title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/28

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/08
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2011 (4) și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Finlandei pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Finlanda ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a solicitat Comitetului pentru protecție socială ca, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, să prezinte opinii cu privire la acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Respectivele opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, consolidării fiscale și acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (9)

               La 19 aprilie 2012, Finlanda a prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a examinat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Finlanda este afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat în analiza aprofundată pe care a realizat-o că Finlanda se confruntă cu un dezechilibru, care nu este însă unul excesiv.

               (10)

               Pe baza evaluării programului de stabilitate, în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului respectiv este plauzibil pentru perioada 2012-2013, creșterea PIB-ului prevăzută în programul respectiv este în conformitate cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012. Previziunile sunt, de asemenea, realiste și pentru anii 2014 și 2015, preconizându-se o creștere a PIB-ului cu mult mai mică decât înainte de criză și mai mică decât în anii de redresare 2010-2011.
               Principalul obiectiv bugetar al programului de stabilitate îl reprezintă reducerea deficitului public general prin limitarea cheltuielilor și creșterea veniturilor. Cum bugetul administrației centrale este principala sursă a deficitului public general, îmbunătățirea poziției sale va contribui la echilibrarea bugetului public general. Obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM), și anume de obținere a unui excedent de 0,5 % din PIB în termeni structurali, reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), Finlanda și-a atins OTM în 2011, dar s-ar abate puțin de la acest obiectiv în perioada 2012-2015. Luând în considerare măsurile discreționare privind veniturile, rata de creștere a cheltuielilor publice respectă obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere în toți anii, mai puțin în 2015. Programul de stabilitate vizează echilibrarea bugetului public general până în 2015 și obținerea de excedente începând cu 2016. Rata datoriei este cu mult sub 60 % din PIB și, conform programului de stabilitate, nivelul datoriei va atinge o valoare maximă în 2014, de aproape 52 % din PIB, înainte de a începe să scadă. În finanțele publice ale Finlandei există în continuare un decalaj semnificativ în materie de sustenabilitate, cauzat în principal de o deteriorare rapidă a ratei dependenței, ca urmare a îmbătrânirii demografice. Decalajul în materie de sustenabilitate al finanțelor publice trebuie monitorizat continuu, iar măsurile trebuie ajustate în consecință. Cadrul fiscal al Finlandei este ancorat în plafoane multianuale de cheltuieli, dar acestea nu se aplică, în prezent, municipalităților.

               (11)

               În ultimul deceniu s-a înregistrat o scădere a productivității serviciilor publice. Autoritățile finlandeze au pus deja în aplicare o serie de reforme pentru a soluționa această problemă, dar implementarea lor a fost lentă, în special la nivelul administrației locale. În plus, sunt în curs o reformă națională a municipalităților și un program de productivitate al guvernului central. S-ar putea obține câștiguri suplimentare în materie de productivitate și noi economii de costuri prin încurajarea unui grad mai ridicat al concurenței în sectoarele serviciilor private și publice protejate, prin continuarea dereglementării pieței forței de muncă și a produselor.

               (12)

               Anul trecut, guvernul a introdus noi măsuri de reducere a șomajului în rândul tinerilor și al șomajului pe termen lung. Măsurile respective au inclus un program-pilot de reducere a șomajului pe termen lung și introducerea unei garanții sociale pentru tineri. Măsurile introduse sunt ambițioase și relevante, dar trebuie acum puse în aplicare, punându-se un accent clar pe îmbunătățirea nivelului competențelor, precum și a poziției grupurilor-țintă pe piața forței de muncă. Având în vedere schimbările demografice, creșterea ratei de ocupare a lucrătorilor mai în vârstă este importantă pentru asigurarea sustenabilității finanțelor publice și pentru a răspunde în viitor cererii de forță de muncă. Speranța de viață a crescut mai repede decât s-a preconizat în timpul reformei sistemului de pensii din 2005, astfel că, în timp, grila actuală prevăzută de lege pentru vârsta standard de pensionare s-ar putea dovedi a fi prea redusă. În programul de stabilitate, guvernul s-a angajat să majoreze la 62,4 ani vârsta efectivă de pensionare, până în 2025. În martie 2012, partenerii sociali au convenit asupra mai multor măsuri de prelungire a carierei profesionale. Guvernul s-a angajat să realizeze o reformă a sistemului de pensii cel târziu la 1 ianuarie 2017. În prezent, trebuie să se pună accentul pe aplicarea direcțiilor de acțiune pe termen scurt convenite.

               (13)

               Obstacolele reprezentate de reglementările din sectorul serviciilor din Finlanda continuă să fie restrictive și nivelul de concentrare a pieței este ridicat nu numai în sectorul comerțului cu amănuntul, ci și în domeniul producției. În ceea ce privește piața comerțului cu amănuntul de produse alimentare, Finlanda înregistrează cel mai ridicat grad de concentrare a pieței, iar prețurile la produsele alimentare sunt printre cele mai mari din Europa. Nivelul amenzilor prevăzute de legislația finlandeză în materie de concurență a fost întotdeauna scăzut, ceea ce ridică semne de întrebare referitor la efectul disuasiv al acestora. Au existat unele evoluții privind politica în materie de concurență, cum ar fi noua lege a concurenței și o nouă lege privind amenajarea teritorială și construcțiile. De asemenea, guvernul este hotărât să lanseze un nou program de promovare a concurenței. Această măsură ar trebui întreprinsă de îndată, în vederea continuării consolidării cadrului concurenței pe piețele produselor și serviciilor.

               (14)

               Creșterea productivității în Finlanda stagnează, iar în ultimii ani cotele de piață pe piețele externe ale societăților finlandeze exportatoare s-au diminuat. Costurile unitare cu forța de muncă au crescut, chiar dacă nu și în sectorul producției. Unele industrii dominante în prezent, în special sectorul electronicii și al hârtiei, par să fi atins un nivel maxim al creșterii și, în general, ponderea producției în PIB este în scădere. Finlanda exportă bunuri intermediare și de investiții în principal către economii mature, cu o creștere lentă, și prezența produselor sale în economiile în curs de dezvoltare este limitată. Economia Finlandei trebuie să devină mai diversificată, atât în ceea ce privește întreprinderile, cât și referitor la piețele de export, pentru a dezvolta exportatori puternici către piețe multiple în viitor. Chiar dacă în trecut Finlanda a obținut rezultate remarcabile în materie de cercetare și dezvoltare și inovare, fără o creștere semnificativă a numărului de societăți inovatoare cu creștere puternică, Finlanda riscă să își piardă poziția de lider al UE în materie de inovare. Acest lucru necesită facilitarea inovării, pentru a permite transformarea cercetării și dezvoltării în produse comercializabile, și încurajarea pătrunderii pe piețele de export în creștere rapidă. Pe termen scurt, va fi, de asemenea, crucial să se exploateze și disemineze know-how-ul considerabil în materie de tehnologia informațiilor și a comunicațiilor și în alte sectoare industriale din Finlanda, inclusiv în sectorul public. În ceea ce privește creșterea salariilor, acordul tripartit din 2011 privind salariile pregătește terenul pentru creșteri salariale modeste în 2012 și 2013, ceea ce ar trebui să îmbunătățească poziția relativă a Finlandei în raport cu principalii săi parteneri comerciali.

               (15)

               Finlanda și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, se referă la îmbunătățirea competitivității, a ratei de ocupare a forței de muncă și a viabilității pe termen lung a finanțelor publice, la consolidarea stabilității financiare și la asigurarea coordonării fiscale. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor de mai jos.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Finlandei. A evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate și avizul său (6) se reflectă în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (18)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de stabilitate. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandarea de la punctul 5 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Finlanda să depună eforturi în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să își mențină o poziție fiscală solidă în 2012 și în anii următori, prin corectarea oricărei abateri de la OTM, care asigură sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice; în acest scop, să își consolideze strategia bugetară și să o pună în aplicare riguros, sprijinindu-se pe măsuri suficient de precise, pentru anul 2013 și anii următori, inclusiv prin atingerea obiectivului de referință în materie de cheltuieli; să continue să realizeze evaluări anuale ale amplorii decalajului de sustenabilitate cauzat de îmbătrânire și să ajusteze veniturile și cheltuielile publice în funcție de obiectivele și nevoile pe termen lung; să integreze mai bine sectorul administrației locale în cadrul bugetar multianual, inclusiv prin măsuri de control al cheltuielilor.

               2.

               Să ia noi măsuri pentru a realiza câștiguri în materie de productivitate și economii de costuri în furnizarea de servicii publice, inclusiv schimbări structurale și reforme administrative teritoriale ce vizează creșterea eficienței, precum și pentru a răspunde provocărilor generate de îmbătrânirea demografică.

               3.

               Să pună în aplicare măsurile în curs de îmbunătățire a poziției pe piața forței de muncă a tinerilor și a șomerilor de lungă durată, punând accentul în special pe dezvoltarea competențelor; să ia măsuri suplimentare de îmbunătățire a ratei de ocupare a lucrătorilor mai în vârstă, inclusiv prin reducerea posibilităților de ieșire anticipată de pe piața forței de muncă; să ia măsuri pentru majorarea vârstei efective de pensionare, ținând seama de creșterea speranței de viață.

               4.

               Să continue consolidarea concurenței pe piețele produselor și serviciilor, în special în sectorul comerțului cu amănuntul, prin asigurarea aplicării eficace a noii legi a concurenței și a noului program de promovare a unei concurențe solide; să ia în continuare măsuri pentru creșterea eficienței prestării de servicii la nivel municipal, inclusiv, după caz, pentru creșterea numărului de servicii care fac obiectul licitațiilor competitive, și să asigure neutralitatea în materie de concurență între întreprinderile private și cele publice; să ia măsuri suplimentare de asigurare a faptului că nivelul amenzilor prevăzut în dreptul concurenței are un efect suficient de disuasiv.

               5.

               Pentru a consolida creșterea productivității și a competitivității externe, să continue eforturile de diversificare a structurii întreprinderilor, în special prin accelerarea introducerii măsurilor preconizate de lărgire a bazei de inovare, continuând totodată alinierea evoluțiilor în materie de salarii cu cele privind productivitatea, respectând pe deplin rolul partenerilor sociali și practicile naționale.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 216, 22.7.2011, p. 3.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/58

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/17
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă pe 2011 al Luxemburgului și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Luxemburgului pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care Comitetul pentru protecție socială este invitat, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și alte comitete, să își prezinte opiniile privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Aceste opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (9)

               La 27 aprilie 2012, Luxemburgul a prezentat Programul de stabilitate din 2012, care vizează perioada 2012-2015, și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului de stabilitate este plauzibil. În special, scenariul programului de stabilitate pentru 2012 și 2013 este foarte aproape de previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012. Previziunile privind deficitul pe termen mediu se înscriu într-un scenariu de creștere ușor optimist, care depășește rata potențială de creștere economică, dar este cu mult mai mică decât ratele medii istorice. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în programul de stabilitate este reducerea deficitului de la 1,5 % în 2012 la 0,9 % în 2014, cu ajutorul unui pachet de măsuri de consolidare de aproximativ 1,2 % din PIB și furnizarea unei marje de manevră mai mari în caz de șocuri negative. Programul de stabilitate confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM) precedent, și anume un excedent structural de 0,5 %. Cu toate acestea, prezentul OTM nu poate fi considerat ca fiind adecvat în conformitate cu dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere, întrucât, pe baza politicilor și a estimărilor actuale, nu pare să ia în calcul în mod suficient datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației, în ciuda faptului că datoria se situează sub valoarea de referință stabilită în tratat. Mai mult, atât din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012, cât și din soldul bugetar structural (recalculat) din programul de stabilitate, reiese că Luxemburgul urmează să se îndepărteze în mod semnificativ de la propriul OTM începând din 2012. Se preconizează că rata de creștere a cheltuielilor publice, în afara măsurilor discreționare privind veniturile, va depăși în mod considerabil criteriul de referință privind cheltuielile, astfel cum este definit în Pactul de stabilitate și de creștere. Datoria publică brută reprezintă 20 % din PIB, sub valoarea de referință din tratat.

               (11)

               La 20 ianuarie 2012, guvernul a adoptat un proiect de lege privind reformarea sistemului de pensii, atât pentru sectorul privat, cât și pentru cel public. Această reformă urmează să introducă unele mecanisme corective în cazul unei evoluții negative a situației financiare a sistemului și conține adaptări ale metodei foarte generoase de calcul al beneficiilor. Cu toate acestea, noua metodă de calcul va fi introdusă progresiv, pe o perioadă de timp foarte lungă, de 40 de ani. Mai mult, posibilitățile de pensionare anticipată rămân, în linii mari, neschimbate, și nu s-au propus măsuri prin care vârsta de pensionare să fie corelată cu speranța de viață. În ansamblu, Luxemburgul este pe drumul cel bun, însă reforma propusă nu pare să constituie o garanție suficientă a sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice.

               (12)

               În ianuarie 2012, parlamentul a adoptat o lege privind limitarea aplicării indexării automate a salariilor între 2012 și 2015, în vederea îmbunătățirii competitivității economiei luxemburgheze. Cu toate acestea, în afară de o posibilă modificare a indicelui de referință, guvernul nu a anunțat planuri suplimentare pentru o revizuire permanentă a sistemului de fixare a salariilor. În prezent, Luxemburgul înregistrează o productivitate foarte ridicată, însă marja de manevră în ceea ce privește îmbunătățirea productivității este din ce în ce mai mică. Este necesară o revizuire permanentă a sistemului de stabilire a salariilor, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, pentru ca economia luxemburgheză să își mențină competitivitatea pe termen mai lung.

               (13)

               Luxemburgul a adoptat o serie de măsuri relevante și credibile pentru a combate rata destul de ridicată a șomajului în rândul tinerilor. Cu toate acestea, pentru a facilita integrarea tinerilor pe piața forței de muncă, este necesară o strategie coerentă în vederea, inter alia, a consolidării colaborării între municipalități și a îmbunătățirii eficacității serviciilor de ocupare a forței de muncă. Tinerii aflați în căutarea unui loc de muncă, în special cei cu un nivel scăzut de educație, ar putea, de asemenea, beneficia de mai multe investiții în domenii precum formarea profesională și educația.

               (14)

               Se preconizează că Luxemburgul se va confrunta cu dificultăți în ceea ce privește atingerea obiectivului de reducere a emisiilor de gaz cu efect de seră (GES) până în 2020. Conform ultimelor previziuni pentru 2020 bazate pe măsurile existente, se prevede că, în perioada 2005-2020, Luxemburgul să își va mări cu 6 % nivelul de emisii în sectoarele care nu fac obiectul ETS (sistemul de comercializare a certificatelor de emisii), în timp ce obiectivul de reducere este de 20 %. Sectorul rutier reprezintă cea mai importantă sursă de emisii și prezintă un mare potențial de reducere a emisiilor. Prețul carburanților pentru transport rămâne unul dintre cele mai scăzute din UE, încurajând „turismul la benzinării”, lucru ce induce efecte externe negative în ceea ce privește poluarea și congestionarea. Pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, sunt necesare politici suplimentare sau mecanisme de flexibilitate costisitoare.

               (15)

               Luxemburgul și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011 vizează îmbunătățirea competitivității, sporirea ratei de ocupare a forței de muncă și consolidarea stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului. Aceasta a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Luxemburgul să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să mențină o poziție fiscală solidă, prin corectarea oricărei devieri de la îndeplinirea OTM care asigură sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, luând în considerare în special datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației; în acest scop, să consolideze și să implementeze în mod riguros strategia bugetară, prin adoptarea de măsuri suficient de bine definite, pentru anul 2013 și ulterior, inclusiv respectarea criteriului de referință privind cheltuielile.

               2.

               Să consolideze reforma propusă a sistemului de pensii, luând măsuri suplimentare menite să sporească rata de participare a lucrătorilor în vârstă, în special prin împiedicarea pensionării anticipate, precum și prin luarea de măsuri suplimentare care să crească vârsta efectivă de pensionare, inclusiv prin corelarea vârstei legale de pensionare cu speranța de viață, pentru a asigura sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii.

               3.

               Să adopte, în urma consultării partenerilor sociali și în conformitate cu practicile naționale, măsuri suplimentare pentru reformarea sistemului de negociere și de indexare a salariilor, pentru a menține competitivitatea economiei luxemburgheze pe termen lung; ca un prim pas în această direcție, să mențină actualul interval de un an între indexări după anul 2014 și să reducă efectele energiei și ale altor elemente volatile asupra indicelui de referință.

               4.

               Să continue eforturile de reducere a șomajului în rândul tinerilor printr-o mai largă participare a părților interesate și prin consolidarea măsurilor de formare și educare, în special pentru persoanele cu un nivel scăzut de educație, pentru o mai bună aliniere a competențelor și a calificărilor tinerilor la cererea de forță de muncă.

               5.

               Să asigure îndeplinirea obiectivelor de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră din surse care nu fac parte din ETS (sistemul de comercializare a certificatelor de emisii), în special prin creșterea impozitării produselor energetice.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (3)  JO C 210, 16.7.2011, p. 5.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2016

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/5

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2016
   2013/C 217/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat și de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național și la nivelul UE și al zonei euro și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul Semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European a fost implicat în mod adecvat în derularea Semestrului European, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97, și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a subliniat că este necesar să se continue consolidarea fiscală într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 10 aprilie 2013, Comisia a publicat rezultatele bilanțului său aprofundat pentru Belgia, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În baza analizei efectuate, Comisia concluzionează că Belgia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și acțiuni la nivel de politici. În special, evoluțiile macroeconomice în domeniul competitivității externe a mărfurilor și îndatorarea, cu precădere în ceea ce privește implicațiile nivelului ridicat al datoriei publice pentru economia reală, merită atenție în continuare.

               (9)

               La 29 aprilie 2013, Belgia a prezentat Programul său național de reformă pentru 2013 și Programul său de stabilitate pentru perioada 2012-2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării Programului de stabilitate pentru 2013, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil. În comparație cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, care preconizează că în 2013 PIB-ul nu va înregistra nicio creștere, iar în 2014 va crește cu 1,2 %, Programul de stabilitate este ceva mai optimist (preconizând creșteri de 0,2 % și, respectiv, de 1,5 %). Începând din 2010, și în special din 2012, Belgia a pus în aplicare măsuri de consolidare și, tot în 2012, a întreprins reforme structurale în ceea ce privește sistemul de pensii, sistemul de indemnizații de șomaj și piețele produselor. Cu toate acestea, efortul bugetar nu a fost suficient pentru a permite încetarea situației de deficit excesiv, conform Recomandării Consiliului din 2 decembrie 2009. De asemenea, în contextul recapitalizării grupului bancar Dexia, care a avut un impact negativ de 0,8 % din PIB asupra deficitului, precum și al evoluțiilor economice mai slabe decât se preconizase din a doua jumătate a anului 2012, termenul 2012 pentru corectarea deficitului excesiv nu a fost respectat. Din această cauză, în prezent se prevede ca deficitul să fie adus sub valoarea de refință din tratat de 3 % din PIB începând din 2013. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de stabilitate este de a se obține, până în 2015, un buget echilibrat din punct de vedere structural și de a se atinge obiectivul pe termen mediu (OTM) în 2016. Programul a modificat OTM de la un excedent de 0,5 % din PIB la un excedent de 0,75 % din PIB. Noul OTM este în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Programul de stabilitate este compatibil cu noul termen pentru procedura aplicabilă deficitelor excesive, care este 2013, dar, potrivit previziunilor de serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, marja de siguranță prevăzută pentru evitarea încălcării valorii de referință din tratat de 3 % din PIB este îngustă, deficitul fiind prevăzut a fi de 2,9 % din PIB în 2013.
               Progresele anuale planificate în vederea îndeplinirii OTM, care se preconizează că va fi atins până în 2016, sunt de peste 0,5 % din PIB (în termeni structurali). Pentru perioada de după 2013 nu este precizată nicio măsură de consolidare. Conform informațiilor furnizate în Programul de stabilitate, se preconizează că în perioada 2014-2016 rata de creștere a cheltuielilor publice, fără măsurile discreționare privind veniturile, va contribui la o ajustare structurală anuală cu 0,5 % din PIB în vederea atingerii OTM. Conform Programului de stabilitate, ponderea datoriei va atinge un nivel maxim de 100 % din PIB în 2013 și va scădea treptat la 93 % din PIB până în 2016. Se poate preconiza că, între 2014 și 2016, Belgia se va afla într-o perioadă de tranziție în ceea ce privește respectarea criteriului stabilit în materie de datorie. Potrivit previziunilor, criteriul de referință privind datoria va fi atins la sfârșitul perioadei de tranziție. Pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, în care se preconizează că ponderea datoriei va atinge un nivel de 101,4 % din PIB în 2013 și va continua să crească până la 102,1 % din PIB în 2014, în ipoteza menținerii acelorași politici, tranziția către aplicarea regulii privind reducerea datoriei nu va fi respectată în 2014, ceea ce indică faptul că progresele realizate în vederea atingerii OTM nu sunt suficiente. Programul de stabilitate nu explică modul în care ajustarea planificată va fi împărțită între diferitele niveluri ale guvernării, o problemă abordată și în recomandarea specifică fiecărei țări de anul trecut. Pe lângă un cadru multianual bazat pe norme pentru administrația publică, este necesar să se dezvolte mecanisme explicite de coordonare și să se convină asupra acestora, pentru a se garanta asumarea unor angajamente automate mai solide din partea regiunilor, a comunităților și a autorităților locale și a se veghea la aplicarea acestora, în vederea îndeplinirii obiectivelor bugetare.

               (11)

               Belgia se confruntă cu o creștere semnificativă prevăzută a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației (+ 2,0 puncte procentuale din PIB) deja din perioada 2010-2020, în special în domeniul sistemului de pensii și de îngrijire pe termen lung. Reforma sistemului de securitate socială pentru persoanele în vârstă, care a fost demarată, va avea un impact pozitiv asupra ratei de ocupare a persoanelor în vârstă. Cu toate acestea, previziunile indică faptul că Belgia nu va putea atinge obiectivul pe care și l-a propus în acest domeniu pentru 2020. Având în vedere anvergura provocării, vor fi necesare eforturi suplimentare pentru reducerea decalajului dintre vârsta de pensionare efectivă și cea prevăzută de lege. Adoptarea de măsuri prin care vârsta de pensionare prevăzută de lege să fie corelată cu evoluțiile în ceea ce privește speranța de viață ar face posibilă garantarea sustenabilității pe termen lung a sistemului de pensii. Va trebui să existe un echilibru între necesitatea asigurării sustenabilității financiare și cea a menținerii caracterului adecvat al sistemelor de securitate socială pentru persoanele în vârstă. Având în vedere costul relativ ridicat al îngrijirii instituționalizate din Belgia, în sectorul îngrijirii pe termen lung ar trebui să fie explorate modalitățile prin care ar putea fi îmbunătățită eficiența din punctul de vedere al costurilor a cheltuielilor publice pentru serviciile de îngrijire pe termen lung, măsuri care generează economii, cum ar fi prevenirea și reabilitarea în domeniul sănătății, și măsuri pentru crearea unor condiții mai bune de trai pentru păstrarea autonomiei persoanelor vârstnice.

               (12)

               Pierderea competitivității pe termen lung a Belgiei este cauzată de mai mulți factori, printre care sistemul de stabilire a salariilor, deficiențele de pe piețele factorilor de producție, precum și de factori nebazați pe costuri, care sunt legați de capacitatea de inovare a economiei. Norma salarială din 1996, menită să mențină competitivitatea în raport cu principalii parteneri comerciali, nu și-a îndeplinit întotdeauna rolul. Măsurile imediate întreprinse până în prezent pentru a corela mai bine evoluțiile salariilor cu nivelurile productivității reprezintă pași în direcția cea bună, dar nu sunt suficiente pentru a asigura compatibilitatea pe termen lung a salariilor cu evoluția productivității. Sunt necesare încă îmbunătățiri structurale ale cadrului de negociere a salariilor: printre acestea se numără corecții automate în cazul în care nu este respectată norma salarială sau în care creșterea indicelui de sănătate depășește creșterile salariale ale principalilor parteneri comerciali. Sistemul de negociere a salariilor ar trebui să garanteze faptul că evoluțiile salariilor urmează dinamica productivității la nivel local. Belgia este specializată în produse intermediare pentru care concurența internațională este foarte mare, ceea ce face dificilă includerea în prețul final a fluctuațiilor prețurilor factorilor de producție. Dacă punctele forte ale sistemului de cercetare și inovare belgian au avut un efect de atenuare în ceea ce privește competitivitatea costurilor, activitatea de cercetare și dezvoltare a întreprinderilor este în continuare foarte concentrată, iar comercializarea pe scară mai largă a rezultatelor acesteia de către întreprinderi este la un nivel redus. Condițiile-cadru pentru accelerarea tranziției către o economie bazată într-o mai mare măsură pe cunoaștere ar trebui să fie consolidate, punându-se accentul pe spiritul antreprenorial, pe facilitarea dinamicii firmelor și pe formarea capitalului uman.

               (13)

               Prețurile la energie electricăși la multe alte mărfuri și servicii sunt mai ridicate în Belgia decât în alte state membre, reflectând o concurență slabă și obstacole de ordin structural. Prețurile în sectorul comerțului cu amănuntul se mențin peste media zonei euro, în timp ce restricțiile privind serviciile profesionale împiedică dezvoltarea unor modele de afaceri inovatoare și frânează investițiile. Belgia a înregistrat doar progrese limitate în ceea ce privește îmbunătățirea concurenței în industriile de rețea, iar înființarea unor autorități de reglementare puternice și independente este în continuare incompletă. Rata de penetrare a serviciilor mobile de bandă largă în cazul Belgiei se situează pe penultimul loc din Uniune, în mare parte din cauza problemelor de reglementare și de coordonare în ceea ce privește disponibilitatea spectrului de frecvențe. Dacă gradul ridicat de migrare către alți furnizori a diminuat poziția dominantă a operatorului tradițional în ceea ce privește generarea de energie electrică, concurența la nivelul pieței cu amănuntul pentru energie electrică și gaze, precum și la nivel angro pentru energia electrică, constituie în continuare o provocare, costurile de distribuție ridicate contribuind în mod disproporționat la nivelurile prețurilor nete pentru utilizatorii industriali, în comparație cu țările vecine. Decizia Belgiei de a controla prețurile cu amănuntul la energie electrică și gaze pentru consumatorul final ar putea descuraja investițiile în capacități și noile intrări pe piață. Condițiile de acordare a licențelor în sectorul poștal suscită în continuare îngrijorare. Transportul național feroviar de călători nu este deschis concurenței, iar legislația privind condițiile de muncă în porturi nu a fost modernizată. Având în vedere importanța pentru competitivitate a tuturor sectoarelor menționate anterior, este nevoie urgentă de aceste măsuri.

               (14)

               Sistemul de impozitare belgian se bazează într-o măsură disproporționată pe impozite directe și conține lacune ce diminuează caracterul echitabil al acestuia În timp ce Belgia a depus unele eforturi pentru a reduce presiunea fiscală globală asupra muncii, rata implicită de impozitare este în continuare printre cele mai ridicate din Uniune, pentru majoritatea categoriilor de lucrători. Belgia continuă să fie una dintre țările cu cea mai mică pondere a taxelor de mediu din totalul veniturilor fiscale. Este necesară în continuare simplificarea sistemului fiscal și îmbunătățirea eficienței acestuia, inclusiv prin reducerea și raționalizarea cheltuielilor fiscale, precum și prin eliminarea cotelor TVA reduse care nu se justifică sau sunt ineficace.

               (15)

               Rata stagnantă de participare pe piața muncii, situată sub medie, precum și disparitățile dintre regiuni și subgrupuri de populație în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și șomajul afectează în mod negativ Belgia. Printre grupurile de populație cu cea mai mică participare pe piața muncii se numără persoanele care provin din familii de migranți, persoanele în vârstă și tinerii slab calificați din toate regiunile. Aceste grupuri sunt, de asemenea, expuse unui risc mai mare de sărăcie și de excluziune socială. Reforma sistemului de indemnizații de șomaj reprezintă un pas în direcția cea bună, dar nu garantează în sine o corelare mai eficace între oferta și cererea de pe piața muncii dacă nu este însoțită de servicii eficace de asistență pentru căutarea unui loc de muncă și de oportunități de formare profesională. Interacțiunea dintre reducerile vizate la nivel federal și sistemele de sprijinire a ocupării forței de muncă instituite de regiuni generează o complexitate considerabilă. Deși măsurile destinate tinerilor cu un nivel scăzut de calificare sunt susceptibile să fie și în beneficiul migranților, este necesară o strategie cuprinzătoare care să vizeze în mod special acest grup-țintă. În plus, s-ar părea că este dificil să se rezolve anumite inadecvări ale pieței muncii în absența unei creșteri semnificative a mobilității interregionale a forței de muncă. Este necesară o evaluare mai aprofundată privind modalitățile prin care furnizarea de educație și de formare să devină mai transparentă și mai eficientă și prin care să se consolideze sinergia dintre diverșii furnizori de formare.

               (16)

               Previziunile pentru emisiile de gaze cu efect de seră până în 2020 indică faptul că Belgia nu va reuși să își îndeplinească obiectivul de reducere cu 15 % a acestora. Este în continuare neclar modul în care inițiativele izolate întreprinse de diferitele autorități vor asigura atingerea acestui obiectiv sau modul în care sarcina va fi repartizată între regiuni. Impactul măsurilor combinate pentru reducerea emisiilor, în special a celor din sectorul transporturilor și din construcții, este în continuare neclar. Congestionarea traficului constituie o povară considerabilă asupra economiei belgiene, fiind estimată la chiar 2 % din PIB, respectiv una dintre cele mai mari din Europa, însă punerea în aplicare a noului sistem de impozitare a traficului în cele trei regiuni a fost amânată până în 2016.

               (17)

               Problemele de coordonare, inerente unei structuri foarte regionalizate, subliniază importanța unei organizări eficiente a administrației publice, întrucât prezența mai multor rețele, straturi și actori ar putea conduce la suprapunerea structurilor, având drept efect o guvernanță slăbită și costuri administrative mai ridicate. Aceste probleme ies în evidență atunci când este vorba de fiscalitate și de repartizarea eforturilor bugetare, inclusiv pentru educație și securitate socială, care necesită, în general, mai multă cooperare și coordonare.

               (18)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză exhaustivă a politicii economice a Belgiei. Aceasta a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii, prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii pentru deciziile viitoare la nivel național. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările 1-7 de mai jos.

               (19)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (5) este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 1-5 de mai jos.

               (21)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis recomandări specifice destinate statelor membre care au drept monedă euro (6). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Belgia ar trebui și de asemenea să asigure punerea în aplicare integrală și la timp a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca în perioada 2013-2014 Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să adopte măsuri suplimentare în vederea realizării efortului de ajustare structurală precizat în decizia Consiliului de punere în întârziere a Belgiei în vederea corectării deficitului excesiv până în 2013 și în vederea sporirii caracterului durabil și a credibilității consolidării. O corectare durabilă a dezechilibrelor bugetare necesită punerea în aplicare credibilă a unor reforme structurale ambițioase, care ar avea ca efect creșterea capacității de ajustare și ar stimula creșterea economică potențială. După corectarea deficitului excesiv, să continue ajustarea structurală într-un ritm adecvat, în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu până în 2016 și pentru a garanta faptul că ponderea datoriei în PIB se află pe o traiectorie descendentă fermă. În acest scop, să prezinte, până la 15 octombrie 2013, măsuri structurale favorabile creșterii economice pentru 2014, care să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv și progrese suficiente în vederea atingerii obiectivului său pe termen mediu. Să asigure o echilibrare în timp a strategiei de ajustare sau chiar o concentrare a acesteia la începutul perioadei de derulare a programului. Să adopte mecanisme explicite de coordonare pentru a asigura obligativitatea obiectivelor bugetare la nivel federal și subfederal într-o perspectivă de planificare pe termen mediu, inclusiv prin adoptarea cu promptitudine a unei norme privind echilibrul/excedentul bugetar public, care să respecte cerințele Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii economice și monetare și să sporească transparența repartizării sarcinilor și a răspunderii între nivelurile guvernării.

               2.

               Să își intensifice eforturile în vederea eliminării decalajului dintre vârsta efectivă de pensionare și cea prevăzută de lege, inclusiv prin continuarea reformelor în curs pentru a reduce posibilitățile de pensionare anticipată. Să sprijine reformele sistemelor de securitate socială pentru persoanele în vârstă prin măsuri de susținere pentru ocuparea forței de muncă și prin reforme ale pieței muncii care să favorizeze îmbătrânirea activă. Să crească vârsta efectivă de pensionare prin corelarea vârstei de pensionare sau a beneficiilor de tip pensie cu evoluția speranței de viață. Să îmbunătățească în continuare eficiența din punctul de vedere al costurilor a cheltuielilor publice pentru îngrijirea instituționalizată pe termen lung.

               3.

               Să restabilească competitivitatea, să continue eforturile depuse în prezent în vederea reformării sistemului de stabilire a salariilor, inclusiv de indexare a acestora, în special prin adoptarea de măsuri structurale, cu consultarea partenerilor sociali și în conformitate cu practica la nivel național, să se asigure că stabilirea salariilor este corelată cu evoluția productivității, reflectă diferențele subregionale și locale în ceea ce privește productivitatea și condițiile pieței muncii și permite efectuarea de corecții automate în cazul în care evoluția salariilor subminează competitivitatea costurilor.

               4.

               Să prezinte măsuri structurale concrete, însoțite de un calendar al adoptării lor, pentru a îmbunătăți concurența în sectorul serviciilor, prin eliminarea barierelor în sectorul comerțului cu amănuntul și a restricțiilor excesive în domeniul serviciilor profesionale și să îmbunătățească furnizarea serviciilor mobile de bandă largă. Să continue să îmbunătățească funcționarea sectorului energetic prin reducerea costurilor de distribuție și prin monitorizarea prețurilor cu amănuntul și să consolideze independența autorităților de reglementare din sectorul energetic, al telecomunicațiilor și al transporturilor (transport feroviar, aeroporturi). Să elimine barierele de natură normativă care persistă în sectorul poștal.

               5.

               Să prezinte propuneri concrete, însoțite de un calendar al adoptării lor, în vederea trecerii de la impozitarea veniturilor salariale la baze de impozitare care afectează într-o măsură mai mică creșterea economică, în special prin exploatarea potențialului taxelor de mediu, de exemplu asupra motorinei, asupra combustibilului pentru încălzit și prin impozitarea utilizării în scop privat a mașinilor de serviciu. Să simplifice sistemul fiscal prin reducerea cheltuielilor fiscale în procesul de impozitare a veniturilor, prin creșterea eficienței TVA și prin îmbunătățirea conformității fiscale, remediind lacunele existente.

               6.

               Să reducă în continuare factorii care descurajează munca, prin asigurarea unei aplicări efective a cerințelor pentru căutarea unui loc de muncă, precum și prin acordarea de asistență personalizată în vederea căutării unui loc de muncă pentru toate persoanele aflate în șomaj. Să ia măsuri în vederea sporirii mobilității interregionale a forței de muncă. Să simplifice și să consolideze coerența dintre stimulentele în vederea găsirii unui loc de muncă, politicile de activare, corelarea între cererea și oferta de pe piața forței de muncă, educație, învățarea pe tot parcursul vieții și politicile de formare profesională pentru persoanele în vârstă și pentru tineri. Să elaboreze strategii cuprinzătoare de incluziune socială sau pe piața muncii pentru persoanele care provin din familii de migranți.

               7.

               Să ia măsuri concrete și să convină asupra unei repartizări clare a eforturilor între autoritățile federale și cele regionale, pentru a asigura realizarea de progrese în vederea atingerii obiectivelor pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră provenite din activitățile care nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, în special a celor provenind din sectorul transporturilor și din construcții.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (4)  JO C 219, 24.7.2012, p. 5.

      (5)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (6)  A se vedea pagina 97 din prezentul Jurnal Oficial.