title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/65

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2016
   (2016/C 299/16)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și adoptată de Consiliu la 8 martie 2016 (3). În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Irlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare deplină și în timp util a recomandării.

               (2)

               Raportul de țară privind Irlanda pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015 și cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, este esențial să se remedieze nivelurile ridicate ale datoriei externe nete și ale datoriei publice și private care reprezintă puncte vulnerabile, în pofida îmbunătățirilor.

               (3)

               La 29 aprilie 2016, Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În urma abrogării procedurii aplicabile deficitelor excesive, Irlanda se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2016, care se bazează pe ipoteza că politicile rămân neschimbate, guvernul își propune îmbunătățirea treptată a soldului global, până la atingerea unui surplus de 0,4 % din PIB în 2018. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu revizuit – un deficit structural de 0,5 % din PIB – va fi atins în 2018. Cu toate acestea, variația anuală a soldului structural recalculat (5) de 0,1 % din PIB în 2016 nu asigură suficiente progrese în vederea îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen mediu. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 88,2 % în 2016 și va continua să scadă la 85,5 % în 2017. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru a sprijini, începând cu 2017, țintele de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, în 2016 există riscul unei devieri de la ajustarea bugetară recomandată, pe care se estimează că Irlanda o va respecta în 2017, în ipoteza în care politicile rămân neschimbate. Se preconizează că Irlanda va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2016 și în 2017. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că este de așteptat ca Irlanda să respecte, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016.

               (6)

               Eforturile în vederea lărgirii bazei de impozitare au fost limitate și măsurile fiscale recente s-au axat pe reduceri și scutiri. Ar trebui să se realizate progrese suplimentare pentru ca regimul fiscal să fie mai eficient și mai favorabil creșterii. Autoritățile irlandeze desfășoară un program continuu de analiză a cheltuielilor fiscale, rezultatele acestuia fiind publicate într-un raport anual. Cu toate acestea, procesul de analiză nu acoperă cheltuielile fiscale legate de TVA și încă se mai poate lărgi baza de impozitare prin creșterea taxelor care generează în cea mai mică măsură denaturări.

               (7)

               Raportul cost-eficacitate, accesul egal și sustenabilitatea rămân provocări majore pentru sistemul de sănătate. Anumite componente ale reformelor înregistrează progrese, dar cheltuielile cu produsele farmaceutice, în special din cauza costului ridicat al medicamentelor cu un singur furnizor, continuă să afecteze raportul cost-eficacitate. Gestiunea financiară și sistemele de informații rămân deficitare și accesul inegal la asistența medicală primară constituie în continuare o problemă. Aproximativ 40 % din populație are acces gratuit la medici generaliști, restul suportând costurile integral. Există incertitudini semnificative în ceea ce privește reforma globală a sistemului de sănătate, deoarece modelul de asigurare universală în materie de sănătate se află într-un impas.

               (8)

               Ar trebui să se satisfacă nevoile în materie de infrastructură pentru a promova creșterea durabilă și echilibrată în viitor. După înregistrarea unei valori de vârf de 5,2 % din PIB în 2008, investițiile publice au scăzut la un nivel minim de 1,8 % din PIB în 2013, înainte de a se redresa ușor în 2014, când erau în continuare cu mult sub media UE. În plus, criza pare să fi condus la o redirecționare structurală a componenței cheltuielilor publice, de la investiții către cheltuieli curente. În perioada 2010-2013, cheltuielile de capital au fost, în medie, de numai 4,8 % din total, mai puțin de jumătate din media pe termen lung din perioada 1995-2008. Reducerea drastică a investițiilor guvernamentale timp de șapte ani a avut un impact negativ asupra calității și a caracterului adecvat al infrastructurii și asupra sprijinului guvernamental acordat investițiilor intangibile. Există deficiențe-cheie în ceea ce privește locuințele, apa, transportul public și capacitatea de atenuare a efectelor schimbărilor climatice. În prezent, cererea de locuințe noi este mai mare decât oferta, cu o marjă largă în principalele zone urbane ale țării. În consecință, prețurile proprietăților imobiliare rezidențiale și ale chiriilor din zonele urbane au crescut puternic în 2014, înainte de încetinirea creșterii în 2015. În prezent, nu există nicio dovadă a supraevaluării, dar constrângerile care limitează sectorul construcțiilor și oferta de locuințe, inclusiv unele având legătură cu infrastructura publică, ar putea genera riscuri de dezechilibre, dacă nu sunt soluționate. Reorientarea cheltuielilor guvernamentale a afectat, de asemenea, sprijinul acordat de sectorul public cercetării, dezvoltării și inovării, care în 2014 s-a situat sub nivelurile din 2007. În prezent, din perspectiva sumelor alocate cercetării și dezvoltării ca procent din PIB, Irlanda ocupă locul 22 în Uniune. Acest lucru are un impact negativ asupra competitivității IMM-urilor.

               (9)

               Rata șomajului a scăzut sub media UE, iar în martie 2016 a fost de 8,6 %. Cu toate acestea, șomajul de lungă durată și gospodăriile cu o intensitate scăzută a muncii rămân surse de îngrijorare. În special, deși rata șomajului de lungă durată a scăzut în ultimii ani, șomajul de lungă durată ca procent din șomajul total rămâne ridicat, atingând 56,3 % în al patrulea trimestru din 2015, peste media UE de 48,3 %. În 2014 (ultimele date comparabile), 21,1 % din populație trăia în gospodării cu o intensitate foarte scăzută a muncii, acesta fiind cel mai ridicat procent din UE. Intensitatea foarte scăzută a muncii afecta în special gospodăriile monoparentale. Procentul copiilor (cu vârste cuprinse între 0 și 17 ani) expuși riscului de sărăcie sau de excluziune socială (AROPE) a scăzut la 30,3 % în 2014, însă rămâne mai ridicat decât media UE de 27,8 %. Cifra AROPE corespunzătoare gospodăriilor monoparentale (62,5 % în 2014) este cu mult peste media UE (48,2 %).

               (10)

               Irlanda a început punerea în aplicare a programului JobPath pentru a răspunde nevoilor șomerilor de lungă durată și elaborează în domeniul activării o abordare menită să-i încurajeze pe cei care au potențialul și dorința de a juca un rol mai activ pe piața forței de muncă. Persistă provocarea de a extinde serviciile de sprijin pentru găsirea unui loc de muncă la persoanele excluse în mod tradițional de pe piața forței de muncă, inclusiv la persoanele cu handicap și la cele cu responsabilități familiale. În general, sistemul de protecție socială a avut rezultate bune în ceea ce privește limitarea efectelor crizei în privința sărăciei și a inegalităților, însă există în continuare obstacole în calea unei creșteri favorabile incluziunii. S-au realizat unele progrese în retragerea treptată a prestațiilor, însă persistă preocupări cu privire la capcanele inactivității pentru anumite gospodării. Ca procent din salarii, costurile nete de îngrijire a copiilor în Irlanda sunt printre cele mai ridicate din Uniune, ocupând locul al doilea în ceea ce privește cheltuielile suportate de cupluri și, respectiv, primul loc în cazul părinților singuri. Persistă îngrijorări cu privire la calitatea serviciilor de îngrijire a copiilor. De exemplu, în 2014, procentul absolvenților de studii superioare care lucrează în sectorul educației și îngrijirii copiilor preșcolari (15 %) a rămas cu mult sub nivelul recomandat. Există în continuare necorelări ale competențelor și unele domenii se confruntă cu lipsa de personal calificat, în timp ce oportunitățile de perfecționare și recalificare profesională rămân insuficiente, iar scăderea cheltuielilor din domeniul educației ar putea avea un impact negativ asupra rezultatelor educaționale în viitor.

               (11)

               Gradul ridicat de îndatorare a sectorului privat reflectă problemele în curs legate de deprecierea împrumuturilor. La sfârșitul lunii iunie 2015, datoria neconsolidată a sectorului privat s-a situat la 266,3 % din PIB, cu mult peste media zonei euro. Deși rata creditelor neperformante a scăzut ca urmare a redresării economice și a activităților de restructurare, la sfârșitul anului 2015 aceasta era în continuare una dintre cele mai ridicate din zona euro, situându-se la peste 16 % din totalul împrumuturilor acordate de băncile interne. În plus, 14,7 % din stocul de credite ipotecare înregistrau restanțe de plată la sfârșitul anului 2015, în timp ce conturile cu întârzieri de peste doi ani reprezentau aproape 10 % din totalul soldului de credite ipotecare. Cu toate că se înregistrează progrese, majoritatea restructurărilor creditelor ipotecare au un caracter temporar, ceea ce evidențiază un risc de revenire la o situație de neîndeplinire a obligațiilor de plată, în special în cazul unei deteriorări macroeconomice sau al unui șoc extern. Creditele imobiliare comerciale deținute de bănci locale și împrumuturile pentru IMM-uri și pentru afaceri rămân, de asemenea, domenii care constituie motive de îngrijorare, înregistrând o rată a creditelor neperformante de 37,3 % și, respectiv, de 13,8 %. Cu toate că se înregistrează progrese, va fi nevoie de mult mai mult timp și de eforturi suplimentare pentru a restructura aceste conturi în mod durabil. Procedurile de insolvență a persoanelor fizice, falimentul, examinership-ul (protecție jurisdicțională acordată în temeiul dreptului irlandez societăților aflate în dificultate) și alte mijloace de reducere parțială a datoriilor care vizează restabilirea viabilității gospodăriilor și a întreprinderilor rămân insuficient utilizate. Introducerea unui registru central al creditelor a fost lentă, în pofida faptului că acesta este esențial pentru sprijinirea creditării prudente.

               (12)

               Legea din 2015 privind reglementarea serviciilor juridice (Legal Services Regulation Act) a fost promulgată, însă, într-o etapă ulterioară în cadrul procesului, profesiilor juridice li s-au făcut concesii care au redus în mod semnificativ nivelul inițial de ambiție al reformei. Punerea în aplicare a noului cadru se află de abia la început și este prea devreme pentru a fi pe deplin încrezători că acesta va stimula concurența și va reduce costurile. Serviciile juridice sunt utilizate în toate sectoarele economiei, iar costul lor are o incidență asupra competitivității Irlandei. O reducere reală a costurilor poate fi obținută numai dacă dispozițiile cadrului de reglementare planificat referitoare la consolidarea concurenței și reducerea costurilor devin acte legislative în urma proceselor de consultare publică sau sunt incluse în reglementările care vor fi emise de Autoritatea de Reglementare a Serviciilor Juridice.

               (13)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (14)

               În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (15)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în 2016 și în 2017, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               După corectarea deficitului excesiv, să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016 și în 2017. Să utilizeze veniturile excepționale determinate de condițiile economice și financiare puternice, precum și cele obținute din vânzarea activelor, pentru a accelera reducerea datoriei. Să reducă vulnerabilitatea la fluctuațiile și șocurile economice, printre altele prin lărgirea bazei de impozitare. Să amelioreze calitatea cheltuielilor, în special prin îmbunătățirea raportului cost-eficacitate al asistenței medicale și prin acordarea de prioritate cheltuielilor guvernamentale de capital în cercetare și dezvoltare și în infrastructura publică, în special în transporturi, servicii legate de utilizarea apei și locuințe.

               2.

               Să extindă și să accelereze punerea în aplicare a politicilor de activare pentru a spori intensitatea muncii la nivel de gospodării și să combată riscul de sărăcie în rândul copiilor. Să continue măsurile de stimulare a ocupării forței de muncă, prin retragerea treptată a prestațiilor și a plăților suplimentare. Să îmbunătățească furnizarea unor servicii de îngrijire a copiilor de calitate, accesibile ca preț și cu program prelungit.

               3.

               Să finalizeze soluțiile de restructurare durabilă pentru reducerea creditelor neperformante, să asigurare sustenabilitatea datoriei gospodăriilor și să încurajeze creditorii să reducă datoria întreprinderilor cu un grad excesiv de îndatorare, dar încă viabile. Să accelereze introducerea progresivă a unui registru central al creditelor pe deplin operațional care să includă toate categoriile de creditori și debitori.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 96, 11.3.2016, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Soldul structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de convergență, urmând metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52014DC0402

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2014 /* COM/2014/0402 final */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Belgiei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Belgiei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5
alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere
economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa
2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se
va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al
Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza
propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar
la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru
politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern
au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri
de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la
nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile.
Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor
membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de
îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare
privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și
a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Belgiei
pentru perioada 2012-2016. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013[5], Comisia și-a
prezentat avizul privind proiectul de plan bugetar al Belgiei pentru 2014[6].
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat Analiza
anuală a creșterii[7],
marcând începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea politicilor
economice. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului
(UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[8], în care a identificat
Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se
efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de
promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat
că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice
într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice,
să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei,
să se promoveze creșterea economică și competitivitatea,
să se combată șomajul și consecințele sociale ale
crizei și să se modernizeze administrația publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele
bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Belgia[9], în temeiul articolului
5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și
corectarea dezechilibrelor macroeconomice. Concluzia care se desprinde din
analiza Comisiei este că Belgia se confruntă în continuare cu
dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea
unor măsuri de politică. În special, trebuie să se acorde în
continuare atenție competitivității externe a bunurilor,
deoarece o deteriorare persistentă a situației în acest domeniu ar
amenința stabilitatea macroeconomică.
(8)
La 30 aprilie 2014, Belgia și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de
stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre
cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de stabilitate pentru 2014 este ca până în 2016 să se obțină
un buget echilibrat din punct de vedere structural, iar în anul următor
să se atingă obiectivul pe termen mediu. Programul confirmă
obiectivul bugetar pe termen mediu stabilit anterior, de 0,75 % din PIB,
care reflectă obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere,
dar atingerea acestuia este amânată pentru 2017, ceea ce reprezintă o
întârziere de un an față de anul-țintă stabilit în
programul de anul trecut. Progresele anuale preconizate în vederea
realizării obiectivului pe termen mediu sunt conforme cu ajustarea
prevăzută în Pactul de stabilitate și de creștere. Conform
programului, criteriul de referință în materie de cheltuieli este în
linii mari atins pe întreaga perioadă de desfășurare a
programului. Rata datoriei, de 101,5 % din PIB în 2013, este mai mare
decât valoarea de referință din tratat, de 60 % din PIB, și,
conform programului, se preconizează că va scădea treptat,
până la circa 93 % din PIB în 2017. La nivel global, obiectivele
prevăzute în program sunt conforme cu cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. Scenariul macroeconomic care stă la
baza previziunilor bugetare din cadrul programului, care a fost pregătit
de o instituție independentă (Biroul Federal de Planificare), este
plauzibil. Estimările în materie de creștere sunt apropiate de
previziunile Comisiei din primăvara anului 2014. Traiectoria bugetară
nu este încă sprijinită de măsuri. Conform previzunilor de
primăvară ale Comisiei, nu se întrevede nicio îmbunătățire
structurală în 2014 și, în ipoteza obișnuită în care nu
intervine nicio schimbare de politică, se prevede o deteriorare
structurală în 2015. Acest
lucru pune în pericol atingerea obiectivelor și ar putea duce la o abatere
semnificativă de la ajustarea necesară pentru atingerea obiectivului
pe termen mediu în perioada 2014-2015. În plus, conform previziunilor de
primăvară ale Comisiei, Belgia nu va respecta nici în 2014, nici în
2015 regula privind rata datoriei. Pe baza evaluării programului și a
previziunilor de primăvară ale Comisiei, în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul
consideră că Belgia și-a redus în mod sustenabil deficitul public
general sub 3 % din PIB în 2013, dar, începând cu 2014, există riscul
de a se abate considerabil de la cerințele componentei preventive a
Pactului de stabilitate și de creștere.
(10)
Belgia a înregistrat progrese importante în direcția
introducerii unor măsuri mai structurale în materie de coordonare. Un Acord
de cooperare privind coordonarea bugetară, încheiat la sfârșitul
anului 2013, a introdus la nivelul administrației publice generale o regulă
privind soldul bugetar structural (definită în conformitate cu obiectivul
pe termen mediu), astfel cum se prevede în Pactul bugetar. În plus, acest acord
oficializează practica de coordonare consacrată, prin faptul că (i)
oficializează rolul „Comitetului consultativ” interguvernamental în acest
proces și (ii) explicitează mai mult rolul consultativ al Înaltului
Consiliu pentru Finanțe. Acordul prevede, de asemenea, consolidarea
rolului de monitorizare al Înaltului Consiliu prin introducerea unui mecanism
de corecție explicit în cazul unei abateri semnificative de la obiectivele
convenite. Ar putea fi necesare măsuri suplimentare pentru a conferi
caracter obligatoriu (îndeplinirii) obiectivelor care trebuie atinse în
perioada de după 2014.
(11)
Recent, Belgia a reușit să oprească
creșterea ratei datoriei sale publice, însă povara reprezentată
de aceasta, care este de 101,5 % din PIB, este mare, iar datoriile și
obligațiile viitoare care vor rezulta din angajamentele în materie de
pensii sunt considerabile. Pentru a le putea acoperi, menținând
totodată niveluri ridicate ale nivelului de trai, va trebui ca creșterile
viitoare în materie de costuri bugetare să fie ținute sub control,
ratele de activitate și de ocupare a forței de muncă să
crească, iar competitivitatea la nivel internațional se se
îmbunătățească. Belgia continuă să se confrunte
cu provocări importante în fiecare dintre aceste domenii. Chiar dacă
a întreprins pași în direcția cea bună, lucru care va produce
efecte în anii următori, sunt necesare acțiuni mai ambițioase,
cu atât mai mult cu cât și partenerii comerciali ai Belgiei
efectuează reforme.
(12)
Rata globală a impozitării în Belgia este
una dintre cele mai mari din UE, iar povara impozitării este
suportată în principal de forța de muncă, sarcina fiscală
fiind astfel una dintre cele mai mari din UE. O serie de caracteristici
specifice ale sistemului fiscal, ca de exemplu tratamentul fiscal aplicat în
cazul mașinilor de serviciu, sunt dăunătoare pentru mediu. Au
fost întreprinse unele măsuri specifice pentru a diminua costurile legate
de forța de muncă pentru anumite grupuri și pentru a reduce
diferența dintre salariile brute și nete în cazul nivelurilor
inferioare ale grilelor de salarizare. Cu toate acestea, nu s-a produs nicio
redirecționare semnificativă a sarcinii fiscale spre baze de
impozitare care sunt mai puțin dăunătoare pentru creștere. Au
fost lansate primele reflecții cu privire la o reformă fiscală
amplă, care să faciliteze asigurarea sustenabilității finanțelor
publice, să sprijine competitivitatea și creșterea ratei de ocupare
a forței de muncă și să protejeze mediul. O astfel de
reformă fiscală amplă ar trebui să implice redirecționarea
impozitării, astfel încât aceasta să nu mai fie suportată în
special de forța de muncă, simplificarea sistemului fiscal, creșterea
eficienței TVA-ului, lărgirea bazelor de impozitare, reducerea
cheltuielilor fiscale, eliminarea lacunelor în materie de legislație și
eliminarea treptată a subvențiilor care dăunează mediului.
(13)
Conform previziunilor, impactul îmbătrânirii
populației va fi considerabil pentru Belgia, estimându-se că între
2010 și 2060 se va înregistra o creștere de peste 8% din PIB a
costurilor legate de îmbătrânirea populației, în special din cauza
cheltuielilor cu pensiile și a celor care rezultă din îngrijirea pe
termen lung. Se prevede că reforma sistemului de securitate socială
pentru persoanele mai în vârstă, inițiată recent, va avea un
impact pozitiv asupra încadrării acestora în muncă. Cu toate acestea,
având în vedere amploarea provocării, sunt necesare eforturi suplimentare
pentru a se asigura sustenabilitatea bugetară. Aceste eforturi trebuie
să țină seama de necesitatea ca sistemele de securitate
socială pentru persoanele în vârstă să rămână
adecvate. Este necesară instituirea unor măsuri prin care să se
stabilească o legătură între vârsta legală de pensionare și
evoluțiile privind speranța de viață, să se reducă
diferența dintre vârsta legală de pensionare și cea
efectivă și prin care să se îmbunătățească
rentabilitatea cheltuielilor publice cu îngrijirea pe termen lung.
(14)
Belgia se confruntă cu o utilizare
insuficientă, care este de-a dreptul cronică, a forței de
muncă. Rata activității și cea a ocupării forței
de muncă se situează sub media UE și stagnează, în timp ce
rata șomajului de lungă durată, exprimată ca procent din șomajul
total, rămâne ridicată. În majoritatea cazurilor, sarcina
fiscală mare asupra forței de muncă, prin interacțiunea cu
sistemul de prestații, creează capcane semnificative reprezentate de șomaj
și de inactivitate pentru majoritatea categoriilor de lucrători.
Chiar dacă s-au întreprins acțiuni pentru a reduce capcanele
reprezentate de șomaj pentru persoanele cu salarii foarte mici, capcana a
devenit mai mare pentru majoritatea celorlalte categorii, iar capcanele
reprezentate de inactivitate sunt în continuare omniprezente. Întrucât
costurile legate de forța de muncă rămân ridicate, politicile în
materie de recrutare tind să minimizeze riscurile și să îi
penalizeze pe outsideri, cum ar fi tinerii, lucrătorii slab calificați
și persoanele care provin din familii de migranți, care, împreună
cu lucrătorii mai în vârstă, au rate de participare pe piața forței
de muncă care sunt cu mult sub media UE. Protecția puternică
acordată persoanelor deja încadrate în muncă descurajează
mobilitatea profesională de la un loc de muncă la altul și între
sectoare, deoarece schimbarea locului de muncă implică pierderea unor
drepturi (de exemplu, la plata compensatorie, la posibilitatea pensionării
anticipate, la sporul de vechime),.
Din cauza acestei inerții, politicile active din Belgia în domeniul pieței
forței de muncă sunt relativ ineficiente și duc la o situație
în care nivelurile ridicate ale ratei șomajului din anumite domenii și
sectoare coexistă cu domenii și sectoare în care forța de
muncă este insuficientă, iar deficitul de competențe reprezintă
un obstacol în calea creșterii. Rata șomajului în rândul tinerilor a
crescut considerabil anul trecut, existând diferențe mari între regiuni și
grupuri. Soluționarea problemei structurale a neconcordanțelor de
competențe va trebui să fie însoțită de combaterea
problemei presante reprezentate de părăsirea timpurie a școlii și
de faptul că tinerii părăsesc sistemul educațional
fără să fi obținut vreo calificare. Cea de a șasea
reformă statală oferă oportunitatea îmbunătățirii
eficienței și a specificității politicilor privind ocuparea
forței de muncă, cu condiția optimizării cooperării
dintre nivelul federal și cel regional.
(15)
Belgia continuă să se confrunte cu o
scădere a competitivității, inclusiv în ceea ce privește
aspectele care nu sunt legate de costuri. În special, capacitatea industriei
prelucrătoare de a concura la nivel internațional se erodează,
ceea ce duce la diminuarea marjelor pentru producători și la desființarea
de locuri de muncă. Belgia se bazează în mod tradițional pe
indexarea salariilor pentru a menține puterea de cumpărare. Cu toate
acestea, depășirile bugetare cauzate de creșterea totală a
salariilor au fost corectate târziu și insuficient. În plus, norma
salarială adoptată la nivel central nu permite întotdeauna o
reflectare adecvată a evoluțiilor sectoriale în materie de
productivitate și a condițiilor pieței forței de muncă
locale. Prin urmare, salariile au crescut mai rapid decât productivitatea,
înregistrându-se astfel pierderi în materie de locuri de muncă și de
competitivitate. În consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu
practica națională, Belgia ar trebui să își reformeze
sistemul de stabilire a salariilor, astfel încât să permită o
dispersie mai mare a salariilor la nivel sectorial și o aliniere mai
bună a salariilor la evoluțiile în materie de productivitate. În
sectorul comerțului cu amănuntul, prețurile rămân mai mari
decât cele din țările vecine, iar restricțiile privind
serviciile profesionale împiedică dezvoltarea unor modele comerciale
inovatoare și limitează inovarea. Tarifele la distribuția
energiei electrice rămân printre cele mai ridicate din Europa, iar faptul
că se preconizează regionalizarea acestora reprezintă un motiv
suplimentar de incertitudine în privința evoluției viitoare a
costurilor de distribuție suportate de utilizatorii finali, întrucât
tariful actual, care este înghețat, nu acoperă costurile tot mai mari
ale distribuitorilor. Dacă Belgia vrea să mențină un nivel
ridicat al salariilor și, în același timp, să creeze noi locuri
de muncă, va trebui să producă și să vândă pe piețele
mondiale bunuri mai sofisticate și cu o valoare adăugată mai
mare. În Belgia nu există firme cu o dezvoltare rapidă în sectoarele
inovatoare. Sprijinul pentru inovare este considerat complex și extrem de
fragmentat. În cazurile în care activitățile cu valoare
adăugată iau totuși avânt, dezvoltarea acestora este
împiedicată adesea de insuficiența resurselor umane competente.
(16)
Se preconizează că Belgia nu va reuși
să își atingă obiectivul de reducere cu 15%, până în 2020,
a emisiilor de gaze cu efect de seră în sectoarele care nu fac obiectul
schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii. Deși sunt
întreprinse unele acțiuni, acestea nu par să fie gestionate în mod
coerent, iar impactul combinat al măsurilor de reducere a emisiilor, în
special în sectorul transporturilor și al construcțiilor, rămâne
neclar. Reducerea ratei TVA-ului la energie electrică ar putea submina și
mai mult eforturile în acest sens. Negocierile privind un acord de cooperare și
de partajare a poverii între statul federal și regiuni nu au dus la o
distribuție clară a eforturilor. Ambuteiajele reprezintă o
povară grea pentru economia belgiană comparativ cu majoritatea
celorlalte țări. Gravitatea problemei necesită un răspuns
amplu în materie de politică, care să țină seama de
posibilitatea tarifării participării vehiculelor la crearea de
ambuteiaje, prețurile fiind stabilite pe tranșe orare, să
revizuiască tratamentul fiscal favorabil acordat utilizării mașinilor
de serviciu și cardurilor de carburant, precum și să
îmbunătățească eficiența transportului public.
(17)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Belgiei,
evaluând Programul de stabilitate și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se
reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.
(18)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Belgiei, iar avizul[10] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.
(19)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de stabilitate prezentate de Belgia.
Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul
(UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 2, 4 și 5
de mai jos.
(20)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice
adresate statelor membre a căror monedă este euro. Belgia ar trebui
să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util și
a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           După
corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare pentru
2014, având în vedere faptul că se întrevede o diferență de 0,5 %
din PIB, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014, ceea ce
indică faptul că există riscul unei abateri semnificative de la cerințele
Pactului de stabilitate și de creștere. Belgiei i se recomandă ca,
în 2015, să își consolideze semnificativ strategia bugetară, pentru
a asigura efectuarea ajustării prevăzute de 0,6 % din PIB în
vederea atingerii obiectivului pe termen mediu, care ar asigura și
respectarea regulii privind datoria. Ulterior, până își va atinge
obiectivul pe termen mediu, Belgia va trebui să își continue
ajustarea structurală anuală planificată în vederea atingerii
obiectivului pe termen mediu, în conformitate cu o ajustare structurală
anuală de cel puțin 0,5 % din PIB și, în condiții
economice bune sau în cazul în care acest lucru este necesar pentru a se
asigura faptul că regula privind datoria este respectată, nivelul
ajustării structurale să fie mai mare, astfel încât rata datoria
publice, care în prezent este ridicată, să se înscrie în mod
sustenabil pe o traiectorie descendentă. Să asigure o contribuție
echilibrată din partea tuturor nivelurilor de guvernare la respectarea
normelor bugetare, inclusiv a regulii privind soldul bugetar structural,
printr-un instrument cu caracter juridic obligatoriu care să prevadă
o defalcare clară a obiectivelor prevăzute a fi atinse pe termen
mediu.
2.           Să îmbunătățească
echilibrul și caracterul echitabil al sistemului fiscal global și
să pregătească o reformă fiscală amplă, care
să permită redirecționarea impozitării dinspre forța
de muncă spre baze mai favorabile creșterii, simplificarea sistemului
fiscal, eliminarea lacunelor, îmbunătățirea eficienței
TVA-ului, lărgirea bazelor de impozitare, reducerea cheltuielilor fiscale și
eliminarea treptată a subvențiilor care dăunează mediului.
3.           Să țină sub
control în viitor creșterea cheltuielilor legate de îmbătrânirea
populației, mai ales a cheltuielilor cu pensiile și a celor care
rezultă din îngrijirea pe termen lung, prin intensificarea eforturilor de
reducere a diferenței dintre vârsta legală de pensionare și cea
efectivă, prin reducerea posibilităților de pensionare
anticipată, prin promovarea îmbătrânirii active, prin alinierea
vârstei legale de pensionare și a cerințelor privind durata carierei
la schimbările privind speranța de viață și prin
îmbunătățirea rentabilității cheltuielilor publice
care rezultă din îngrijirea pe termen lung.
4.           Să vizeze creșterea
ratei participării pe piața forței de muncă, în special
prin reducerea factorilor de ordin financiar care descurajează dorința
de a se încadra în muncă, îmbunătățirea accesului pe piața
forței de muncă pentru grupurile dezavantajate, cum ar fi tinerii și
persoanele care provin din familii de migranți, consolidarea mobilității
profesionale și soluționarea problemei reprezentate de deficitul și
neconcordanțele de competențe și de părăsirea timpurie
a școlii. Să consolideze, la nivelul întregii țări,
parteneriatele dintre autoritățile publice, serviciile publice de
ocupare a forței de muncă și instituțiile de învățământ,
pentru a oferi din timp un sprijin personalizat tinerilor.
5.           Să restabilească
competitivitatea, continuând reforma sistemului de stabilire a salariilor,
inclusiv de indexare a salariilor, în consultare cu partenerii sociali și
în conformitate cu practica națională, pentru a se asigura faptul
că evoluțiile salariilor le reflectă pe cele în materie de
productivitate de la nivel sectorial și/sau de la nivelul întreprinderilor,
precum și circumstanțele economice și să prevadă corecții
automate eficace în cazurile necesare, consolidând competitivitatea în
sectoarele comerțului cu amănuntul, eliminând restricțiile
excesive aplicate serviciilor, inclusiv serviciilor profesionale, și
riscul de majorări suplimentare ale costurilor cu distribuția
energiei electrice, promovând inovarea prin instituirea unor scheme de
stimulare simplificate și reducerea barierelor administrative, precum și
aplicând o serie de politici coordonate în materie de învățământ
și formare care să abordeze problema omniprezentă a neconcordanțelor
de competențe și a disparităților regionale în materie de părăsire
timpurie a școlii.
6.           Să asigure atingerea
obiectivelor de referință aferente anului 2020 în ceea ce privește
emisiile de gaze cu efect de seră provenite din activitățile care
nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, în
special în sectorul construcțiilor și al transporturilor. Să
asigure alinierea contribuției transporturilor la obiectivul de reducere a
ambuteiajelor. Să ia măsurile necesare pentru a se ajunge la un acord
cu privire la o distribuție clară a eforturilor și a poverii
între entitățile federale și cele regionale.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 402 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129.
[5]               JO L 140, 27.5.2013, p.11.
[6]               C(2013) 8000 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 75 final.
[10]             Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea (UE) 2015/976 a Comisiei din 19 iunie 2015 privind monitorizarea prezenței alcaloizilor tropanici în alimente (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               23.6.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 157/97

         RECOMANDAREA (UE) 2015/976 A COMISIEI
   din 19 iunie 2015
   privind monitorizarea prezenței alcaloizilor tropanici în alimente
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Grupul științific pentru contaminanții din lanțul alimentar (CONTAM) din cadrul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat un aviz privind alcaloizii tropanici din alimente și furaje (1).

               (2)

               Cei mai studiați alcaloizi tropanici sunt (-)-hiosciamina și (-)-scopolamina. Atropina este un amestec racemic de (-)-hiosciamină și (+)-hiosciamină, dintre care doar enantiomerul (-)-hiosciamină prezintă activitate anticolinergică.

               (3)

               Prezența alcaloizilor tropanici în genul Datura este bine cunoscută. Datura stramonium este larg răspândită în regiunile temperate și tropicale și, din acest motiv, semințe de Datura stramonium au fost găsite ca impurități în semințele de in, soia, sorg, mei, floarea-soarelui și hrișcă și în produsele derivate din acestea. Semințele de Datura stramonium nu pot fi îndepărtate cu ușurință din sorg, mei și hrișcă prin sortare și curățare.

               (4)

               Sunt necesare mai multe date privind prezența alcaloizilor tropanici în alimente. De asemenea, este necesară înțelegerea condițiilor agricole care duc la prezența alcaloizilor tropanici în produsele agricole.

               (5)

               Prin urmare, este adecvat să se recomande monitorizarea prezenței alcaloizilor tropanici în alimente,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, să monitorizeze prezența alcaloizilor tropanici în alimente, în special în:

                           —

                           cereale și produse derivate din cereale, în special (în ordinea priorității):

                                       —

                                       hrișcă, sorg, mei, porumb și făină de hrișcă, sorg, mei și porumb;

                                       —

                                       alimente pe bază de cereale pentru sugari și copii de vârstă mică;

                                       —

                                       cereale pentru micul dejun;

                                       —

                                       produse de morărit;

                                       —

                                       semințe destinate consumului uman;

                           —

                           produse fără gluten;

                           —

                           suplimente alimentare, ceai și infuzii de plante;

                           —

                           leguminoase (fără păstăi), proteaginoase și semințe oleaginoase și produse derivate.

               2.

               Alcaloizii tropanici care trebuie analizați sunt cel puțin atropina și scopolamina și, dacă este posibil, ar trebui să se analizeze enantiomerii de hiosciamină separat și, de asemenea, alți alcaloizi tropanici.

               3.

               Pentru a se asigura faptul că probele sunt reprezentative pentru lotul care face obiectul prelevării, statele membre trebuie să urmeze procedurile de prelevare de probe prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 401/2006 al Comisiei (2).

               4.

               Metoda de analiză care urmează să fie utilizată pentru monitorizare este de preferință cromatografia lichidă de înaltă performanță cuplată cu spectroscopia de masă/(spectroscopia de masă) [HPLC-MS/(MS)] sau, în cazul în care nu este posibilă efectuarea HPLC-MS/(MS), gazcromatografia – spectrometria de masă (GC-MS).
               Limita de cuantificare (LOQ) pentru atropină (amestec racemic de enantiomeri de hiosciamină) și scopolamină ar trebui, de preferință, să fie sub 5 μg/kg și de cel mult 10 μg/kg pentru produse agricole, ingrediente, suplimente alimentare și ceaiuri din plante și ar trebui, de preferință, să fie sub 2 μg/kg pentru alimentele finite (de exemplu, cereale pentru micul dejun) și sub 1 μg/kg pentru alimentele pe bază de cereale pentru sugari și copii de vârstă mică.

               5.

               Statele membre, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, ar trebui să efectueze investigații pentru identificarea condițiilor agricole care conduc la prezența alcaloizilor tropanici în alimente în cazul în care se observă niveluri semnificative de alcaloizi tropanici.

               6.

               Statele membre ar trebui să se asigure că rezultatele analizelor sunt comunicate cu regularitate către EFSA și cel târziu până la sfârșitul lunii octombrie 2016, în formatul EFSA de transmitere a datelor, în conformitate cu cerințele orientărilor EFSA privind descrierea standard a probelor (Standard Sample Description – SSD) de alimente și furaje (3) și cu cerințele specifice suplimentare de raportare ale EFSA.

      Adoptată la Bruxelles, 19 iunie 2015.

            Pentru Comisie

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Membru al Comisiei

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2013. Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed (Aviz științific privind alcaloizii tropanici în alimente și furaje). EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 pp. doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 401/2006 al Comisiei din 23 februarie 2006 de stabilire a modalităților de prelevare de probe și a metodelor de analiză pentru controlul oficial al conținutului de micotoxine din produsele alimentare (JO L 70, 9.3.2006, p. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Recomandarea Consiliului din 17 februarie 2015 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2013

text:
               24.2.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 66/2

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 17 februarie 2015
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2013
   (2015/C 66/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentații guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului privind finanțarea și gestionarea ajutoarelor comunitare în cadrul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibelor și Pacific și Comunitatea Europeană și statele sale membre, semnat la Cotonou (Benin) la 23 iunie 2000, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de Al nouălea fond european de dezvoltare (al nouălea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de Al nouălea fond european de dezvoltare (4), în special articolele 96-103,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al nouălea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2013, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare (FED) (5) privind exercițiul financiar 2013, însoțit de răspunsurile Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de Al nouălea FED se acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de Al nouălea FED în decursul exercițiului financiar 2013 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de Al nouălea FED pentru exercițiul financiar 2013.

      Adoptată la Bruxelles, 17 februarie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. REIRS

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (4)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (5)  JO C 398, 12.11.2014, p. 289.


				|

		52014DC0415

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2014 /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Letoniei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Letoniei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările
generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de
orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a
forței de muncă aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat
sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile.
Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul
statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Letoniei pentru
2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență
al Letoniei pentru perioada 2012-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat analiza anuală a creșterii[4],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[5],
în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor
de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat
că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod
diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie
restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se
promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se
combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și
să se modernizeze administrația publică.
(7)
La 29 aprilie 2014, Letonia și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014, iar la 30 aprilie 2014
Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de
legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în
același timp.
(8)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de stabilitate pentru 2014 constă în reducerea treptată a
deficitului global și în menținerea unui sold structural care să
fie în concordanță cu obiectivul pe termen mediu atunci când se ia în
considerare abaterea temporară permisă de la obiectivul pe termen
mediu, având în vedere impactul reformei sistemice a pensiilor. Programul a
modificat obiectivul pe termen mediu de la -0,5 % la -1,0 %; noul obiectiv pe
termen mediu reflectă obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere.
Traiectoria preconizată a soldului global menționat în programul
Letoniei presupune o deteriorare treptată a soldului structural (recalculat),
situându-se totuși în limitele marjei permise de punerea în aplicare a
reformei pensiilor. Luând în considerare abaterea permisă de la obiectivul
pe termen mediu, deficitul structural preconizat respectă cerința
prevăzută de pact până în 2016. Cu toate acestea, majorarea
preconizată a deficitului structural recalculat în 2017 conduce la o
abatere de la calea de ajustare necesară pentru îndeplinirea obiectivului
pe termen mediu. În ansamblu, strategia bugetară prezentată în
program respectă, în mare parte, cerințele Pactului de stabilitate și
de creștere. Se estimează că datoria publică va rămâne
cu mult sub nivelul de 60 % din PIB pe întreaga perioadă a programului,
scăzând la 31 % din PIB până în 2017. Scenariul macroeconomic pe care
se întemeiază previziunile bugetare din program, care nu a fost aprobat
oficial de o instituție independentă, este plauzibil. Se
estimează că ritmul creșterii economice va rămâne la
aproximativ 4 % pe an pe durata programului și se preconizează creșteri
de preț moderate. Scenariul bugetar al programului preconizează un
declin brusc al ponderii veniturilor și cheltuielilor publice în PIB,
reflectând mai multe măsuri de reducere a veniturilor adoptate pentru
limitarea planificată a cheltuielilor. Cererea crescută în privința
cheltuielilor din mai multe domenii de politică reprezintă un risc
pentru previziunile din program referitoare la reducerea cheltuielilor.
Previziunile Comisiei din primăvara anului 2014 arată că, deși
politica bugetară respectă în 2014 cerința prevăzută de
pact, în 2015 există un risc de abatere de la aceasta. În temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, pe baza propriei
evaluări a programului și pe baza previziunilor Comisiei, Consiliul
consideră că, în 2014, abaterea deficitului structural de la
obiectivul pe termen mediu reflectă impactul reformei sistemice a
pensiilor, în timp ce în 2015 există un risc de abatere de la calea de
ajustare necesară.
(9)
Letonia a luat măsuri în vederea reducerii
sarcinii fiscale pentru persoanele cu venituri salariale mici și pentru
familiile care au persoane în întreținere și a majorării
impozitelor pe proprietate și a taxelor de mediu, însă nivelul și
structura acestor taxe și impozite nu afectează suficient
comportamentul operatorilor economici, în timp ce există în continuare
anumite subvenții dăunătoare mediului. Deși autoritățile
au făcut unele progrese privind îmbunătățirea
respectării obligațiilor fiscale și reducerea ponderii
activității economice nedeclarate, în special prin îmbunătățirea
evaluării riscurilor și înăsprirea sancțiunilor aplicate în
cazul comportamentului fraudulos, există în continuare provocări în
combaterea fraudei și a evaziunii fiscale. În special, deși
reprezintă un procent semnificativ din impozitele generale, veniturile din
impozitul pe consum au un mare potențial de creștere dacă
respectarea obligațiilor fiscale este îmbunătățită.
(10)
În ciuda unui plan de reformă, care inițial
a fost ambițios, a învățământului superior, Letonia nu a
înregistrat progrese în ceea ce privește instituirea unui sistem de
acreditare aprobat la nivel internațional, planul de a introduce un nou
model de finanțare este incert, consolidarea instituțiilor de
învățământ superior a fost fragilizată, iar restricțiile
în utilizarea limbilor străine au rămas neschimbate. Aceasta s-a
întâmplat în ciuda faptului că există o mare marjă de
manevră pentru reformarea sistemului de învățământ
superior, care este prea amplu în raport cu populația în scădere,
oferă prea multe programe de studiu diferite și prezintă un
interes limitat pentru studenții și cadrele didactice din
străinătate. Rezultatele primei evaluări independente a
institutelor de cercetare arată că numai 10 % din instituțiile
evaluate pot fi considerate drept centre de cercetare de înalt nivel internațional.
Mai mult, Letonia a înregistrat o intensitate a activității de
C&D de numai 0,66 % din PIB în 2012 și nu este în grafic în ceea ce
privește atingerea obiectivului prevăzut în cadrul Strategiei Europa
2020 de a dedica 1,5 % din PIB cercetării și dezvoltării.
(11)
Letonia a înregistrat progrese în combaterea șomajului,
al cărui nivel a scăzut considerabil. Cu toate acestea, nivelul șomajului
în rândul tinerilor este încă relativ ridicat și sunt necesare
măsuri de sensibilizare adresate tinerilor neînregistrați care nu
desfășoară o activitate profesională. Deși Letonia a
luat măsuri pentru a aborda neconcordanța de competențe și
calitatea învățământului profesional, aceste măsuri
necesită încă atenție, în special în ceea ce privește
îmbunătățirea calității stagiilor de ucenicie și
dezvoltarea unor orientări profesionale cuprinzătoare. Sfera
politicilor active în domeniul pieței forței de muncă este în
continuare limitată și depinde în prea mare măsură de
lucrările publice.
(12)
Sărăcia în rândul persoanelor în
vârstă de muncă este în continuare foarte ridicată în Letonia.
Letonia a luat unele măsuri pentru a reforma asistența socială și
a finalizat o evaluare la scară largă a sistemului de asigurări
sociale, care a furnizat o temelie solidă pentru realizarea unei reforme
bazate pe date concrete. Letonia a crescut semnificativ nivelul diferitelor
prestații sociale pentru copii și a majorat pragurile neimpozabile
ale impozitului pe venitul persoanelor fizice care se află în întreținere.
Cu toate acestea, eficacitatea protecției sociale în ceea ce privește
reducerea sărăciei este în continuare slabă, iar crearea unui
sistem de protecție socială eficace rămâne o problemă. În
general, o parte importantă din populație este expusă riscului
de sărăcie sau de excluziune socială, iar în cazul copiilor
această pondere este chiar mai ridicată. Familiile cu copii, șomerii,
persoanele cu handicap și persoanele care locuiesc în zone rurale sunt
expuse unui risc foarte ridicat de sărăcie și de excluziune
socială. Ca procent din PIB, cheltuielile Letoniei cu protecția
socială sunt cele mai scăzute din UE. Accesul la serviciile de
sănătate este limitat din cauza costurilor, inclusiv din cauza ratei
ridicate de plăți directe și a plăților informale,
acestea fiind predominante, ceea ce face ca o mare parte a populației
să nu își poată satisface nevoile legate de sănătate.
Există o mare marjă de manevră pentru a spori eficiența
sistemului, pentru a asigura o finanțare eficace din punctul de vedere al
costurilor și pentru a promova activități de prevenire a
bolilor.
(13)
Letonia a înregistrat unele progrese în privința
deschiderii către concurență a pieței sale de energie
electrică, deschidere care va fi extinsă asupra sectorului
gospodăriilor la începutul anului 2015. În luna iunie 2013, Letonia a aderat
la piața regională Nord Pool Spot de contractare a energiei electrice
din zona Scandinavia-Marea Baltică. Este necesară consolidarea în
continuare a interconexiunilor cu piața UE a energiei, întrucât în prezent
Letonia este dependentă de importuri, iar conexiunea electrică
transfrontalieră cu Estonia este în mare parte saturată. Prin urmare,
dezvoltarea unei infrastructuri este esențială, Letonia
confruntându-se cu probleme majore în acoperirea deficiențelor în materie
de infrastructură. S-au înregistrat, de asemenea, unele progrese în
sectorul gazelor naturale, întrucât parlamentul a aprobat modificări la
legea energiei, care prevăd deschiderea treptată a pieței
gazelor, începând din aprilie 2014; cu toate acestea, deschiderea totală a
pieței a fost amânată până în 2017. Letonia a prezentat un mix
echilibrat de măsuri de politică destinate economiilor de energie
pentru principalele sectoare ale economiei, iar în anii viitori, peste 70 % din
economiile de energie vor fi generate în sectorul clădirilor. Totuși,
eficiența în domeniul transporturilor, al clădirilor și al
sistemelor de încălzire trebuie îmbunătățită în
continuare.
(14)
Letonia a adoptat măsuri semnificative pentru
a îmbunătăți capacitatea sistemului judiciar de a reduce
numărul de cauze nesoluționate și durata procedurilor. Cu toate
acestea, numărul mare de cauze judiciare nesoluționate
reprezintă în continuare o amenințare pentru întreprinderi și
trebuie finalizate reformele menite să îmbunătățească
eficiența și calitatea sistemului judiciar, inclusiv în materie de
insolvență, mediere și arbitraj. Letonia a propus reforme ambițioase
ale administrației publice, însă implementarea acestora este
lentă și nu se aplică administrațiilor locale, iar reforma
întreprinderilor deținute de stat a fost amânată în mod semnificativ.
Este necesar să se aducă modificări legii concurenței
pentru a acorda Consiliului Concurenței o mai mare independență
instituțională și financiară de a interveni în mod eficace
împotriva acțiunilor organismelor publice și private care restrâng
concurența.
(15)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei și
a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.
(16)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Letoniei, iar avizul[6] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(17)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a formulat recomandări
specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. Letonia
ar trebui să vegheze la punerea în aplicare integrală și în timp
util și a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să își mențină o poziție bugetară
solidă în 2014 și să își consolideze strategia
bugetară începând din 2015, asigurându-se că abaterea de la
obiectivul pe termen mediu rămâne limitată la impactul reformei
sistemice a pensiilor. Să își continue eforturile de a reduce mai mult
sarcina fiscală asupra persoanelor cu venituri salariale mici, prin
orientarea acesteia către impozitele pe proprietate și către
taxele de mediu, care să fie mai favorabile creșterii economice, prin
întărirea respectării obligațiilor fiscale și prin îmbunătățirea
colectării impozitelor.
2.           Să
accelereze implementarea reformei învățământului superior, în
special prin instituirea unei agenții independente de acreditare și a
unui model de finanțare care recompensează calitatea. Să
furnizeze orientări profesionale la toate nivelurile educaționale,
să amelioreze calitatea învățământului și a
formării profesionale, inclusiv prin încurajarea urmării unor stagii
de ucenicie, și să facă progrese privind capacitatea de inserție
profesională a tinerilor, inclusiv prin adoptarea unor măsuri
adresate tinerilor neînregistrați care nu sunt încadrați profesional și
nu urmează niciun program educațional sau de formare. Să adopte
măsuri în favoarea unui sistem de cercetare mai integrat și mai
cuprinzător, inclusiv prin concentrarea finanțării asupra
institutelor de cercetare competitive la nivel internațional.
3.           Să
reformeze în continuare asistența socială și finanțarea
acesteia pentru a asigura o mai bună acoperire, un grad de adecvare a
prestațiilor, o activare consolidată și servicii sociale
specifice. Să extindă sfera de acoperire a politicilor active în
domeniul pieței forței de muncă. Să îmbunătățească
eficacitatea din punctul de vedere al costurilor, calitatea și
accesibilitatea sectorului serviciilor de sănătate.
4.           Să
accelereze dezvoltarea interconexiunilor în domeniul gazelor și al
energiei electrice cu statele membre vecine pentru a diversifica sursele de
energie și a promova concurența printr-o mai bună integrare a
piețelor energiei din zona Mării Baltice. Să își continue
eforturile de îmbunătățire a eficienței energetice în
domeniul transporturilor, al clădirilor și al sistemelor de
încălzire.
5.           Să
finalizeze reformele judiciare, inclusiv reformele în curs ale cadrelor în
materie de insolvență, mediere și arbitraj pentru a asigura un
mediu juridic mai favorabil întreprinderilor și consumatorilor. Să
accelereze reformele administrației publice, inclusiv prin implementarea
unei reforme a gestionării întreprinderilor deținute de stat și
prin consolidarea independenței instituționale și financiare a
Consiliului Concurenței.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.