surse regenerabile.

               (8)O provocare-cheie în abordarea gradului de îndatorare ridicat al gospodăriilor este reprezentată de piața locuințelor, unde modelele de finanțare a locuințelor și economiile sectoriale sunt determinate de rigiditățile și stimulentele cu efect de denaturare a concurenței care s-au acumulat de-a lungul deceniilor. Din 2012 se pun în aplicare o serie de măsuri care abordează parțial această problemă. În 2017, guvernul a anunțat planuri de accelerare a reducerii deductibilității fiscale a dobânzilor ipotecare, cu începere din 2020. Cu toate acestea, lipsa unui segment de mijloc bine funcțional pe piața chiriilor încurajează gospodăriile să cumpere mai degrabă decât să închirieze un imobil, ceea ce duce la ponderi ridicate ale datoriilor în raport cu veniturile și la un nivel ridicat de vulnerabilitate financiară la o vârstă tânără. Sectorul locuințelor sociale este unul dintre cele mai mari din Uniune, însă locuințele nu sunt întotdeauna ocupate de persoanele cu adevărat nevoiașe. Gospodăriile cu venituri mari ocupă locuințe sociale, dat fiind că întreprinderile din sectorul locuințelor sociale nu majorează chiriile în ritmul permis de legislație. Deși guvernul și-a anunțat intenția de a sprijini oferta de locuințe la prețuri accesibile pe piața privată a închirierilor, nu au fost comunicate încă planurile concrete pentru un astfel de sprijin.

               (9)După cum se indică în recomandarea privind zona euro pentru 2018, este esențial să se combată strategiile de planificare fiscală agresivă, astfel încât să se prevină denaturarea concurenței între firme, să se asigure tratamentul echitabil al contribuabililor și să se protejeze finanțele publice. Efectele de propagare între statele membre cauzate de strategiile contribuabililor de planificare agresivă impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația UE. Nivelul ridicat de plăți reprezentând dividende, redevențe și dobânzi efectuate prin Țările de Jos sugerează în continuare că normele fiscale ale țării sunt utilizate de societăți comerciale care practică planificarea fiscală agresivă. O mare parte a investițiilor străine directe este deținută de „entități cu scop special”. Din cauza faptului că nu se rețin la sursă taxe și impozite pentru plățile în străinătate (de exemplu de la rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dobânzi, este posibil ca respectivele plăți să nu facă deloc obiectul impunerii dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. Lipsa unor norme care să prevină abuzul, în special în cazul entităților hibride, poate facilita, de asemenea, planificarea fiscală agresivă. Comisia confirmă că angajamentul Țărilor de Jos de a combate planificarea fiscală agresivă, astfel cum se prevede în programul de reformă în materie de taxe și impozite, inclusiv reținerea la sursă a taxelor și impozitelor pe plățile reprezentând redevențe, dobânzi și dividende în caz de abuz sau plăți în jurisdicții cu un nivel redus de impozitare, reprezintă un pas înainte pentru reducerea planificării fiscale agresive și ar trebui pus în aplicare rapid și monitorizat îndeaproape. Pe baza schimburilor recente, Comisia va continua dialogul constructiv care are drept scop combaterea strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor.

               (10)În pofida unei rate scăzute a șomajului și a unor niveluri ridicate ale locurilor de muncă vacante, creșterea salariului nominal a fost moderată, respectiv de 1,5 % în 2017. Creșterea este sub nivelul care ar putea fi așteptat pe baza inflației, productivității și șomajului. Creșterea salarială moderată poate fi explicată parțial prin creșterea lentă a productivității, marja redusă rămasă pe piața forței de muncă și creșterea segmentării pieței forței de muncă. În 2017, guvernul a adoptat mai multe măsuri bugetare care reduc presiunea fiscală asupra forței de muncă și care au scopul de a majora venitul disponibil net al gospodăriilor în cazul celor care lucrează. Stimularea în continuare a venitului disponibil net al gospodăriilor prin crearea condițiilor necesare de promovare a creșterii salariale și prin reformarea celui de al doilea pilon al sistemului de pensii, astfel încât acesta să devină mai transparent, mai echitabil între generații și mai rezilient la șocuri, ar sprijini cererea internă și ar contribui la reechilibrarea zonei euro.

               (11)Creșterea înregistrată recent în ceea ce privește ocuparea forței de muncă se poate explica în general prin creșterea numărului de persoane încadrate în muncă în baza unui contract pe durată determinată și a numărului de persoane care desfășoară o activitate independentă. Procentul ridicat și în creștere al persoanelor cu contracte pe durată determinată și ritmul accelerat de creștere a numărului persoanelor care desfășoară o activitate independentă și care nu au proprii salariați se poate explica prin diferențele semnificative în reglementările aplicabile din legislația muncii, din legislația privind protecția muncii, precum și din legislația fiscală și în materie de asigurări sociale. Deși s-au luat unele măsuri și recent s-au anunțat măsuri suplimentare, unii dintre acești factori creează încă stimulente financiare pentru angajați de a începe să lucreze ca lucrători care desfășoară o activitate independentă sau favorizează angajarea acestora în baza unui contract temporar. De asemenea, asigurarea aplicării măsurilor pentru combaterea activității independente false a fost suspendată până în 2020. Persoanele care desfășoară o activitate independentă sunt de cele mai multe ori insuficient asigurate în caz de invaliditate, șomaj și vârstă înaintată, ceea ce ar putea afecta sustenabilitatea sistemului de securitate socială pe termen lung.

               (12)Deși piața forței de muncă funcționează bine în general, există încă un potențial nevalorificat de forță de muncă. În special numărul mare de femei care lucrează cu fracțiune de normă și situația participării la piața forței de muncă a persoanelor care provin din familii de migranți reprezintă în continuare o provocare importantă. Rata de ocupare a forței de muncă pentru migranții care nu s-au născut în UE este cu 20,6 de puncte procentuale mai scăzută decât pentru persoanele născute în Țările de Jos, decalajul fiind mai mare în cazul femeilor care nu s-au născut în UE.

               (13)Creșterea din ultimii ani a ratei economiilor realizate de gospodării s-a datorat parțial economiilor mai mari în cadrul celui de al doilea pilon al sistemului de pensii (sisteme private suplimentare obligatorii), la care a contribuit cadrul de reglementare. Distribuția adecvată în cadrul aceleiași generații și între generații a costurilor și a riscurilor, dincolo de normele adoptate cu privire la indexare și rezervele financiare (cadrul de evaluare financiară), ar ajuta gospodăriile să își aloce mijloacele financiare într-un mod mai favorabil creșterii economice. Guvernul a confirmat intenția de a reforma în mod considerabil cel de al doilea pilon al sistemului de pensii pentru a îmbunătăți acoperirea și pentru a crea un sistem mai transparent, mai flexibil și mai echitabil din punct de vedere actuarial. În ceea ce privește sustenabilitatea fiscală, Raportul din 2018 privind îmbătrânirea demografică evidențiază un risc moderat la adresa sustenabilității finanțelor publice pe termen lung, în contextul în care se estimează creșterea cheltuielilor cu îngrijirea pe termen lung de la 3,5 % la 6,0 % din PIB până în 2070.

               (14)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018
                  9
               . De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018 și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Țărilor de Jos în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de măsura în care acestea sunt conforme cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea, la nivelul Uniunii, a unei contribuții la deciziile naționale viitoare.

               (15)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz
                  10
                conform căruia este de așteptat ca Țările de Jos să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

               (16)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Respectând obiectivul pe termen mediu, să recurgă la politici bugetare și structurale care să ducă la creșterea investițiilor publice și private în cercetare, dezvoltare și inovare. Să ia măsuri în vederea reducerii tendinței de îndatorare a gospodăriilor și a denaturărilor rămase pe piața locuințelor, în special prin sprijinirea dezvoltării sectorului privat al chiriilor.

               2.Să reducă stimulentele de recurgere la contractele temporare și la persoanele care desfășoară o activitate independentă fără a avea angajați proprii, promovând în același timp protecția socială adecvată pentru persoanele care desfășoară activități independente și abordând chestiunea activității independente false. Să creeze condiții pentru favorizarea unei creșteri mai mari a salariilor, respectând rolul partenerilor sociali. Să se asigure că cel de al doilea pilon al sistemului de pensii este mai transparent, mai echitabil între generații și mai rezilient la șocuri.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 418 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 217 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/2018-european-semester-country-report-netherland-en.pdf

                     (10)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 411 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Aceasta a ținut cont de pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Italia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 4 de mai jos.

               (3)Raportul de țară pentru 2018 privind Italia
                  5
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Italia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a se da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de Italia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018
                  6
               . Ca urmare a analizei pe care a efectuat-o, Comisia concluzionează că Italia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. În particular, nivelul ridicat al datoriei publice și dinamica slabă pe o perioadă îndelungată a productivității implică riscuri cu relevanță transfrontalieră, în contextul unui volum ridicat, dar în scădere, al creditelor neperformante și al unui nivel foarte ridicat, dar în curs de ameliorare, al șomajului. Este deosebit de important să se ia măsuri pentru reducerea riscului apariției unor efecte negative asupra economiei italiene și a uniunii economice și monetare, având în vedere dimensiunea economiei Italiei și relevanța transfrontalieră a acesteia.

               (4)La 16 mai 2018, Italia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (6)În prezent, Italia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria. Programul de stabilitate pentru 2018, transmis de guvernul anterior, se bazează pe ipoteza că legislația actuală nu va fi modificată. Autoritățile anticipează o îmbunătățire a deficitului global de la 2,3 % din PIB în 2017 la 1,6 % din PIB în 2018 și, respectiv, la 0,8 % din PIB în 2019, urmând să se ajungă în 2020 la o poziție bugetară echilibrată în linii mari. Obiectivul bugetar pe termen mediu, stabilit la o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, este preconizat să fie atins până în 2020 și menținut în 2021, în timp ce soldul structural recalculat
                  9
                indică un deficit structural mic (0,2 % din PIB) în ambii ani. În Programul de stabilitate se preconizează că, după ce a înregistrat o ușoară scădere în 2017 (până la 131,8 % din PIB, de la 132,0 % în 2016), ponderea datoriei publice în PIB va continua să scadă în 2018, ajungând la 122,0 % în 2021, printre altele datorită veniturilor preconizate din privatizări, care se vor ridica la 0,3 % pe an în perioada 2018-2020. Cu toate acestea, obiectivele în materie de privatizare nu au fost atinse în ultimii ani. În ipoteza menținerii politicilor actuale, previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 anticipează pentru 2019 o creștere mai mică a PIB-ului real și un deficit mai mare decât valorile prevăzute în Programul de stabilitate pentru 2018. De fapt, previziunile Comisiei nu includ o majorare a TVA-ului (de 0,7 % din PIB), adoptată cu titlu de „clauză de salvgardare” pentru atingerea obiectivelor bugetare în 2019.

               (7)La 23 mai 2018, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, ca urmare a nerespectării la prima vedere de către Italia a regulii privind datoria în 2016 și 2017. În urma evaluării tuturor factorilor relevanți, raportul concluziona că regula privind datoria, astfel cum este definită în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997, ar trebui considerată ca fiind respectată la momentul respectiv și că, în consecință, inițierea unei proceduri aplicabile deficitelor excesive nu este justificată, având în vedere în special respectarea ex post de către Italia a componentei preventive în 2017. Comisia va reexamina conformitatea pe baza datelor ex post pentru 2018 care urmează să fie notificate în primăvara anului 2019.

               (8)Din Programul de stabilitate reiese faptul că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați și al măsurilor de protecție împotriva riscurilor seismice este semnificativ, prezentându-se dovezi adecvate privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Conform Comisiei, cheltuielile eligibile suplimentare din 2017 s-au ridicat la 0,16 % din PIB pentru afluxul excepțional de refugiați și la 0,19 % din PIB pentru măsurile de protecție împotriva riscurilor seismice. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 sunt aplicabile acestor cheltuieli suplimentare, întrucât fluxul de refugiați și riscurile seismice constituie evenimente neobișnuite, al căror impact asupra finanțelor publice ale Italiei este important, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2017 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri suplimentare.

               (9)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Italiei să se asigure că rata de reducere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  10
                va fi de cel puțin 0,2 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a realiza o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. Ca urmare a evaluării de către Comisie a solidității redresării din Italia, evaluare efectuată, acordând importanța cuvenită provocărilor legate de sustenabilitate, în contextul avizului său privind proiectul de plan bugetar al Italiei, este necesar un efort structural bugetar de cel puțin 0,3 % din PIB pentru 2018, fără nicio marjă suplimentară de abatere timp de un an. Aceasta corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de maximum 0,5 %. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018 și având în vedere evaluarea globală, există riscul să apară o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2018.

               (10)În 2019, având în vedere faptul că ponderea datoriei publice a Italiei este de peste 60 % din PIB, iar deviația estimată a PIB-ului este de 0,5 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 0,1 %, în conformitate cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB rezultată din matricea de cerințe din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Dacă nu se fac schimbări la nivel de politică, există riscul unei abateri semnificative de la această cerință în 2019 și în anii 2018 și 2019 luați împreună. La prima vedere, nu este de așteptat ca Italia să respecte regula privind datoria în 2018 și în 2019. În plus, rata datoriei publice a Italiei este ridicată, situându-se la circa 130 % din PIB, ceea ce presupune alocarea unor resurse considerabile pentru acoperirea costurilor cu serviciul datoriei, în detrimentul elementelor care stimulează într-o mai mare măsură creșterea, cum ar fi educația, inovațiile și infrastructura. În ansamblu, Consiliul este de părere că în 2018 ar trebui luate măsurile necesare care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Ar fi prudent ca orice câștig excepțional să fie utilizat pentru reducerea nivelului datoriei publice.

               (11)Cheltuielile cu pensiile pentru limită de vârstă se situează în Italia la circa 15 % din PIB-ul potențial, fiind printre cele mai ridicate din UE. Datoriile implicite care decurg din îmbătrânirea populației au fost reduse de reformele pensiilor din trecut, ceea ce a ameliorat sustenabilitatea pe termen lung a Italiei, inclusiv prin corelarea treptată a vârstei de pensionare cu speranța de viață. Cu toate acestea, atât bugetul din 2017, cât și cel din 2018 au inclus dispoziții care au anulat parțial aceste reforme. Proporția populației în vârstă de peste 65 de ani din Italia este mai mare decât media UE. Se preconizează că acest decalaj se va mări în timp, făcând să crească rata persoanelor dependente din cauza vârstei. În consecință, se preconizează creșterea pe termen mediu a cheltuielilor cu pensiile. Proporția mare a cheltuielilor cu pensiile pentru limită de vârstă în cheltuielile publice conduce, de asemenea, la limitarea altor cheltuieli sociale, inclusiv a celor destinate combaterii sărăciei, precum și a cheltuielilor de natură să stimuleze creșterea economică, cum ar fi cele pentru educație, a căror proporție în cheltuielile totale este în scădere de la începutul anilor 2000. Fără a fi afectate principiile echității și proporționalității, s-ar putea realiza economii considerabile intervenind asupra drepturilor de pensie ridicate care nu corespund unor contribuții pe măsură.

               (12)Sistemul fiscal al Italiei solicită foarte mult capitalul și forța de muncă, ceea ce are efecte negative asupra creșterii economice. În pofida extinderii recente a stimulentelor fiscale specifice, sarcina fiscală asupra factorilor de producție este printre cele mai ridicate din UE, ceea ce descurajează investițiile și ocuparea forței de muncă. Există suficientă marjă ca această sarcină fiscală să fie redusă într-un mod care să nu afecteze bugetul, și anume prin deplasarea sa către baze de impozitare mai puțin dăunătoare creșterii, cum ar fi proprietățile și consumul. Impozitul recurent pe proprietate pentru prima locuință a fost eliminat în 2015, inclusiv pentru gospodăriile mai bogate. În plus, valorile cadastrale ale proprietăților sunt în mare măsură depășite, iar reforma menită să le alinieze cu valorile actuale ale pieței nu a fost încă demarată. Numărul și volumul cheltuielilor fiscale, în special în cazul ratelor reduse ale taxei pe valoarea adăugată, sunt deosebit de mari, iar raționalizarea acestora a fost amânată din nou, în pofida faptului că este obligatorie în temeiul legislației naționale. Există, de asemenea, marjă de manevră pentru reducerea sarcinii asupra întreprinderilor și a gospodăriilor care respectă legislația, prin reducerea complexității codului fiscal și prin creșterea nivelului general de respectare a obligațiilor fiscale. Extinderea până în 2019 a facturării electronice obligatorii la toate tranzacțiile din sectorul privat este un pas înainte în această direcție. Cu toate acestea, pragurile legale pentru plățile în numerar au fost majorate, ceea ce ar putea descuraja utilizarea plăților electronice, a căror natură obligatorie ar putea ameliora respectarea obligațiilor fiscale. Institutul național de statistică din Italia estimează că economia subterană reprezintă aproximativ 12,9 % din PIB, dar nu a fost planificată nicio acțiune strategică pentru a aborda această provocare. Circa 15,9 % din totalul ocupării forței de muncă este parțial sau integral nedeclarat, iar în anumite sectoare valorile maxime se apropie de 50 %.

               (13)Investițiile au înregistrat scăderi rapide în cursul crizei și nu au revenit încă la nivelul din 2007. Nivelul investițiilor a crescut în 2017, dar rămâne scăzut în comparație cu alte țări ale UE. Investițiile private au fost deosebit de scăzute, acestea fiind împiedicate de factori structurali. Printre aceștia se numără un mediu de afaceri mai puțin favorabil, constrângeri financiare legate de piețele de capital subdezvoltate, creditarea bancară deficitară și lipsa persoanelor cu înaltă calificare, provocată, printre altele, de „exodul creierelor” și de nivelul limitat al învățării pe tot parcursul vieții. Activele necorporale, cum ar fi cercetarea și dezvoltarea, inovarea și formarea lucrătorilor, sunt esențiale pentru productivitate și creșterea economică și pot contribui la explicarea diferențelor de productivitate dintre țări. Cu toate acestea, investițiile în astfel de active rămân inferioare mediei din UE. Această situație se datorează numărului mare de microîntreprinderi, lipsei specializării Italiei în sectoarele bazate pe cunoaștere, lacunelor în materie de digitalizare și de competențe digitale. În același timp, cheltuielile publice globale cu cercetarea și dezvoltarea au fost reduse. Finanțarea întreprinderilor mici și mijlocii continuă să depindă în mare măsură de sectorul bancar, iar creditarea rămâne modestă, în pofida unor costuri ale finanțării situate la niveluri mici din punct de vedere istoric. Există, de asemenea, diferențe regionale majore în materie de investiții în cercetare și dezvoltare, de adoptare a stimulentelor recente pentru firmele inovatoare și de calitate a educației. Pe baza evaluării actuale a rezultatelor diferitelor măsuri industriale instituite în cadrul inițiativelor „Finanțare pentru creștere” și „Industrie/Întreprinderi 4.0”, pare adecvată instituirea unui cadru de politică pe termen lung care să susțină investițiile prin consolidarea diferiților factori (disponibilitatea creditelor, o bază de cercetare solidă, un nivel ridicat al educației și competențe adecvate) care sprijină inovarea. Pare, de asemenea, oportun să fie avute în vedere diferențele existente între sistemele regionale industriale și educaționale.

               (14)Eficiența sistemului de justiție din Italia a înregistrat doar îmbunătățiri modeste în ultimii ani, iar durata procedurilor rămâne o sursă de îngrijorare, în special în instanțele superioare. Mai concret, în 2016, durata de soluționare a cauzelor litigioase civile și comerciale era încă printre cele mai lungi din UE, pentru toate instanțele. Numărul de cauze care așteaptă să fie soluționate de Curtea Supremă de Casație continuă să crească, acesta fiind în continuare printre cele mai ridicate din UE, pe cap de locuitor. În parlamentul Italiei este în așteptare de doi ani un important act legislativ de punere în aplicare prin care ar fi optimizate normele procedurale și s-ar introduce elemente cu un efect de descurajare a litigiilor vexatorii mai pronunțat. În plus, printre măsurile adoptate pentru limitarea litigiilor și pentru întărirea disciplinei procedurale, procedura simplificată (rito sommario) nu a devenit opțiunea implicită în instanțele de apel, iar utilizarea filtrului de inadmisibilitate pentru recursuri rămâne inconsecventă și limitată la al doilea grad de jurisdicție, nereușind, din această cauză, să conducă la reducerea preconizată a cauzelor noi. Dimpotrivă, în 2016, numărul de cauze civile noi a crescut, atât în primul, cât și în al doilea grad de jurisdicție, inclusiv din cauza creșterii constante a ratelor de recurs. O parte tot mai mare a recursurilor la Curtea de Casație au fost declarate inadmisibile în 2016, confirmând recenta tendință crescătoare în materie. Capacitatea Curții Supreme de a face față afluxului de cauze a scăzut la rândul său, în contextul unei creșteri semnificative a cauzelor noi nepenale (inclusiv a cauzelor fiscale), ceea ce ar putea submina rolul acestei instanțe. Asigurarea respectării adecvate a normelor procedurale, inclusiv împotriva utilizării abuzive a litigiilor, ar putea, de asemenea, contribui la administrarea corectă și eficientă a justiției.

               (15)Corupția rămâne o provocare majoră pentru mediul de afaceri și pentru achizițiile publice din Italia. Italia și-a îmbunătățit cadrul de combatere a corupției prin revizuirea termenelor de prescripție, prin extinderea protecției acordate avertizorilor la angajații din sectorul privat și printr-o mai bună aliniere la standardele internaționale a normelor privind infracțiunea de corupție între părți private. Reforma termenelor de prescripție care a fost adoptată nu face să înceteze termenele de prescripție după o condamnare în primă instanță, conform recomandării Grupului de state împotriva corupției din cadrul Consiliului Europei, însă poate reduce marja de manevră pentru litigiile penale abuzive utilizate de avocați ca tactică de amânare în instanțele superioare. S-ar putea atenua astfel preocuparea, care durează de multă vreme, privind prescrierea cauzelor de corupție după condamnarea în primă instanță. Combaterea corupției ar putea fi ameliorată prin sporirea eficienței sistemului judiciar penal. În 2014, Italia a înregistrat cel mai mare număr de cauze penale noi și pendinte din UE în a doua și a treia instanță, printre altele din cauza unei rate a recursurilor la Curtea de Casație care se număra printre cele mai ridicate. În consecință, Italia este una dintre țările în care procesele penale durează cel mai mult. Stimularea procedurilor accelerate și descurajarea recurgerii abuzive la procese ar putea contribui la creșterea eficacității justiției penale și a combaterii corupției. În plus, autoritatea națională anticorupție are un rol esențial în punerea în aplicare a noului cadru de combatere a corupției.

               (16)Creșterea calității administrației publice din Italia ar avea un impact pozitiv asupra mediului de afaceri și de investiții și asupra capacității firmelor de a valorifica oportunitățile de inovare. Variația regională pronunțată a reactivității administrației față de întreprinderi sugerează că, în anumite zone, întreprinzătorii se confruntă cu obstacole mai mari în cadrul activității lor economice. În 2015, a fost adoptată o lege de punere în aplicare cuprinzătoare de reformare a administrației publice, care are potențialul de a ameliora eficiența acesteia, în beneficiul economiei. Până la sfârșitul anului 2017, reforma a fost finalizată, în prezent fiind nevoie de asigurarea respectării normelor, în special în regiunile cu rezultatele cele mai slabe. În ceea ce privește întreprinderile de stat, reforma își propune să se asigure că acestea sunt reglementate de aceleași norme ca și entitățile private. Obiectivele declarate sunt: raționalizarea întreprinderilor de stat prin fuziuni, consolidarea celor neprofitabile și efectuarea de privatizări, creșterea eficienței întreprinderilor rămase și evitarea proliferării în viitor a întreprinderilor de stat care nu sunt indispensabile. Asigurarea respectării noului cadru este esențială pentru atingerea acestor obiective. În plus, serviciile publice locale sunt ferite de concurență (pe și pentru piață), ceea ce afectează eficiența și calitatea serviciilor și conduce la insatisfacția clienților. Reforma administrației publice din 2015 a avut în vedere, de asemenea, un nou cadru de reformare a gestiunii serviciilor publice locale. Cu toate acestea, Curtea Constituțională a declarat, în noiembrie 2016, ca fiind neconstituțională procedura urmată pentru adoptarea anumitor acte legislative, printre care se număra și cel privind serviciile publice locale. Întrucât termenul de adoptare a acestui act legislativ a expirat în noiembrie 2016, este necesară o nouă inițiativă legislativă.

               (17)Îmbunătățirea mediului de afaceri ar facilita spiritul antreprenorial, în timp ce ameliorarea condițiilor-cadru în materie de concurență ar favoriza o alocare mai eficientă a resurselor și creșterea productivității. Legea anuală privind concurența din 2015 a fost adoptată în august 2017 și trebuie să fie pusă în aplicare în mod corespunzător. Cu toate acestea, în anumite sectoare, cum ar fi serviciile profesionale, transportul public local, transportul feroviar și sectorul comerțului cu amănuntul, continuă să existe obstacole semnificative în calea concurenței. Creșterea numărului de proceduri competitive de atribuire a contractelor de servicii publice și a contractelor de concesiune pentru accesul la bunuri publice ar avea un impact pozitiv asupra calității serviciilor. În domeniul achizițiilor publice, beneficiile reformei recente vor depinde de finalizarea sa la timp, de aplicarea consecventă a planurilor privind achizițiile publice electronice și agregarea și de activarea efectivă a organismului central de agregare pentru coordonarea politicilor (Cabina di regia per gli appalti pubblici).

               (18)Încrederea pieței în băncile italiene a crescut în urma măsurilor adoptate în 2017 pentru a rezolva problema reprezentată de mai multe bănci în dificultate. Ca o consecință a ameliorării condițiilor economice și a creșterii presiunii de supraveghere, s-au făcut progrese în materie de reducere a creditelor neperformante, dar stocul istoric rămâne în continuare ridicat. Acest fapt limitează profitabilitatea băncilor și capacitatea acestora de a genera capital la nivel intern. Trebuie menținut ritmul în care sunt eliminate creditele neperformante, proces care include creșterea activității pe piața secundară pentru credite neperformante, pentru a consolida în continuare stabilitatea financiară și creditarea economiei reale. Ar trebui să fie, de asemenea, sprijinite restructurarea și consolidarea în continuare a bilanțurilor, inclusiv pentru băncile mici și cele de importanță secundară. Pentru aceasta ar fi necesar, printre altele, să se abordeze problema profitabilității scăzute din punct de vedere structural a băncilor, prin reduceri ample ale costurilor și prin optimizarea modelului de afaceri.

               (19)În timp ce diversele reforme ale guvernanței corporative sunt în curs de desfășurare, aplicarea integrală a reformelor vizând marile bănci cooperatiste și micile bănci mutuale ar susține starea generală de sănătate a sectorului bancar. Cadrele privind insolvența și executarea silită nu încurajează încă suficient procesul de soluționare rapidă și restructurare a creditelor neperformante. Adoptarea și punerea în aplicare cu promptitudine a măsurilor legislative necesare pentru reforma regimului de insolvență ar contribui la rezolvarea problemelor structurale. Măsurile adoptate în 2016 pentru a accelera executarea garanțiilor reale de către bănci nu sunt încă aplicate. Cadrul privind executarea garanțiilor reale continuă să nu fie aplicabil integral întreprinderilor și gospodăriilor.

               (20)În pofida progreselor datorate unei serii de măsuri de politică adoptate în ultimii ani, accesul la finanțare rămâne o barieră importantă în calea investițiilor și a finanțării pentru creștere, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii. Finanțarea întreprinderilor depinde în continuare în mod predominant de bănci, în timp ce piața de capital este subdezvoltată comparativ cu alte țări din UE. Proporția întreprinderilor mici și mijlocii finanțate prin capitaluri proprii este deosebit de scăzută comparativ cu media UE. Reducerea recentă a „facilității pentru capitalurile proprii ale întreprinderilor” a făcut să crească și mai mult preferința pentru creditele bancare ca sursă de finanțare. Stimularea accesului întreprinderilor la finanțare bazată pe piață ar reprezenta un ingredient esențial pentru diversificarea surselor de finanțare ale firmelor, pentru a sprijini investițiile și creșterea economică.

               (21)Instituțiile pieței forței de muncă au fost reformate substanțial în ultimii ani. Condițiile de pe piața forței de muncă continuă să se îmbunătățească, numărul angajaților crescând cu 1,0 % în 2017 și depășind astfel 23 de milioane de persoane, ceea ce reprezintă o revenire la nivelurile de dinainte de criză. Rata ocupării forței de muncă (în rândul persoanelor cu vârsta între 20 și 64 de ani) a crescut la peste 62 % în ultimul an, chiar dacă această evoluție a fost datorată în mare măsură ocupării unor locuri de muncă temporare. Cu toate acestea, nivelul rămâne net inferior mediei UE. Rata șomajului a scăzut până la 10,9 %, dar numărul total de ore lucrate este în continuare semnificativ mai mic decât înaintea recesiunii. În pofida îmbunătățirilor, șomajul de lungă durată și cel în rândul tinerilor rămân ridicate, ceea ce prezintă riscuri pentru coeziunea socială și creșterea economică. Proporția tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare a fost de 20,1 % în 2017, ceea ce reprezintă una dintre cele mai mari valori din UE, existând în plus diferențe regionale ample și persistente.

               (22)Negocierile de la nivelul firmelor și de la nivel teritorial rămân limitate, printre altele din cauza prevalenței întreprinderilor mici în Italia. Acest lucru poate împiedica adaptarea rapidă a salariilor la condițiile economice locale. La sfârșitul lunii februarie 2018, Confindustria și cele trei mari organizații sindicale din Italia (CGIL, CISL și UIL) au semnat un acord-cadru în care se sublinia rolul negocierilor de la nivel local, sporind securitatea juridică prin stabilirea unor norme mai clare privind reprezentarea partenerilor sociali la negocieri. Reducerile fiscale aferente creșterilor salariale legate de productivitate stabilite prin acorduri la nivel local au fost consolidate în 2017, dar eficacitatea acestora este dificil de evaluat. Deși numărul total al acordurilor colective de muncă este în creștere, numai o mică parte dintre acestea sunt semnate de principalele sindicate și asociații patronale.

               (23)Reforma politicilor active pe piața muncii conturată în cadrul legii privind locurile de muncă a înregistrat puține progrese în 2017. Formarea și recalificarea sunt deosebit de importante, având în vedere flexibilitatea crescută de pe piața muncii din Italia și ponderea tot mai mare a contractelor temporare. Standardele obligatorii pentru servicii nu au fost, în general, puse în aplicare, iar serviciile de ocupare a forței de muncă se confruntă cu un deficit de personal și de monitorizare adecvată. Creșterea numărului membrilor personalului și asigurarea faptului că aceștia sunt suficient de calificați pentru serviciile de ocupare a forței de muncă și serviciile sociale sunt, de asemenea, elemente critice pentru punerea în aplicare corectă a planului de combatere a sărăciei introdus în 2018 și pentru garanția pentru tineret, care își propune să le furnizeze în timp util tinerilor care au nevoie de sprijin un loc de muncă sau o ofertă de formare adecvate.

               (24)Proporția femeilor care participă la piața forței de muncă este în creștere, dar rămâne printre cele mai scăzute din UE. Impactul măsurilor recente, axate pe plăți în numerar care nu depind de venituri pentru fiecare copil la naștere, nu a fost evaluat de autoritățile italiene. Datele sugerează că este posibil ca aceste transferuri de numerar să nu aibă un efect pozitiv asupra ratei de participare a femeilor la forța de muncă. În plus, este improbabil ca aceste măsuri să conducă la creșterea ratei natalității, care, de 20 de ani, stagnează la niveluri foarte scăzute. Lipsește o strategie cuprinzătoare de reconciliere a vieții de familie cu viața profesională. Aceste deficiențe se reflectă în absența echilibrului de gen în modul în care este conceput concediul parental și a condițiilor flexibile de lucru, precum și în oferta insuficientă de servicii de îngrijire și de îngrijire a copiilor adecvate, abordabile și de calitate.

               (25)Introducerea unor măsuri de majorare a capitalului uman și a competențelor lucrătorilor ar contribui la îmbunătățirea capacității de inserție profesională și la satisfacerea viitoarelor nevoi de pe piața muncii. Calitatea generală a educației școlare în Italia este în curs de îmbunătățire, dar continuă să existe mari diferențe între regiuni. Proporția elevilor care părăsesc școala fără o diplomă rămâne superioară mediei UE (30 %, comparativ cu o medie la nivelul UE de 19,7 %), în special în rândul elevilor de origine străină. Punerea în aplicare a reformei școlare este, în linii mari, pe drumul cel bun, iar educația și formarea profesională înregistrează progrese. Învățământul terțiar, care suferă de subfinanțare gravă, în condițiile în care cheltuielile publice reprezintă sub 0,4 % din PIB, se caracterizează prin rate ridicate ale abandonului școlar și perioade de studii prelungite. Drept urmare, proporția absolvenților este una dintre cele mai scăzute din UE (26,9 % din populația cu vârsta între 30 și 34 de ani). Rata de participare la programe de învățare pentru adulți este în creștere, dar rămâne printre cele mai scăzute din UE, în special pentru adulții slab calificați. Ar trebui stimulate perfecționarea competențelor și reconversia profesională, iar angajatorii ar trebui să fie încurajați să creeze mai multe oportunități de învățare pentru forța de muncă. Va fi esențială punerea în aplicare a strategiei naționale cuprinzătoare privind competențele, lansată în octombrie 2017.

               (26)Spre deosebire de tendința din UE, rata persoanelor expuse riscului de sărăcie sau de excluziune socială a continuat să crească, ajungând la 30 % în 2016 - cu mult peste media UE. Acest lucru afectează în special copiii, lucrătorii temporari și migranții. Inegalitatea veniturilor este mare și se află în creștere. În 2016, veniturile celor mai bogate 20 % din gospodării erau de 6,3 ori mai mari decât cele ale celor mai sărace 20 %. Acest raport este chiar mai mare în cazul persoanelor de vârstă activă, întrucât este eliminat impactul redistributiv al pensiilor. Introducerea unui nou mecanism permanent de combatere a sărăciei (Reddito di Inclusione) reprezintă o evoluție pozitivă majoră în materie de politici sociale. Conceput sub forma unui transfer universal pentru persoanele care îndeplinesc anumite condiții de sărăcie, se așteaptă ca mecanismul să sporească impactul, actualmente scăzut, al prestațiilor sociale asupra reducerii sărăciei. Mecanismul are la bază sisteme de guvernanță solide și va face obiectul unei evaluări sistematice. Un aspect important este faptul că în cadrul acestui sistem se are în vedere și o consolidare substanțială a serviciilor sociale din Italia, care se confruntă cu un deficit de personal. O cooperare mai strânsă între serviciile sociale și serviciile publice de ocupare a forței de muncă, precum și alocarea unor resurse suficiente, vor fi esențiale pentru buna punere în aplicare a reformei. Mecanismul încorporează fostul mecanism de asistență pentru șomaj (ASDI) și reprezintă un prim pas în direcția raționalizării cheltuielilor sociale. Sistemul de sănătate din Italia asigură o acoperire universală, iar sănătatea populației este în general bună. Cu toate acestea, nevoile nesatisfăcute de asistență medicală autoraportate sunt mari și persistă diferențe între regiuni în ceea ce privește organizarea și calitatea serviciilor de îngrijire. Italia a făcut unele eforturi pentru a asigura un acces adecvat la asistență medicală, inclusiv prin revizuirea și extinderea pachetului minim obligatoriu de beneficii incluse în serviciile de îngrijire.

               (27)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Italiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italiei, ci și de gradul în care acestea respectă normele și orientările Uniunii.

               (28)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (29)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 0,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze câștigurile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să transfere sarcina fiscală dinspre impozitarea muncii către alte surse, inclusiv prin reducerea cheltuielilor fiscale și prin reformarea valorilor cadastrale depășite. Să intensifice eforturile de a combate economia subterană, inclusiv consolidând utilizarea obligatorie a plăților electronice prin reducerea pragurilor legale pentru plățile în numerar. Să reducă proporția cheltuielilor cu pensiile pentru limită de vârstă în cheltuielile publice, pentru a crea posibilitatea altor cheltuieli sociale.

               2.Să reducă durata proceselor civile în toate instanțele, prin aplicarea și optimizarea normelor procedurale, inclusiv a celor în curs de examinare de către legiuitor. Să sporească eficacitatea prevenirii și a combaterii corupției, prin reducerea duratei proceselor penale și prin punerea în aplicare a noului cadru de combatere a corupției. Să asigure respectarea noului cadru privind întreprinderile de stat și să sporească eficiența și calitatea serviciilor publice locale. Să abordeze problema restricțiilor care afectează concurența, în special în sectorul serviciilor, inclusiv printr-o nouă lege anuală a concurenței.

               3.Să mențină ritmul de reducere a volumului mare de credite neperformante și să sprijine în continuare restructurarea și consolidarea bilanțurilor băncilor, inclusiv pentru băncile mici și mijlocii, precum și să pună în aplicare cu promptitudine reforma regimului de insolvență. Să amelioreze accesul la finanțare bazat pe piață al întreprinderilor.

               4.Să accelereze punerea în aplicare a reformei politicilor active de pe piața muncii, pentru a asigura un acces egal la o asistență eficace pentru căutarea unui loc de muncă și la formare. Să încurajeze participarea femeilor la piața forței de muncă printr-o strategie cuprinzătoare, raționalizând politicile de sprijin familial și sporind gradul de acoperire al structurilor de îngrijire a copiilor. Să stimuleze cercetarea, inovarea, competențele digitale și infrastructura, prin investiții mai bine direcționate, și să facă să crească participarea la învățământul terțiar cu componentă de formare profesională.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 411 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 210 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

                     (10)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (11)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.11.2018
            COM(2018) 802 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în România
            {SWD(2018) 503 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu

                  în România

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al doilea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)La 16 iunie 2017, Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”), că România a înregistrat în 2016 o abatere semnificativă constatată de la obiectivul bugetar pe termen mediu de -1% din PIB. Având în vedere abaterea semnificativă stabilită, la 16 iunie 2017, Consiliul a adresat României o recomandare prin care această țară era invitată să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2017, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. La 5 decembrie 2017, Consiliul a constatat că România nu a luat măsuri eficace în urma recomandării din 16 iunie 2017 și a emis o nouă recomandare. În noua recomandare, Consiliul solicita României să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 3,3 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB. La 22 iunie 2018, Consiliul a constatat că România nu a luat măsuri eficace în urma recomandării revizuite din 5 decembrie 2017.

               (2)La 22 iunie 2018, Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din TFUE, că și în 2017, în România a existat o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Având în vedere abaterea semnificativă stabilită, la 22 iunie 2018, Consiliul a adresat României o recomandare
                  2
                prin care această țară era invitată să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  3
                nu depășește 3,3 % în 2018 și 5,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB în fiecare an. Consiliul a recomandat totodată României să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, în timp ce măsurile de consolidare bugetară urmau să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit data de 15 octombrie 2018 ca termen până la care România trebuia să prezinte un raport privind măsurile luate în urma recomandării respective.

               (3)La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat României să se asigure că în 2018 și 2019 se va conforma Recomandării Consiliului din 22 iunie 2018 cu scopul de a corecta abaterea semnificativă de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu
                  4
               .

               (4)În perioada 27-28 septembrie 2018, Comisia a efectuat o misiune de supraveghere consolidată în România, în vederea monitorizării la fața locului în conformitate cu articolul -11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților române pentru observații, Comisia a prezentat constatările sale Consiliului la 21 noiembrie 2018. Ulterior, aceste constatări au fost făcute publice.

               (5)La 16 octombrie 2018, autoritățile române au prezentat raportul privind măsurile eficace luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018
                  5
               . Având în vedere informațiile furnizate de autorități în raportul lor și evaluarea globală bazată pe previziunile Comisiei din toamna anului 2018, Consiliul a concluzionat la 21 noiembrie 2018 că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018.

               (6)Având în vedere absența unor acțiuni eficace din partea României și abaterea cumulată considerabilă de la traiectoria de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, este oportun să se adreseze statului membru o recomandare revizuită privind măsurile adecvate care trebuie luate, în temeiul articolului 121 alineatul (4) din TFUE.

               (7)Deficitul structural al României a crescut cu 2,1 % din PIB în 2016 și cu 1,2 % din PIB în 2017. Acesta a atins 3,4 % din PIB în 2017 și, conform previziunilor Comisiei din toamna anului 2018, se va stabiliza, în mare măsură, începând cu 2018. Pentru a corecta abaterea cumulată și pentru a reașeza România pe o traiectorie de ajustare adecvată în urma derapajelor din trecut, efortul structural de 0,8 % din PIB care a fost recomandat de Consiliu la 22 iunie 2018 ar trebui să fie completat de un efort suplimentar. Un efort suplimentar de 0,2 % din PIB pare adecvat având în vedere amploarea abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. Acest efort suplimentar ar accelera ritmul ajustării în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu fără a pune în pericol creșterea economică.

               (8)Îmbunătățirea necesară a soldului structural cu 1,0 % din PIB în 2019 este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de maximum 4,5 % în 2019.

               (9)Previziunile Comisiei din toamna anului 2018 indică o deteriorare a soldului structural, cu 0,1 % din PIB, în 2019. Prin urmare, o îmbunătățire structurală de 1,0 % din PIB impune adoptarea unor măsuri cu un randament structural total de 1,1 % din PIB în 2019, față de scenariul de referință actual din previziunile Comisiei din toamna anului 2018.

               (10)Previziunile Comisiei din toamna anului 2018 estimează un deficit public de 3,4 % în 2019, procent care depășește valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Ajustarea structurală necesară pare a fi adecvată și pentru a asigura faptul că în 2019 România respectă cu o marjă valoarea de referință din tratat de 3 % din PIB.

               (11)Faptul că nu s-a dat curs recomandărilor anterioare de corectare a abaterii semnificative constatate și riscul de depășire a valorii de referință din tratat impun luarea unor măsuri urgente pentru ca politica fiscală a României să fie repusă pe o traiectorie prudentă.

               (12)Pentru atingerea țintelor bugetare recomandate, este esențial ca România să adopte și să pună în aplicare cu strictețe măsurile necesare și să monitorizeze îndeaproape evoluția cheltuielilor curente.

               (13)Cerințele formulate în prezenta recomandare înlocuiesc elementele corespunzătoare stabilite în recomandarea bugetară cuprinsă în Recomandarea Consiliului adresată României la 13 iulie 2018.

               (14)România ar trebui să prezinte Consiliului un raport privind măsurile luate ca răspuns la prezenta recomandare până la 15 aprilie 2019, eventual în cadrul Programului său de convergență prezentat în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

               (15)Este oportun ca prezenta recomandare să fie făcută publică,

               RECOMANDĂ ROMÂNIEI:

               (1)să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 4,5 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB, punând astfel statul membru pe o traiectorie de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu;

               (2)să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, iar măsurile de consolidare bugetară să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii;

               (3)să prezinte Consiliului, până la 15 aprilie 2019, un raport referitor la măsurile pe care le-a luat pentru a da curs prezentei recomandări; raportul ar trebui să prezinte măsuri detaliate în mod suficient și anunțate în mod credibil, incluzând impactul bugetar al fiecăreia dintre acestea, precum și previziuni bugetare detaliate și actualizate pentru 2019.

               Prezenta recomandare se adresează României.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO C 223, 27.6.2018, p. 3.

                     (3)

                        Cheltuielile publice primare nete reprezintă cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional (one-off), atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (4)

                        Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al României pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2018 (JO C 320, 10.9.2018, p. 98).

                     (5)

                        Disponibil la adresa http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.11.2019
            COM(2019) 922 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în Ungaria
            {SWD(2019) 941 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu

                  în Ungaria

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al doilea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 121 din tratat, statele membre trebuie să promoveze soliditatea pe termen mediu a finanțelor publice prin coordonarea politicilor economice și prin supraveghere multilaterală, pentru a evita apariția unor deficite publice excesive.

               (2)Pactul de stabilitate și de creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

               (3)În iunie 2018, Consiliul a constatat, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, că în 2017 s-a observat o abatere semnificativă de la obiectivul bugetar pe termen mediu al Ungariei. Având în vedere abaterea semnificativă stabilită, Consiliul a emis o recomandare la 22 iunie 2018
                  2
               , invitând Ungaria să ia măsurile de politică necesare în privința respectivei abateri. Ulterior, Consiliul a constatat că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la recomandarea respectivă și a emis o recomandare revizuită la 4 decembrie 2018
                  3
               . Consiliul a constatat că Ungaria nu a luat măsuri eficace nici în urma recomandării revizuite.

               (4)La 14 iunie 2019, Consiliul a decis că, în 2018, în Ungaria s-a produs din nou o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu și a emis o recomandare ca Ungaria să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  4
                nu depășește 3,3 % în 2019 și 4,7 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 și de 0,75 % din PIB în 2020
                  5
               . Acesta a recomandat, de asemenea, ca Ungaria să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, în timp ce măsurile de consolidare bugetară urmau să asigure o îmbunătățire de durată a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit data de 15 octombrie 2019 ca termen până la care Ungaria să prezinte un raport privind măsurile luate în urma recomandării respective.

               (5)La 9 iulie 2019, Consiliul a recomandat Ungariei să se asigure că, în 2019 și în 2020, se va conforma Recomandării Consiliului din 14 iunie 2019 cu scopul de a corecta abaterea semnificativă de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu
                  6
               .

               (6)La 26 septembrie 2019, Comisia a întreprins o misiune de supraveghere consolidată în Ungaria, în vederea monitorizării la fața locului în conformitate cu articolul -11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților maghiare pentru observații, Comisia i le-a prezentat Consiliului la 20 noiembrie 2019. Aceste constatări au fost făcute publice.

               (7)La 15 octombrie 2019, autoritățile maghiare au prezentat raportul privind măsurile eficace luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019
                  7
               . Având în vedere informațiile furnizate de autorități în raport și evaluarea globală bazată pe previziunile Comisiei din toamna anului 2019, Consiliul a concluzionat, la 20 noiembrie 2019, că Ungaria nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               (8)Având în vedere absența unor măsuri eficace din partea Ungariei și devierea cumulată de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu, este oportun să se adreseze Ungariei o recomandare revizuită privind măsurile adecvate care trebuie luate în temeiul articolului 121 alineatul (4) din tratat.

               (9)Pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, se estimează o îmbunătățire a soldului structural al Ungariei cu 0,5 % din PIB în 2019 și cu încă 1,2 % din PIB în 2020. Ca urmare, deficitul structural s-ar îndepărta, în 2019, cu 1,8 % din PIB de obiectivul bugetar pe termen mediu, stabilit la 1,5 %, iar în 2020 s-ar abate cu 1,1 % din PIB de obiectivul bugetar, stabilit la 1,0 %.

               (10)Pentru a readuce Ungaria pe o traiectorie de ajustare adecvată după derapajele din trecut, ajustarea structurală anuală de 0,75 % din PIB recomandată pentru 2020 de Consiliu la 14 iunie 2019 pare adecvată, având în vedere evoluțiile macro-bugetare în contextul încetinirii activității economice preconizate pentru următorii ani ca urmare a estompării treptate a factorilor ciclici care au sprijinit creșterea în ultimii ani.

               (11)Pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, îmbunătățirea necesară a soldului structural cu 0,75 % din PIB în 2020 este în concordanță cu rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de maximum 4,7 %.

               (12)Previziunile Comisiei din toamna anului 2019 preconizează o îmbunătățire a deficitului structural al Ungariei cu 1,2 % din PIB în 2020, în timp ce criteriul de referință privind cheltuielile indică o abatere de la această cerință. Ținând seama de factorii care influențează atât soldul structural, cât și criteriul de referință privind cheltuielile, pe baza proiecțiilor actuale, se preconizează că bugetul pentru 2020 adoptat de guvernul maghiar va asigura efortul necesar.

               (13)Faptul că nu s-a dat curs recomandărilor anterioare de corectare a abaterii semnificative constatate impune luarea unor măsuri pentru ca politica fiscală a Ungariei să revină la o traiectorie prudentă.

               (14)Pentru a atinge obiectivele bugetare recomandate, este esențial ca Ungaria să pună în aplicare cu strictețe măsurile necesare și să monitorizeze îndeaproape evoluția cheltuielilor curente, ținând sub control tendințele de a efectua cheltuieli la sfârșitul anului.

               (15)Cerințele formulate în prezenta recomandare înlocuiesc elementele corespunzătoare stabilite în Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               (16)Ungaria ar trebui să prezinte Consiliului un raport privind măsurile luate ca răspuns la prezenta recomandare până la 15 aprilie 2020, eventual în cadrul programului său de convergență prezentat în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

               (17)Este oportun ca prezenta recomandare să fie făcută publică,

               RECOMANDĂ UNGARIEI:

               (1)să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 4,7 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,75 % din PIB, punând astfel statul membru pe o traiectorie de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu;

               (2)să utilizeze orice venit excepțional pentru reducerea deficitului; să compenseze scăderile neașteptate de venituri prin măsuri bugetare permanente de înaltă calitate. Măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure o îmbunătățire de durată a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii;

               (3)să prezinte Consiliului, până la 15 aprilie 2020, un raport referitor la măsurile pe care le-a luat ca răspuns la prezenta recomandare. Raportul ar trebui să includă măsuri suficient de detaliate și anunțate în mod credibil, însoțite de impactul bugetar al fiecăreia dintre acestea, în vederea respectării traiectoriei de ajustare solicitate, precum și previziuni bugetare detaliate și actualizate pentru 2020.

               Prezenta recomandare se adresează Ungariei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO C 223, 27.6.2018, p. 1.

                     (3)

                        JO C 460, 21.12.2018, p. 4.

                     (4)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (5)

                        JO C 210, 21.6.2019, p. 4.

                     (6)

                        Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru 2019 (JO C 301, 5.9.2019, p. 101).

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.11.2019
            COM(2019) 913 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de stabilire a faptului că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019
            {SWD(2019) 932 final}

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de stabilire a faptului că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al patrulea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În iunie 2017 și în iunie 2018, Consiliul a constatat, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, că în 2016 si, respectiv, în 2017, a existat o abatere semnificativă constatată de la obiectivul bugetar pe termen mediu al României sau de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii acestuia. Având în vedere respectivele abateri semnificative stabilite, Consiliul a adresat României recomandări la 16 iunie 2017
                  2
                și la 22 iunie 2018
                  3
               , recomandând României să ia măsurile de politică necesare pentru a remedia respectivele abateri. Ulterior, Consiliul a constatat că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la recomandările respective și a emis recomandări revizuite la 5 decembrie 2017
                  4
                și, respectiv, la 4 decembrie 2018
                  5
               . Ulterior, Consiliul a constatat că nici în urma acestor recomandări, România nu a luat măsuri eficace.

               (2)La 14 iunie 2019, Consiliul a constatat că, în 2018, în România a avut din nou loc o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu și a emis o recomandare la adresa României prin care invita această țară să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  6
                nu depășește 4,5 % în 2019 și 5,1 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 și de 0,75 % din PIB în 2020
                  7
               . Consiliul a recomandat totodată României să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, în timp ce măsurile de consolidare bugetară urmau să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit termenul de 15 octombrie 2019 până la care România trebuia să prezinte un raport privind măsurile luate ca răspuns la respectiva recomandare.

               (3)La 25 septembrie 2019, Comisia a întreprins o misiune de supraveghere consolidată în România, în vederea monitorizării la fața locului în temeiul articolului -11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților române pentru formularea de observații, Comisia și-a prezentat constatările Consiliului la 20 noiembrie 2019. Aceste constatări au fost făcute publice. Raportul Comisiei a constatat că autoritățile române au planificat să efectueze ajustări structurale numai începând din 2022 și că, prin urmare, nu intenționează să dea curs Recomandării Consiliului din 14 iunie 2019.

               (4)La 15 octombrie 2019, autoritățile române au prezentat un raport privind măsurile luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019. Raportul nu conține o estimare cuprinzătoare a categoriilor bugetare individuale și nu include nici impactul bugetar al fiecărei măsuri menționate. Prin urmare, raportul nu respectă cerințele de raportare recomandate de Consiliu. În raportul lor, autoritățile au reiterat faptul că ținta lor pentru 2019 rămâne un deficit global de 2,8 % din PIB, aceeași țintă ca în Programul de convergență pentru 2019. Dacă această țintă a deficitului global ar fi atinsă, acest lucru ar reprezenta doar o reducere marginală a deficitului public față de 2018, în ciuda faptului că România a înregistrat o creștere economică ridicată. Pentru 2020, autoritățile vizează un deficit global de 2,9 % din PIB, care este mai mare decât ținta de 2,7 % din PIB din Programul de convergență pentru 2019. În ansamblu, impactul bugetar al măsurilor raportate este inferior cerinței prevăzute în Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               (5)În 2019, pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, creșterea cheltuielilor publice primare nete ar urma să fie de 12,8 %, cu mult peste rata recomandată de 4,5 % (o abatere de 2,5 % din PIB). Se estimează că soldul structural se va deteriora cu 0,8 % din PIB, în locul îmbunătățirii recomandate de 1,0 % din PIB (o abatere de 1,8 % din PIB). Prin urmare, ambele criterii indică o abatere de la ajustarea recomandată. Evaluarea globală confirmă o abatere de la ajustarea recomandată în 2019.

               (6)În 2019, pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, creșterea cheltuielilor publice primare nete ar urma să fie de 11,1 %, cu mult peste rata recomandată de 5,1 % (o abatere de 1,8 % din PIB). Se estimează că soldul structural se va deteriora cu 0,8 % din PIB, în locul îmbunătățirii recomandate de 0,75 % din PIB (o abatere de 1,6 % din PIB). Prin urmare, ambele criterii indică un risc de abatere de amploare similară de la ajustarea necesară. Evaluarea globală confirmă o abatere de la ajustarea recomandată în 2020.

               (7)Pe lângă aceasta, previziunile Comisiei din toamna anului 2019 estimează un deficit public de 3,6 % în 2019 și de 4,4 % în 2020, cifre care depășesc valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat.

               (8)Aceste constatări conduc la concluzia că răspunsul României la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019 este insuficient,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează României.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO C 216, 6.7.2017, p. 1.

                     (3)

                        JO C 223, 27.6.2018, p. 3.

                     (4)

                        JO C 439, 20.12.2017, p. 1.

                     (5)

                        JO C 460, 21.12.2018, p. 1.

                     (6)

                        Cheltuielile publice primare nete reprezintă cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile de venituri impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (7)

                        JO C 210, 21.6.2019, p. 1.


Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2019