title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2019
      (2019/C 301/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Belgia printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) (denumită în continuare „Recomandarea din 2019 pentru zona euro”), care stabilește cinci recomandări pentru zona euro (denumite în continuare „recomandările pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Belgia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării din 2019 pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos. În special, o serie de măsuri vizând îmbunătățirea serviciilor vor contribui la punerea în aplicare a primei recomandări pentru zona euro în ceea ce privește reziliența piețelor serviciilor, o serie de măsuri vizând îmbunătățirea sustenabilității, eficienței și structurii finanțelor publice, precum și utilizarea veniturilor excepționale pentru reducerea datoriei publice vor contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări pentru zona euro în ceea ce privește sprijinirea investițiilor, îmbunătățirea finanțelor publice, refacerea rezervelor bugetare, iar o serie de măsuri vizând consolidarea eficacității politicilor în domeniul pieței forței de muncă vor contribui la punerea în aplicare a celei de a treia recomandări pentru zona euro în ceea ce privește sprijinirea tranzițiilor de succes pe piața forței de muncă.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Belgia pentru 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Belgia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice țării adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (4)

                  La 26 aprilie 2019, Belgia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de corelațiile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene (denumite în continuare „fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Belgia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2019, guvernul prevede reducerea treptată a soldului total, de la un deficit de 0,7 % din produsul intern brut (PIB) în anul 2018 la 0,0 % din PIB în anul 2022. Pe baza soldului structural recalculat (6), nu se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, care constă în obținerea unei poziții bugetare echilibrate din punct de vedere structural, va fi realizat în perioada acoperită de Programul de stabilitate pentru 2019. După ce a atins o valoare maximă de aproape 107 % din PIB în 2014 și a scăzut la 102 % din PIB în 2018, conform Programului de stabilitate pentru 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va descrește la 94 % până în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp însă, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2020, a țintelor de deficit preconizate nu au fost detaliate, ceea ce contribuie la deteriorarea preconizată a soldului structural în 2020 în condițiile menținerii politicilor actuale, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019.

                  (7)

                  La 5 iunie 2019, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării de către Belgia a regulii privind datoria în 2018. În urma evaluării tuturor factorilor relevanți, raportul a concluzionat că analiza actuală nu este pe deplin concludentă în ceea ce privește îndeplinirea criteriului datoriei, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997.

                  (8)

                  În Programul său de stabilitate pentru 2019, Belgia confirmă cererea formulată în proiectul său de plan bugetar pentru 2019 de a beneficia de flexibilitate în cadrul componentei preventive, în temeiul „Poziției de consens privind flexibilitatea în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere” aprobată de Consiliu la 12 februarie 2016. Belgia a solicitat o abatere temporară de 0,5 % din PIB de la traiectoria de ajustare în vederea realizării obiectivului bugetar pe termen mediu, în vederea punerii în aplicare a unor reforme structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Reformele structurale sunt: o reformă a sistemului de pensii, o „reorientare fiscală”, o reformă a impozitului pe profit, o reformă a pieței forței de muncă, precum și o reformă a administrației publice. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2019 confirmă faptul că Belgia respectă criteriul de referință minim în 2019, care prevede o marjă de siguranță în direcția respectării pragului de deficit de 3 % din PIB. Toate măsurile au fost complet legiferate, cu excepția reformei administrației publice. Dată fiind natura lor, în special în cazul reorientării fiscale și al reformei impozitului pe profit, există încă incertitudini legate de impactul lor pe termen scurt, având în vedere mai ales faptul că măsurile nu sunt neutre din punct de vedere bugetar, ceea ce a agravat poziția bugetară. Totuși, măsurile au îmbunătățit potențialul de creștere al economiei și au redus rata șomajului și riscurile de dezechilibre macroeconomice, având astfel un impact pozitiv asupra sustenabilității datoriei pe termen mediu și lung. Pe această bază, se poate considera în prezent că Belgia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în 2019, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, lucru care va fi monitorizat în cadrul semestrului european.

                  (9)

                  Consiliul a adresat, la 13 iulie 2018, o recomandare Belgiei de a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) nu depășește 1,8 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Întrucât Belgia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în temeiul clauzei privind reformele structurale, ajustarea structurală solicitată pentru 2019 poate fi redusă la 0,1 % din PIB, ceea ce corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor primare nete care nu depășește 2,8 % în 2019. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, există riscul unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea realizării obiectivului bugetar pe termen mediu, pentru anii 2018 și 2019, luați împreună.

                  (10)

                  În 2020, având în vedere ponderea de peste 60 % în PIB a datoriei publice a Belgiei și deviația estimată a PIB-ului de 0,1 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete ar trebui să nu depășească 1,6 %, în acord cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, în ipoteza menținerii politicilor actuale, există riscul ca în 2020 să se înregistreze o abatere semnificativă de la această cerință. La prima vedere, nu este de așteptat ca Belgia să respecte regula privind datoria în 2019 și în 2020. În general, Consiliul este de părere că în 2019 ar trebui să fie luate măsurile necesare care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Ar fi important să se utilizeze orice venituri excepționale pentru a reduce și mai mult ponderea datoriei publice în PIB. Sustenabilitatea pe termen mediu și lung a finanțelor publice ale Belgiei continuă să fie pusă în pericol din cauza combinației dintre ponderea ridicată a datoriei în PIB și creșterea preconizată a costurilor legate de îmbătrânirea populației, în special a costurilor legate de pensii și de îngrijirea de lungă durată. O serie de reforme ale sistemului de pensii au fost legiferate în 2015. Acestea conduc la o creștere a vârstei legale de pensionare de la 65 la 66 de ani, începând din 2025 și respectiv la 67 de ani, începând din 2030. În plus, cerințele privind vârsta și vechimea necesare pentru a putea solicita pensionarea anticipată au devenit mai stricte. Cu toate acestea, cheltuielile publice pentru pensii tot ar urma să înregistreze o creștere cu 2,9 puncte procentuale din PIB în perioada 2016-2070, în special în următoarele două decenii. În plus, condițiile de pensionare anticipată pentru mai multe grupuri mari de funcționari rămân mai favorabile decât condițiile standard. Potrivit estimărilor, cheltuielile publice cu îngrijirea de lungă durată vor înregistra o creștere cu 1,7 puncte procentuale din PIB în perioada 2016-2070, ceea ce reprezintă o creștere peste medie, pornind deja de la unul dintre cele mai înalte niveluri din Uniune. Fragmentarea organizațională a serviciilor de îngrijire de lungă durată, cu competențe repartizate în prezent la diferite niveluri administrative, pune probleme pentru unele aspecte ale eficienței cheltuielilor. Prin urmare, impactul net al transferului recent de responsabilități nu este clar deocamdată. Consolidarea guvernanței ar contribui la creșterea urmărită în materie de eficiență. De asemenea, s-ar putea eventual optimiza combinația de tipuri de îngrijire, pentru a spori rentabilitatea sistemului de îngrijire de lungă durată.

                  (11)

                  Structura și eficiența cheltuielilor publice pot fi îmbunătățite pentru a face loc unor investiții publice mai mari. În pofida unei scăderi recente, cheltuielile totale ale Belgiei ca procent din PIB rămân printre cele mai ridicate din zona euro. Nivelul ridicat al cheltuielilor publice sugerează că există posibilitatea unei ajustări bugetare bazate mai mult pe cheltuieli. Având în vedere nivelul ridicat al cheltuielilor publice, rezultatele anumitor politici și calitatea anumitor servicii publice ridică probleme de rentabilitate. Analizele cheltuielilor și evaluările politicilor pot ajuta Belgia să prioritizeze și să îmbunătățească eficiența cheltuielilor publice. În plus, analizele cheltuielilor ar putea fi utilizate pentru a evalua eficiența sprijinului public indirect pentru cercetare și dezvoltare în întreprinderi. Ca procent din PIB, acest sprijin este unul dintre cele mai ridicate din Uniune și a continuat să crească anul trecut. Autoritățile federale și regionale și-au exprimat recent interesul pentru integrarea analizei cheltuielilor în mecanismul lor bugetar.

                  (12)

                  În prezent, coordonarea bugetară între entități nu este suficient de flexibilă pentru a face loc investițiilor publice în proiecte de anvergură. Este esențial să existe o coordonare bugetară efectivă în cazul unui stat federal precum Belgia, în care o mare parte din competențele legate de gestionarea cheltuielilor a fost transferată administrațiilor publice subnaționale. Nu există încă un acord oficial cu privire la obiectivele anuale la toate nivelurile de guvernare, în pofida acordului de cooperare semnat în 2013, iar acest fapt complică eforturile de coordonare bugetară. În contrast cu practica programelor de stabilitate anterioare, atunci când Comitetul de concertare a luat act de traiectoria bugetară, toate nivelurile de guvernare au aprobat traiectoria bugetară globală prezentată în Programul de stabilitate pentru 2018 și au sprijinit realizarea obiectivelor bugetare până în 2020 pentru toate nivelurile de guvernare. Deși această aprobare a adăugat credibilitate traiectoriei globale, nu a existat un acord formal privind obiectivele fiscal-bugetare anuale la fiecare nivel de guvernare. Lipsa unui acord privind obiectivele la fiecare nivel al guvernului poate submina viabilitatea traiectoriei globale către realizarea obiectivului pe termen mediu. În plus, acest lucru împiedică secțiunea privind necesarul de finanțare în sectorul public din Consiliul superior al finanțelor să monitorizeze în mod eficace respectarea acestor obiective. Programul de stabilitate pentru 2019 conține doar obiective bugetare globale și intermediare orientative, deoarece la 26 mai 2019 au avut loc alegerile la nivel federal și la nivelul regiunilor și comunităților.

                  (13)

                  Creșterea economică recentă a avut ca rezultat creșterea numărului de locuri de muncă și un nivel de ocupare a forței de muncă maxim pentru ultimii zece ani. Cu toate acestea, tranzițiile de la inactivitate sau șomaj la angajare rămân reduse, iar Belgia nu este pe cale să își realizeze obiectivul de ocupare a forței de muncă din cadrul Strategiei Europa 2020, de 73,2 %. Persistă disparități regionale puternice pe piața forței de muncă. În pofida unui declin constant în ultimii cinci ani, șomajul în rândul tinerilor la Bruxelles este cu mult peste media Uniunii. Participarea pe piața forței de muncă este scăzută pentru persoanele slab calificate, persoanele care provin dintr-un context de migrație, lucrătorii în vârstă și persoanele cu handicap, ceea ce sugerează că integrarea lor pe piața forței de muncă este împiedicată atât de factori structurali, cât și de factori specifici fiecărui grup, în timp ce măsurile de activare existente nu sunt la fel de eficiente pentru toate grupurile de populație. Rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă (55-64 de ani) rămâne sub media Uniunii, iar decalajul față de media Uniunii rămâne ridicat în cazul celor de peste 60 de ani. Persoanele care provin dintr-un context de migrație, în special femeile, continuă să se confrunte cu un nivel mai ridicat al șomajului, cu rate de activitate mai scăzute, cu un risc mai mare de sărăcie în pofida faptului că sunt încadrate în muncă și cu situații în care ocupă locuri de muncă pentru care sunt supracalificate. Deși au fost luate unele măsuri de sprijinire a integrării nou-veniților și de combatere a discriminării, încă nu există o abordare coordonată pentru a soluționa provocările cu care se confruntă persoanele care provin dintr-un context de migrație. Pentru a soluționa problema participării scăzute pe piața forței de muncă, au fost luate măsuri ca parte a reformei pieței forței de muncă (supranumită „Jobs Deal”), dar impactul acestora nu a fost încă evaluat.

                  (14)

                  Există în continuare contrastimulente financiare importante care descurajează încadrarea în muncă. Deși reorientarea fiscală a redus sarcina fiscală asupra costului forței de muncă, aceasta rămâne ridicată, în medie, pentru toate persoanele cu venituri salariale, cu excepția lucrătorilor cu venituri salariale foarte mici (50 % din salariul mediu). Belgia rămâne singurul stat membru în care prestațiile de șomaj nu sunt limitate în timp, deși acestea scad treptat. Există contrastimulente financiare care descurajează persoanele aflate în concediu medical prelungit, persoanele cu handicap și persoanele care aduc al doilea venit în familie să lucreze cu normă întreagă. În special, părinții singuri (și, într-o mai mică măsură, cuplurile care au copii) au stimulente financiare limitate pentru a (re)începe să lucreze (cu normă întreagă), din cauza unei combinații între costuri și retragerea prestațiilor. În plus, pot apărea probleme de coordonare din cauza împărțirii responsabilităților în materie de protecție socială între nivelul federal, cel regional și cel local. Sistemul de securitate socială nu acoperă în mod oficial persoanele care desfășoară activități independente pentru prestațiile de șomaj, accidentele la locul de muncă și bolile profesionale.

                  (15)

                  Scăderea performanței educaționale în cadrul învățământului obligatoriu și existența unor disparități semnificative în cadrul sistemului de învățământ rămân un motiv de preocupare. Procentul de tineri care nu dețin competențe de bază poate fi îmbunătățit în special în Comunitatea franceză, unde acesta depășește media OCDE. Decalajul în ceea ce privește rezultatele școlare din cauza situației socioeconomice și a provenienței dintr-un context de migrație este ridicat. Cadrele didactice au nevoie de mai mult sprijin pentru a face față diversității. Rămâne valabilă necesitatea de a adapta dezvoltarea profesională continuă a cadrelor didactice. Reformele menite să îmbunătățească rezultatele școlare și să diminueze disparitățile trebuie să fie intensificate pentru a stimula o creștere economică bazată pe cunoaștere, durabilă și favorabilă incluziunii, precum și incluziunea socială. Se fac progrese în punerea în aplicare a „Pactului de excelență”, reforma școlară emblematică a Comunității franceze menită să amelioreze competențele de bază, eficiența și guvernanța și să reducă inegalitățile. Decretele privind organizarea muncii profesorilor, programa comună de bază în școli, statutul directorilor de școli și consolidarea cunoștințelor de limbă franceză a elevilor nou-veniți au fost adoptate și vor fi aplicabile începând din septembrie 2020. Comunitatea flamandă pune în aplicare unele reforme în învățământul secundar începând cu 2019/2020, însă monitorizarea timpurie a elevilor rămâne problematică. Impactul acestor reforme și măsuri va depinde în foarte mare măsură și de eficacitatea punerii în aplicare și a monitorizării lor. Parlamentul federal a redus vârsta la care începe învățământul obligatoriu de la șase la cinci ani. Având în vedere nivelurile deja ridicate ale cheltuielilor pentru educație, vor trebui implementate reforme cu un accent mai puternic pe creșterea eficienței și a eficacității sistemului, precum și pe capacitatea sa de a furniza competențe relevante pentru viitor și pentru piața forței de muncă.

                  (16)

                  Inadecvarea competențelor și mobilitatea scăzută a locurilor de muncă reprezintă un obstacol în calea creșterii numărului de locuri de muncă și a productivității. În pofida mai multor măsuri regionale și federale adoptate pentru a reduce deficitul de competențe și pentru a spori activarea, inclusiv a celor din reforma „Jobs Deal”, se observă o penurie de forță de muncă în mai multe sectoare, în special în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor, al construcțiilor și al sănătății. Creșterea sectorului construcțiilor este frânată de lipsa de competențe și de penuria de personal. Există nevoi importante în ceea ce privește recalificarea și perfecționarea competențelor forței de muncă în anumite sectoare. Participarea adulților la programe de educație și formare profesională și mobilitatea profesională sunt, de asemenea, scăzute. Competențele lingvistice slabe sunt o problemă importantă, în special la Bruxelles, unde aproximativ 50 % din ofertele de locuri de muncă necesită cunoașterea atât a limbii franceze, cât și a celei neerlandeze, potrivit Programului național de reformă pentru 2019. Rata de absolvire a învățământului terțiar este ridicată, dar există prea puțini absolvenți de științe, tehnologie, inginerie și matematică (STIM). În 2016, Belgia s-a situat pe locul 26 în Uniune la rata absolvenților de învățământ terțiar în domeniul STIM și a înregistrat o rată redusă pentru noii înscriși în facultățile de profil, în special în rândul femeilor. Flandra a înregistrat progrese în aplicarea generală a „Planului de acțiune STIM 2012-2020”, însă numărul absolvenților de învățământ secundar STIM pe filiere tehnice și profesionale a stagnat începând din 2010. Comunitatea franceză nu dispune de nicio strategie privind politici pentru încurajarea STIM și nu a implementat încă recent adoptata „Strategie pentru educația digitală” pentru școli. Penuria de specialiști care să aibă cunoștințe în domeniul antreprenoriatului și al științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii frânează dezvoltarea startupurilor. Nivelul general al competențelor digitale este bun, dar nu arată o tendință de îmbunătățire. Programul național de reformă pentru 2019 subliniază acordul dintre Flandra și Valonia și acordul preconizat între Flandra și regiunea Bruxelles-Capitală menite să îmbunătățească mobilitatea forței de muncă între regiuni.

                  (17)

                  Cercetarea și dezvoltarea sunt concentrate în câteva industrii, iar inovațiile nu se difuzează suficient către restul economiei, ceea ce frânează creșterea productivității. Cercetarea finanțată din fonduri publice pare să se situeze sub media Uniunii. În ceea ce privește cercetarea, dezvoltarea și inovarea, există, de asemenea, disparități regionale și subregionale. Pactul național pentru investiții strategice vede consolidarea digitalizării ca pe o modalitate promițătoare de stimulare a productivității și a capacității de inovare a Belgiei. Acest lucru necesită investiții în infrastructura digitală, inclusiv luarea de măsuri practice pentru implementarea cu succes a tehnologiei 5G și investiții în dezvoltarea capitalului uman și a spiritului antreprenorial, precum și o adoptare accelerată a tehnologiei digitale, în special de către acele firme care sunt în urmă.

                  (18)

                  Calitatea infrastructurii rutiere se deteriorează după ani de investiții publice reduse. În același timp, menținerea unei rețele extinse și dense nu pare a fi rentabilă pentru regiuni și pentru autoritățile locale. Drumurile belgiene sunt printre cele mai congestionate din Uniune. Infrastructura feroviară este densă și de bună calitate, însă finalizarea și modernizarea acesteia rămân o provocare. Se înregistrează aglomerații în special în jurul orașului Bruxelles și la accesul către porturile din Anvers și Zeebrugge. Sunt prevăzute investiții semnificative în infrastructura feroviară suburbană și în sistemele de semnalizare aferente, dar acestea sunt frânate în special de normele de alocare a bugetului între regiuni. În plus, stimulentele care denaturează concurența și barierele în calea concurenței și a investițiilor în serviciile de transport feroviar intern de călători și în serviciile de transport interurban cu autocarul limitează oferta și cererea de servicii de transport alternative colective și cu emisii reduse de carbon. Congestionarea din ce în ce mai mare se explică, în parte, prin creșterea continuă a numărului de autoturisme, stimulată de gratuitatea utilizării drumurilor, de deducerile pentru mașinile de serviciu și de taxele de mediu reduse. Nivelul ridicat al taxelor pe tranzacțiile cu bunuri imobile și sistemul cu mașini de serviciu descurajează mobilitatea. Calitatea serviciilor feroviare a scăzut, iar oferta de transport public urban și urban-rural ar putea fi îmbunătățită, în special în Valonia, unde transportul către locul de muncă reprezintă o constrângere majoră pentru persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă. Potrivit Programului național de reformă pentru 2019, în toate regiunile sunt în curs de desfășurare investiții și reforme importante, în timp ce la nivel federal și în cooperare cu regiunile, finalizarea rețelei de căi ferate suburbane din jurul orașului Bruxelles progresează. Belgia a adoptat legea care deschide serviciile interne de transport feroviar, însă ponderea transportului de călători prestat în temeiul obligațiilor de serviciu public cu un contract atribuit direct rămâne foarte ridicată în Belgia. Operatorii privați de transport cu autobuzul nu au voie să opereze servicii de transport interurban cu autocarul. Reglementările pentru taximetrie variază de la o autoritate locală la alta. Deși regiunile și-au dezvoltat propriile planuri de mobilitate, coordonarea complexă împiedică o viziune coerentă asupra mobilității în interiorul Belgiei și probabil și asupra mobilității dintre Belgia și regiunile și orașele învecinate. Autoritatea de reglementare din domeniul feroviar și-ar putea extinde domeniul de aplicare a activităților sale de reglementare.

                  (19)

                  Sunt necesare investiții substanțiale pentru a sprijini tranziția energetică. Renovarea parcului imobiliar vechi, care datează de dinaintea introducerii normelor energetice, va contribui la realizarea obiectivelor de reducere a emisiilor pentru 2020 și 2030. Extinderea utilizării combustibililor alternativi este destul de lentă. Sunt necesare investiții majore în generarea de energie, în capacitatea de interconectare, în rețelele energetice inteligente, în instalațiile de stocare și în eficiența energetică.

                  (20)

                  În pofida eforturilor guvernului, sarcina administrativă și de reglementare pe care o suportă întreprinderile rămâne grea și afectează negativ spiritul antreprenorial. Impozitarea a fost simplificată pentru startupuri și pentru întreprinderile mici, dar rămâne complexă pentru investițiile financiare. Belgia și-a reformat legislația privind societățile comerciale, reducând numărul de forme juridice pentru societăți, facilitând comunicarea juridică electronică, reducând cerințele de capital minim și, în conformitate cu Programul național de reformă pentru 2019, reformând legislația în materie de insolvență pentru a include în special profesiile liberale. Însă în pofida acestor eforturi, autorizațiile de construcție se eliberează cu întârzieri mari, înregistrarea proprietăților este costisitoare, iar procedurile judiciare durează mult. Justiția administrativă se confruntă cu provocări din cauza lipsei de resurse și a duratei procedurilor, factori care produc întârzieri importante, în special la eliberarea autorizațiilor de construcție, dar și în cazul procedurilor de achiziții. În plus, coordonarea politicilor climatice, energetice, digitale și de transport este complexă și poate face obiectul unor îmbunătățiri. Cooperarea dintre autoritățile vamale și autoritățile de supraveghere a pieței este insuficientă, fapt care sporește riscul ca unele mărfuri neconforme să intre în Uniune prin frontierele belgiene. Evaluarea impactului ar putea fi mai bine integrată în procesul de elaborare a politicilor. Calitatea serviciilor publice digitale pentru întreprinderi este scăzută. Faptul că sistemul de justiție nu este încă digitalizat rămâne o provocare serioasă, în special în ceea ce privește colectarea datelor. Finalizarea digitalizării justiției este o condiție importantă pentru îmbunătățirea în continuare a calității sistemului judiciar, de exemplu pentru modernizarea proceselor operaționale și pentru o mai bună gestionare a resurselor umane și financiare în instanțe.

                  (21)

                  Obstacolele în calea concurenței și a investițiilor cu care se confruntă mai multe servicii pentru întreprinderi împiedică productivitatea și creșterea. Cotele de intrare ale noilor furnizori de servicii sunt semnificativ sub media Uniunii, în timp ce marjele de profit sunt peste media Uniunii. Indicatorul de restricționare al Comisiei arată că în Belgia cadrul de reglementare pentru contabili, consultanți fiscali, arhitecți și agenți imobiliari este considerabil mai restrictiv decât media Uniunii. O lege recent adoptată a introdus cerințe și mai stricte pentru agenții de brevetare. Biroul federal de planificare estimează că o reducere ambițioasă a sarcinii de reglementare pentru serviciile juridice, de contabilitate și de arhitectură ar crește productivitatea muncii. Onorariile reglementate ale notarilor pentru tranzacțiile imobiliare sunt semnificativ de mari, povară care se adaugă taxelor de înregistrare ridicate. Regiunile au reformat în mod inegal meseriile din domeniul artizanatului și al comerțului. Sectorul comerțului cu amănuntul se confruntă în continuare cu restricții operaționale care îi frânează productivitatea și descurajează investițiile. Sectorul supermarketurilor prezintă un nivel suboptim de concurență, în principal din cauza concentrării ridicate și a dinamicii scăzute în ceea ce privește intrarea și ieșirea de pe piață. Potrivit indicatorului privind restricționarea comerțului cu amănuntul, Belgia ocupă locul al șaselea în topul celor mai restrictive medii operaționale pentru comercianții cu amănuntul. Programul național de reformă pentru 2019 evidențiază reformele recente din regiunea Bruxelles-Capitală menite să faciliteze înființarea unităților de vânzare cu amănuntul. Piața telecomunicațiilor este caracterizată de un nivel ridicat de concentrare (accentuat și mai mult de o serie de preluări recente) și de o concurență slabă. Acest lucru este ilustrat și de prețurile relativ ridicate la serviciile fixe, față de prețurile din alte țări cu caracteristici similare. În rețelele fixe, piața cu amănuntul este caracterizată de duopoluri definite geografic formate din operatori tradiționali și operatori de rețele de cablu. Acest lucru poate crea obstacole în calea furnizării de către unii operatori a unor servicii grupate convergente fix-mobil. Programul național de reformă pentru 2019 subliniază faptul că a fost adoptată reforma legislației economice, menită să amelioreze conformitatea cu legislația concurenței și funcționarea Autorității belgiene de concurență prin eficientizarea procedurilor și reducerea riscului unor noi litigii în fața Tribunalului piețelor (Cour des Marchés/Marktenhof). Autoritatea belgiană de concurență dispune de resurse limitate în raport cu resursele autorităților de concurență din alte state membre.

                  (22)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară pentru 2019. Acest lucru i-ar permite Belgiei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

                  (23)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză amplă a politicii economice a Belgiei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Belgiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (24)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 1,6 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să continue reformele pentru a asigura sustenabilitatea fiscală a sistemului de îngrijire de lungă durată și a sistemului de pensii, inclusiv prin limitarea posibilităților de ieșire anticipată de pe piața forței de muncă. Să îmbunătățească structura și eficiența cheltuielilor publice, în special prin analize ale cheltuielilor și să amelioreze coordonarea politicilor fiscale de către toate nivelurile de guvernare, pentru a face loc investițiilor publice.

         2.

            Să elimine contrastimulentele pentru încadrarea în muncă și să sporească eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, în special pentru lucrătorii slab calificați, pentru lucrătorii în vârstă și pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație. Să îmbunătățească performanțele și caracterul incluziv al sistemelor de educație și de formare profesională și să reducă decalajul între competențe și cererea pieței.

         3.

            Să axeze politica economică în materie de investiții pe transportul durabil, inclusiv modernizarea infrastructurii feroviare, pe sectorul energetic cu emisii scăzute de dioxid de carbon, pe eficiența energetică și pe cercetare și inovare, în special în ceea ce privește digitalizarea, ținând seama de disparitățile regionale. Să soluționeze provocările din ce în ce mai mari legate de mobilitate, prin consolidarea stimulentelor și eliminarea barierelor din calea creșterii cererii și ofertei de transport colectiv și cu emisii scăzute.

         4.

            Să reducă sarcina de reglementare și pe cea administrativă pentru a stimula spiritul antreprenorial și pentru a elimina barierele din calea concurenței în domeniul serviciilor, în special al serviciilor de telecomunicații, al comerțului cu amănuntul și al serviciilor profesionale.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 136, 12.4.2019, p. 1.

         (4)  JO C 320, 10.9.2018, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și pe cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/8

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2019
      (2019/C 301/02)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru anul 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. La 21 noiembrie 2018, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Bulgaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară privind Bulgaria pentru 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Bulgaria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (3), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice țării adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Bulgaria se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, vulnerabilitățile sectorului financiar sunt însoțite de un nivel ridicat de îndatorare și de credite neperformante în sectorul întreprinderilor. Deși se înregistrează progrese în ceea ce privește combaterea surselor de dezechilibre, punerea integrală în aplicare și monitorizarea reformelor recente în materie de supraveghere și guvernanță în sectorul bancar și sectorul financiar nebancar vor fi cruciale.

                  (3)

                  La 24 aprilie 2019, Bulgaria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, precum și Programul de convergență pentru 2019. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (4)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (5)

                  În prezent, Bulgaria face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2019, guvernul, pornind de la un excedent total de 2 % din produsul intern brut (PIB) în 2018, are drept obiectiv un deficit de 0,3 % din PIB în 2019 și un excedent de 0,4 % din PIB în 2020, de 0,2 % în 2021 și de 0,1 % în 2022. Pe baza soldului structural recalculat (5), obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 1 % din PIB în termeni structurali, continuă să fie depășit pe întreaga perioadă de programare. Conform Programului de convergență pentru 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat de la 22,6 % din PIB în 2018 la 16,7 % din PIB în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se preconizează că soldul structural va înregistra un excedent de 0,7 % din PIB în 2019 și de 0,6 % din PIB în 2020, situându-se deasupra obiectivului bugetar pe termen mediu. Per ansamblu, în opinia Consiliului, se preconizează că Bulgaria va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și 2020.

                  (6)

                  Veniturile fiscale și conformarea fiscală sunt în curs de ameliorare și au fost lansate mai multe inițiative. Cu toate acestea, colectarea impozitelor nu pare să se îmbunătățească peste tot în același ritm. Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește impozitele și contribuțiile la asigurările sociale legate de muncă și în cazul anumitor categorii de accize. Există, de asemenea, dovezi care arată că munca nedeclarată și comerțul ilicit cu combustibili constituie în continuare o provocare. Este de o importanță capitală să se mențină eforturile de îmbunătățire a colectării impozitelor și să fie luate măsuri suplimentare specifice pentru a face față provocărilor din anumite domenii ale sistemului fiscal, astfel încât să se reducă în continuare economia subterană, care este încă extinsă.

                  (7)

                  Guvernul a luat măsuri pentru a îmbunătăți eficacitatea cheltuielilor publice. Banca Mondială a finalizat o analiză a cheltuielilor referitoare la o serie de instituții publice (ministere și municipalități) și două studii pilot, unul privind activitățile polițienești și de combatere a incendiilor, precum și unul privind gestionarea deșeurilor și a elaborat, de asemenea, un manual pentru viitoarele analize pe care le va realiza guvernul. În strategia fiscal-bugetară pe termen mediu din 2018, guvernul a introdus mai mulți indicatori de performanță pentru a evalua impactul pe care îl au în timp cheltuielile în diferitele domenii de politică și pentru a contribui la evaluarea și planificarea bugetului. Se preconizează că punerea în practică a acestor inițiative va spori calitatea, eficiența și transparența cheltuielilor publice și, drept urmare, cantitatea și calitatea bunurilor publice.

                  (8)

                  Întreprinderile de stat sunt afectate de slaba guvernanță corporativă, ceea ce se reflectă, în mare măsură, în performanța lor economică. O reformă a cadrului juridic pentru guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat este în curs, aceasta fiind realizată în cooperare cu Organizația pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) și cu asistența Serviciului de sprijin pentru reforme structurale al Comisiei Europene. Reforma urmărește să abordeze deficiențele actuale prin alinierea legislației naționale la orientările OCDE privind guvernanța corporativă pentru întreprinderile de stat. Adoptarea și punerea în aplicare efectivă a cadrului vor asigura continuitatea și vor fi esențiale pentru succesul reformei.

                  (9)

                  Întrucât mediul economic este favorabil, rata fondurilor proprii și rata de lichiditate ale băncilor s-au îmbunătățit în medie. În paralel, creditele neperformante acordate de societățile nefinanciare au scăzut, deși sunt în continuare ridicate. Piața secundară a creditelor neperformante a devenit mai dinamică. La 30 mai 2019, BNB a adoptat o decizie de punere în aplicare a Orientărilor ABE pentru gestionarea expunerilor neperformante și a celor restructurate. Măsurile de monitorizare luate în urma evaluărilor din sectorul financiar au consolidat sectorul bancar, însă există în continuare o serie de vulnerabilități. Printre noile inițiative de reglementare din 2018 s-au numărat normele privind expunerile mari și identificarea clienților aflați în legătură, o creștere a ratei amortizorului anticiclic de capital și introducerea unor instrumente macroprudențiale pentru măsurile adresate debitorilor. În prelungirea inițiativelor legislative privind expunerile prin intermediul părților afiliate, este esențial, pentru a sprijini practicile comerciale solide, să se depună eforturi susținute de supraveghere astfel încât să fie limitate împrumuturile acordate părților afiliate și să fie sancționate încălcările dispozițiilor privind garanțiile reale. Consolidarea cadrului de rezoluție bancară este o altă măsură în curs care va contribui la reziliența sectorului financiar.

                  (10)

                  Finalizarea reformei regimului de insolvență ar putea contribui la reducerea datoriei restante ridicate a sectorului privat și a ponderii încă ridicate a creditelor neperformante. Unele elemente care lipsesc reduc eficiența și eficacitatea cadrului în materie de insolvență, conducând la proceduri de insolvență lente și costisitoare. În același timp, absența unor instrumente de monitorizare adecvate împiedică realizarea unei analize corecte a procedurilor actuale și a celor noi în materie de pre-insolvență și de insolvență și nu permite identificarea unor blocaje sau puncte slabe concrete. În octombrie 2018, Bulgaria a solicitat asistență din partea Serviciului de sprijin pentru reforme structurale al Comisiei Europene, pentru a o ajuta să avanseze în realizarea reformei cadrului în materie de insolvență. Acest proiect identifică lacunele cadrului în materie de insolvență și va elabora o foaie de parcurs pentru abordarea acestora. Este important să se mențină ritmul reformelor și să se pună în aplicare viitoarea foaie de parcurs.

                  (11)

                  Bulgaria a adoptat modificări legislative în 2018 și ulterior în mai 2019 și depune eforturi în vederea transpunerii pe deplin consecvente a Directivei (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului (6) (A patra directivă privind combaterea spălării banilor). Ar trebui să se acorde atenție punerii în aplicare efective a acestor măsuri. Autoritățile încă nu au finalizat și nu au notificat evaluarea națională de risc, care este o piatră de temelie pentru elaborarea unor politici naționale adecvate de combatere a spălării banilor și a finanțării terorismului. În plus, evoluțiile recente din sectorul bancar sugerează că este necesar să se consolideze supravegherea la nivel național a tranzacțiilor financiare internaționale și să se asigure punerea în aplicare eficace a cadrului de combatere a spălării banilor. Este necesară o mai bună gestionare a riscului de corupție, deoarece acesta constituie o infracțiune principală în materie de spălare a banilor. Autoritățile bulgare vor trebui să prezinte rezultate concrete și să țină o evidență constând în hotărârile definitive pronunțate în cazuri de corupție la nivel înalt. Recurgerea la anchete financiare și la stabilirea profilurilor financiare este limitată.

                  (12)

                  Supravegherea nebancară face, în prezent, obiectul unei reforme. În septembrie 2017, Comisia de supraveghere financiară a adoptat un plan de acțiune pentru reformarea supravegherii financiare nebancare, în cooperare cu Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale. Punerea în aplicare integrală și în timp util a planului de acțiune și aplicarea concretă a acestuia, care sunt încă în curs de desfășurare, vor contribui la o supraveghere adecvată a sectorului financiar nebancar. Au fost adoptate modificări ale legislației secundare cu scopul de a îmbunătăți normele de evaluare și aplicarea acestora. Punerea efectivă în aplicare și asigurarea respectării acestor modificări ar permite soluționarea problemelor de evaluare identificate în trecut și rămase nesoluționate. În cele din urmă, supravegherea la nivel de grup rămâne o provocare în ceea ce privește asigurarea unei supravegheri adecvate a asigurărilor bazate pe riscuri.

                  (13)

                  Sectorul asigurărilor auto prezintă unele vulnerabilități. Existența unor norme bine definite privind compensațiile i-ar ajuta pe judecători să adopte o abordare mai armonizată atunci când se pronunță în cazuri individuale. Pe termen mai lung, o astfel de metodologie ar contribui la reducerea costurilor, a volatilității și a riscului de subscriere în linia de activitate legată de răspunderea civilă auto. De asemenea, sustenabilitatea sectorului ar avea de câștigat de pe urma unei mai bune stabiliri a prețurilor, care să țină seama de istoricul daunelor clienților. Comisia de supraveghere financiară a propus un sistem bonus-malus, care este supus unei dezbateri publice la scară largă. În cele din urmă, lichiditatea „biroului care eliberează cartea verde” a suscitat preocupări serioase, în principal din cauza neplății creanțelor de către un asigurător bulgar. Respectarea strictă de către toți membrii a obligațiilor care le revin este crucială pentru credibilitatea și eficiența sistemului.

                  (14)

                  Infrastructura este afectată de lacune majore în materie de investiții. Acoperirea și calitatea infrastructurii de transport s-au îmbunătățit, dar se situează în continuare sub media Uniunii. Rețeaua transeuropeană de transport din Bulgaria este încă incompletă. În plus, emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut semnificativ în ultimii cinci ani. Este necesar să se continue dezvoltarea tronsoanelor feroviare și rutiere, precum și a sistemelor europene de gestionare a traficului feroviar și a celor de transport inteligente aferente. În Bulgaria, ratele de racordare și de tratare a apelor urbane reziduale sunt scăzute, nivelurile de poluare atmosferică ridicate, iar ratele de depozitare a deșeurilor municipale și rata de reciclare sunt semnificativ mai scăzute decât media Uniunii. Sunt necesare investiții prin care să se promoveze gestionarea durabilă a apei, eficiența resurselor și tranziția către o economie circulară. În plus, nevoile de investiții în domeniul energiei și în cel al atenuării schimbărilor climatice și al adaptării la acestea sunt semnificative. Intensitatea energetică ridicată a economiei și progresele lente către atingerea obiectivelor de eficiență energetică, în special în sectorul clădirilor, frânează productivitatea și competitivitatea întreprinderilor din țară. Prin urmare, trebuie intensificate eforturile pentru a se asigura realizarea de economii semnificative de energie prin investiții specifice în sectorul industrial, al transporturilor și al clădirilor. Sporirea investițiilor în infrastructura energetică curată (precum producția de energie curată și de energie cu emisii scăzute de dioxid de carbon, interconexiunile și rețelele inteligente), în conformitate cu prioritățile stabilite în proiectul de plan național privind clima și energia al Bulgariei, ar contribui, în plus, la îmbunătățirea competitivității globale a economiei și la sporirea calității vieții cetățenilor.

                  (15)

                  În pofida majorării bugetului public alocat cercetării în 2018, cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea rămân foarte scăzute, atât în sectorul privat, cât și în cel public. Investițiile private în cercetare și dezvoltare sunt dominate de întreprinderi multinaționale mari și concentrate în regiunea capitalei. Ritmul lent al punerii în aplicare a reformelor și nivelul ridicat de fragmentare a sistemului de cercetare, dezvoltare și inovare reprezintă un obstacol în calea contribuției investițiilor în cercetare și dezvoltare la productivitate și creștere. Numeroase universități și institute de cercetare continuă să aibă rezultate slabe în cercetarea științifică de înaltă calitate. Legăturile dintre mediul științific și întreprinderi sunt în continuare foarte slabe, iar capitalul uman disponibil în sistemul de cercetare și dezvoltare reprezintă o sursă de îngrijorare deosebită. Clusterele sunt slab dezvoltate în Bulgaria și potențialul acestora slab valorificat, deoarece adesea acestea nu dispun de o masă critică. O serie de reforme suplimentare, combinate cu o guvernanță eficientă și cu investiții publice mai eficace, pot maximiza impactul asupra productivității și pot îmbunătăți competitivitatea economiei. În plus, creșterea gradului de digitalizare a întreprinderilor și introducerea de noi modele de afaceri sunt esențiale pentru productivitatea țării.

                  (16)

                  Reforma administrației publice și a guvernării electronice continuă să fie lentă și aduce îmbunătățiri insuficiente, în timp ce mediul de afaceri rămâne fragil. Au fost adoptate o serie de măsuri de reformă, însă se înregistrează întârzieri în punerea lor în aplicare. Printre principalele obstacole din calea investițiilor se numără deficiențele instituționale, incertitudinea în materie de reglementare, corupția și oferta de forță de muncă insuficientă. Guvernanța în sectorul public ar avea de beneficiat de pe urma unei mai mari transparențe, a unor norme mai clare și a unei perspective pe termen lung. De asemenea, există deficiențe în domeniul testării și siguranței produselor, din cauza resurselor financiare și umane limitate. În plus, în timp ce marea majoritate a măsurilor incluse în strategia națională de achiziții publice au fost adoptate, punerea lor în aplicare necesită o monitorizare, un control și o evaluare continue. Utilizarea frecventă a atribuirilor directe de contracte și numărul ridicat de oferte unice reprezintă o amenințare pentru transparența și eficacitatea sistemului. Capacitatea administrativă a sectorului achizițiilor publice este o provocare permanentă, la fel cum sunt și profesionalizarea achizitorilor publici și achizițiile agregate. Întârzierea semnificativă înregistrată în ceea ce privește adoptarea procedurilor de achiziții publice electronice împiedică sporirea transparenței și a eficienței proceselor de achiziții publice.

                  (17)

                  Situația de pe piața forței de muncă s-a îmbunătățit, însă există în continuare o serie de probleme. Rata de ocupare a forței de muncă a atins nivelul cel mai ridicat de la aderarea Bulgariei la Uniune, iar rata șomajului este sub media Uniunii. În ciuda acestor evoluții pozitive, unele grupuri, cum ar fi persoanele slab calificate, tinerii, romii și persoanele cu handicap, se confruntă în continuare cu dificultăți în găsirea unui loc de muncă. În momentul de față sunt puse în aplicare măsuri specifice pentru a sprijini șomerii de lungă durată, care reprezentau 3 % din populația activă în 2018. O combinație de măsuri de informare eficace și susținute, de politici active în domeniul pieței forței de muncă și de servicii de ocupare a forței de muncă și sociale integrate ar putea îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a grupurilor defavorizate și șansele acestora de a găsi un loc de muncă.

                  (18)

                  Deficitul din ce în ce mai mare de competențe din Bulgaria necesită investiții semnificative. Tinerii ar putea avea mai multe șanse de angajare dacă ar fi îmbunătățite calitatea și eficacitatea stagiilor și a cursurilor de ucenicie. În plus, participarea populației adulte la programele de perfecționare și de recalificare este foarte scăzută. În pofida măsurilor lansate pentru a încuraja dezvoltarea competențelor digitale, nivelul competențelor digitale de bază din Bulgaria este în continuare printre cele mai scăzute din Uniune, și anume 29 % din persoane au competențe digitale de bază, față de media Uniunii care este de 57 %.

                  (19)

                  În pofida ratificării Convenției asupra metodelor de fixare a salariilor minime a Organizației Internaționale a Muncii și a mai multor runde de negocieri în cursul anului 2018, angajatorii și sindicatele au încă opinii divergente cu privire la criteriile care trebuie aplicate pentru fixarea salariului minim. Există posibilitatea de a se ajunge la un consens mai larg cu privire la un mecanism obiectiv și transparent de fixare a salariilor. Între timp, deși pare să fi crescut implicarea partenerilor sociali în elaborarea și punerea în aplicare a politicilor și reformelor, este în continuare necesar să se acorde un sprijin constant dialogului social consolidat.

                  (20)

                  Rezultatele în materie de educație sunt încă slabe și sunt în continuare puternic influențate de statutul socioeconomic al părinților. Această situație reflectă problemele legate de nivelul calității și al caracterului incluziv al sistemului de educație și formare. Bulgaria nu investește suficient în educație, în special în învățământul preșcolar și primar, două domenii fundamentale pentru crearea de șanse egale de la o vârstă fragedă. Participarea la forme de educație și de îngrijire a copiilor preșcolari care să fie de calitate este scăzută, în special în cazul romilor și al copiilor care provin din alte grupuri defavorizate. Rata de părăsire timpurie a școlii este în continuare ridicată, având consecințe negative asupra capacității de inserție profesională viitoare a acestor tineri și asupra rezultatelor pe piața forței de muncă. Relevanța pe piața forței de muncă a educației și formării profesionale și oferta de învățământ și formare profesională duală rămân insuficiente. Deși sunt în curs unele măsuri în această privință, sunt necesare eforturi suplimentare pentru a se asigura că setul de competențe de care dispun absolvenții de învățământ superior poate răspunde în mod consecvent deficitului de competențe pe termen scurt și mediu. Au fost instituite o serie de măsuri vizând recalificarea profesorilor și sporirea atractivității profesiei. Cu toate acestea, este necesar să se continue consolidarea programelor de formare inițială și continuă a cadrelor didactice și să se depună în continuare eforturi pentru îmbunătățirea condițiilor de muncă ale personalului din învățământ.

                  (21)

                  Bulgaria continuă să se confrunte cu un nivel ridicat al inegalității de venituri și al riscului de sărăcie sau de excluziune socială. Deși este în scădere, rata sărăciei sau a excluziunii sociale a fost de 32,8 % în 2018, cifră care se situează cu mult peste media Uniunii. Sistemul de securitate socială nu acoperă toate persoanele încadrate în muncă, iar sistemul de protecție socială nu este suficient pentru a face față problemelor sociale semnificative. Acest lucru reflectă nivelul scăzut al cheltuielilor sociale, disponibilitatea inegală a serviciilor sociale pe teritoriul țării și efectele de redistribuire limitate ale sistemului de impozitare. În 2018, veniturile celor mai bogați 20 % dintre cetățeni erau de 7,7 ori mai mari decât veniturile celor mai săraci 20 % dintre cetățeni, această diferență fiind în continuare una dintre cele mai mari din Uniune. În pofida unui anumit număr de măsuri, caracterul adecvat și acoperirea venitului minim sunt în continuare limitate și încă lipsește un mecanism obiectiv pentru actualizarea cu regularitate a acestuia. Buna funcționare a serviciilor sociale întâmpină dificultăți din cauza calității scăzute și a lipsei unei abordări integrate în ceea ce privește incluziunea activă. Persistă disparitățile în ceea ce privește accesul la serviciile sociale, asistența medicală și îngrijirea de lungă durată. Acest lucru subminează capacitatea acestor servicii de a oferi un sprijin cuprinzător pentru persoanele cele mai vulnerabile, cum ar fi romii, copiii, persoanele în vârstă, persoanele cu handicap și persoanele care locuiesc în zonele rurale. O parte din populație întâmpină dificultăți în ceea ce privește accesul la o locuință la un preț accesibil. Prin urmare, sunt necesare mai multe eforturi pentru a favoriza incluziunea activă, pentru a promova integrarea socioeconomică a grupurilor vulnerabile, inclusiv a romilor, pentru a îmbunătăți accesul la servicii de calitate și pentru a combate lipsurile materiale.

                  (22)

                  Sectorul sănătății se caracterizează în continuare prin cheltuieli publice reduse. În Bulgaria, accesul la asistență medicală este limitat, din cauza distribuției inegale a unor resurse limitate și a unei acoperiri reduse a sistemului de asigurare medicală. Plățile efectuate direct de pacienți sunt considerabile, deoarece acestea trebuie să compenseze nivelul scăzut al cheltuielilor publice. Penuria de medici generaliști limitează furnizarea de asistență medicală primară. Există un deficit semnificativ de asistenți medicali, numărul acestora pe cap de locuitor fiind printre cele mai scăzute din Uniune. O punere în aplicare mai rapidă și mai eficace a strategiei naționale din domeniul sănătății ar contribui la găsirea de soluții pentru aceste deficiențe.

                  (23)

                  În cadrul mecanismului de cooperare și de verificare, Comisia monitorizează în continuare în Bulgaria reforma judiciară și lupta împotriva corupției și a criminalității organizate. Aceste domenii nu fac, așadar, obiectul recomandărilor specifice adresate Bulgariei, dar sunt relevante pentru dezvoltarea unui mediu de afaceri favorabil în această țară. Raportul din cadrul mecanismului de cooperare și de verificare din noiembrie 2018 a subliniat faptul că Bulgaria și-a continuat eforturile de reformare a sistemului judiciar și de abordare a deficiențelor înregistrate în ceea ce privește lupta împotriva corupției și a criminalității organizate, dar că sunt necesare eforturi suplimentare în mai multe domenii. Comisia preconizează să evalueze din nou progresele înregistrate la începutul toamnei 2019.

                  (24)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la acoperirea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară pentru 2019. Acest lucru ar permite Bulgariei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale. Consolidarea capacităților administrative ale Bulgariei care au drept rol gestionarea acestor fonduri reprezintă un factor important pentru succesul acestei investiții.

                  (25)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Bulgariei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2019, Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Bulgariei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (26)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz (7) conform căruia este de așteptat ca Bulgaria să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

                  (27)

                  Din perspectiva bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de convergență pentru 2019. Recomandările Consiliului, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandarea 2 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și 2020, Bulgaria să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să îmbunătățească procesul de colectare a impozitelor prin măsuri specifice în domenii precum taxele pe combustibili și pe forța de muncă; să modernizeze guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat prin adoptarea și punerea în aplicare a viitoarei legislații.

         2.

            Să asigure stabilitatea sectorului bancar prin consolidarea supravegherii, prin promovarea unei evaluări adecvate a activelor, inclusiv a garanțiilor bancare, precum și prin promovarea unei piețe secundare funcționale pentru creditele neperformante; să asigure supravegherea eficace și respectarea cadrului de combatere a spălării banilor; să consolideze sectorul financiar nebancar prin aplicarea efectivă a supravegherii bazate pe riscuri, a orientărilor recent adoptate privind evaluarea și a supravegherii la nivel de grup; să pună în aplicare viitoarea foaie de parcurs care abordează lacunele cadrului în materie de insolvență care au fost identificate; să promoveze stabilitatea sectorului asigurărilor auto, prin abordarea provocărilor pieței și a deficiențelor structurale rămase.

         3.

            Să concentreze politica economică legată de investiții asupra cercetării și inovării, transportului, în special asupra sustenabilității acestuia, asupra infrastructurii de apă, de gestionare a deșeurilor și de energie, precum și asupra eficienței energetice, ținând seama de disparitățile regionale și îmbunătățind mediul de afaceri.

         4.

            Să consolideze capacitatea de inserție profesională prin consolidarea competențelor, inclusiv a competențelor digitale; să îmbunătățească calitatea, relevanța pentru piața forței de muncă și caracterul incluziv al educației și formării, în special în cazul romilor și al altor grupuri defavorizate; să abordeze incluziunea socială prin îmbunătățirea accesului la serviciile integrate de ocupare a forței de muncă și la serviciile sociale și să ofere un sprijin mai eficace sub formă de venit minim; să îmbunătățească accesul la serviciile de sănătate, inclusiv prin reducerea plăților efectuate direct de pacienți și prin abordarea deficitelor de personal medical.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 320, 10.9.2018, p. 7.

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (5)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie prin metoda stabilită de comun acord.

         (6)  Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO L 141, 5.6.2015, p. 73).

         (7)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Cehiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Cehiei pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/15

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Cehiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Cehiei pentru 2019
      (2019/C 301/03)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru anul 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Cehia printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară privind Cehia pentru 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Cehia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (3), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Cehia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 30 aprilie 2019, Cehia și-a prezentat Programul național de reformă pentru anul 2019 și Programul de convergență pentru anul 2019. Pentru a se ține seama de corelațiile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (4)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (5)

                  În prezent, Cehia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2019, guvernul preconizează trecerea de la un excedent bugetar de 0,3 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 la un deficit de 0,2 % în 2020, care, potrivit estimărilor, se va deteriora treptat la 0,5 % până în 2022. Pe baza soldului structural recalculat (5), se va depăși în continuare, pe întreaga perioadă a programului, obiectivul bugetar pe termen mediu – care a fost modificat de la un deficit structural de 1 % din PIB în 2019 la unul de 0,75 % din PIB începând din 2020. Conform Programului de convergență pentru 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, ajungând la 29,7 % în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În linii mari, riscurile care amenință atingerea obiectivelor bugetare par a fi echilibrate, preconizându-se o nouă creștere a salariilor din sectorul public și a transferurilor sociale, spre deosebire de veniturile totale ca procent din PIB, care vor înregistra o mică scădere. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se preconizează că soldul structural va scădea la aproximativ -0,1 % din PIB în 2019 și la -0,4 % din PIB în 2020, menținându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Per ansamblu, în opinia Consiliului, se preconizează că Cehia va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și 2020.

                  (6)

                  Pe termen lung, Cehia se confruntă cu riscuri medii la adresa sustenabilității finanțelor publice, în principal din cauza costurilor îmbătrânirii populației. Cheltuielile cu pensiile sunt principalul factor care afectează sustenabilitatea pe termen lung, întrucât se preconizează că acestea vor crește cu aproximativ 2 puncte procentuale din PIB până în 2070. Riscurile pe termen lung sunt cauzate de situația demografică defavorabilă, la care se adaugă plafonarea vârstei legale de pensionare la 65 de ani. În consecință, rata de dependență pentru persoanele în vârstă, care compară persoanele în vârstă cu populația activă, aproape că se va dubla, ajungând la aproximativ 50 % în 2070. Măsurile recente asigură o mai bună adecvare a pensiilor. Pe lângă o indexare mai generoasă a pensiilor, guvernul a majorat cuantumul pensiilor de bază, precum și pensiile pensionarilor mai în vârstă. Totuși, aceste măsuri nu sunt însoțite de politici susceptibile să îmbunătățească sustenabilitatea. De exemplu, alinierea vârstei legale de pensionare la creșterea speranței de viață nu este automată. În prezent, orice modificare a vârstei de pensionare (legale și anticipate) trebuie să fie propusă de guvern și aprobată de Parlament. De asemenea, astfel de măsuri pot fi combinate cu politici în domeniul pieței forței de muncă care să sprijine prelungirea carierelor profesionale și participarea categoriilor subreprezentate. Creșterea preconizată a cheltuielilor publice cu asistența medicală legate de îmbătrânirea populației reprezintă 1,1 puncte procentuale din PIB până în 2070, ceea ce reduce, de asemenea, sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung. În acest context, consolidarea în continuare a sectorului spitalicesc și a investițiilor în asistența medicală și socială primară și integrată ar putea îmbunătăți raportul cost-eficacitate al sistemului de sănătate.

                  (7)

                  Banca Națională a Cehiei poate stabili, cu titlu de recomandări, limite macroprudențiale ale volumului de împrumuturi ipotecare acordate, dar, conform actualei legislații, competențele sale de sancționare sunt restrânse, neavând autoritatea oficială de a asigura respectarea acestor limite. Deși băncile cehe respectă în general recomandările menționate mai sus, stabilirea prin lege a unor limite cu caracter obligatoriu ar avea drept efect probabil creșterea nivelului de respectare a obligațiilor în rândul băncilor cehe și al altor furnizori de credite ipotecare, asigurând stabilitatea financiară și reducerea riscurilor pentru debitori. O propunere legislativă de modificare a Legii privind Banca Națională a Cehiei este încă în curs de dezbatere.

                  (8)

                  În pofida unor ușoare îmbunătățiri, corupția rămâne un motiv de îngrijorare pentru întreprinderi și riscă să îngreuneze activitatea economică. În ceea ce privește aspectele pozitive, reformele introduse în 2017, inclusiv cele din domeniul achizițiilor publice, sunt în curs de punere în aplicare, iar unele măsuri restante au fost adoptate în cele din urmă de guvern și trimise Parlamentului pentru a fi supuse unor noi dezbateri. Printre aceste măsuri se numără propuneri de extindere a rolului Oficiului Suprem de Audit la regiuni și municipalități, precum și propuneri privind numirile în funcții în cadrul societăților de stat, care constituie un domeniu cu risc ridicat de conflicte de interese și în care reglementarea este esențială. Cu toate acestea, nu au fost încă adoptate propunerile privind protecția avertizorilor de integritate și, respectiv, privind activitatea de lobby.

                  (9)

                  Cehia înregistrează performanțe solide în ceea ce privește piața forței de muncă. Rata de ocupare a crescut în mod constant în ultimii șapte ani, iar rata șomajului a scăzut în mod considerabil. Cu toate acestea, potențialul pe piața forței de muncă al femeilor cu copii mici, al persoanelor cu un nivel scăzut de calificare și al celor cu handicap rămâne insuficient utilizat. Pe fondul penuriei de forță de muncă, este clar că se poate face mai mult pentru a spori participarea acestor categorii la forța de muncă. Disparitatea de gen în ceea ce privește ocuparea forței de muncă și diferența de remunerare între femei și bărbați rămân ridicate, în pofida recentelor măsuri de sporire a flexibilității concediului pentru creșterea copilului și de creștere a numărului de structuri de îngrijire a copiilor. Rata de ocupare a femeilor este în continuare cu mult inferioară celei a bărbaților. Serviciile insuficiente de îngrijire a copiilor, drepturile la concedii parentale pe perioade lungi, nivelul scăzut de utilizare a formulelor flexibile de lucru și lipsa de unități de îngrijire de lungă durată au în continuare un impact major asupra participării la forța de muncă. În 2017, numai 6,5 % din copiii cu vârste sub trei ani erau înscriși în structuri formale de îngrijire (comparativ cu media Uniunii, care este de 34,2 %). Deși constituie numai o mică proporție din populație, mâna de lucru slab calificată prezintă o rată de ocupare aflată cu mult sub cea a lucrătorilor cu un nivel de calificare mediu și a celor cu înaltă calificare. În mod similar, rata de ocupare profesională a persoanelor cu handicap rămâne scăzută. Din cauza capacităților limitate, serviciile publice de ocupare a forței de muncă nu reușesc în prezent să acorde un sprijin personalizat continuu persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă. Consolidarea capacităților de informare și de activare ale serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, la care s-ar adăuga politici active eficace și bine direcționate în domeniul pieței forței de muncă, ar contribui la stimularea participării categoriilor defavorizate.

                  (10)

                  În contextul unei economii caracterizate prin predominanța sectorului industriei prelucrătoare, constrângerile legate de forța de muncă și cele demografice justifică mai multe investiții în educație și formare, inclusiv pentru adulții angajați, astfel încât această țară să răspundă provocărilor generate de schimbările structurale din economie, cum ar fi viitoarele schimbări tehnologice. Ar putea apărea neconcordanțe calitative de competențe, inclusiv ca urmare a viitoarei automatizări și robotizări, în special în sectorul digital. Noile locuri de muncă vor necesita noi competențe și investiții semnificative, în special în ceea ce privește competențele tehnice profesionale și competențele digitale mai avansate care vor fi necesare, conform estimărilor, ca urmare a automatizării locurilor de muncă mecanice actuale. Deși în ultimii ani s-au înregistrat mai multe inițiative de introducere a unei strategii cuprinzătoare în materie de competențe, acestea nu s-au concretizat încă într-un veritabil sistem cuprinzător.

                  (11)

                  Rezultatele școlare continuă să fie puternic influențate de mediul socioeconomic din care provin elevii. În 2016, cu sprijinul Fondului social european, a fost introdusă o reformă menită să consolideze caracterul incluziv al educației. Reușita acestei reforme va depinde de punerea la dispoziție a unei finanțări suficiente și durabile la nivel național, de perfecționarea în continuare a cadrelor didactice și a cadrelor didactice auxiliare și de o mai mare sensibilizare a opiniei publice în legătură cu avantajele educației incluzive. Deși, în ansamblu, este pozitiv, impactul reformei care are drept obiectiv consolidarea caracterului incluziv al educației rămâne limitat în ceea ce privește participarea copiilor romi la învățământul general. Nivelul de educație atins are de suferit de pe urma investițiilor reduse, a atractivității limitate a profesiei de cadru didactic și a inegalităților socioeconomice. Deficitul de cadre didactice existent se explică prin prestigiul redus al acestei profesii, prin nivelul scăzut de salarizare în comparație cu alte profesii, care persistă în pofida recentelor majorări salariale, și prin oportunitățile limitate de evoluție profesională. Profesia de cadru didactic rămâne relativ neatractivă pentru tinerii talentați. În aceste condiții, penuria de cadre didactice calificate, la care se adaugă previziunile demografice defavorabile, indică faptul că angajarea și reținerea în sistem a cadrelor didactice ar putea deveni mai dificile în viitor.

                  (12)

                  În pofida faptului că Cehia este o țară de tranzit, finalizarea rețelelor europene de transport, inclusiv a coridoarelor TEN-T, este departe de a fi realizată. La rândul său, infrastructura de transport din zonele suburbane este în continuare deficitară, ceea ce limitează caracterul abordabil al locuințelor și capacitatea populației de a face naveta la locul de muncă. Legăturile de transport deficitare descurajează și activitatea economică, în special în regiunile îndepărtate. Deși procesul de suburbanizare este în curs în zonele metropolitane, rețelele suburbane de transport au rămas în urmă, în special în ceea ce privește infrastructura feroviară. Rezultatele obținute de Cehia în ceea ce privește aspectele legate de emisiile scăzute de dioxid de carbon – în special procentul de energie din surse regenerabile utilizată în transporturi și utilizarea vehiculelor electrice – sunt slabe. Mai mult, creșterea planificată a infrastructurii de reîncărcare pentru vehiculele electrice s-ar putea dovedi insuficientă pentru a satisface cererea viitoare. De asemenea, sporirea investițiilor în transportul durabil ar putea să reducă poluarea atmosferică și fonică, atenuând impactul acesteia asupra sănătății publice, în special în zonele urbane. Infrastructura digitală este în curs de îmbunătățire, dar persistă decalajul digital dintre zonele urbane și cele rurale, întrucât numai 59 % din gospodăriile rurale sunt acoperite de rețele în bandă largă de mare viteză. Modernizarea rețelelor mai vechi bazate pe infrastructura din cupru și soluțiile fixe de acces fără fir nu vor fi suficiente pentru atingerea obiectivelor de conectivitate pentru 2025. Pentru a răspunde nevoilor viitoare în materie de conectivitate, este nevoie de investiții în rețele de foarte mare capacitate (și anume, prin fibră optică), precum și de măsuri corespunzătoare la nivelul cererii.

                  (13)

                  Intensitatea energetică a economiei cehe este în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune, deoarece îmbunătățirea nivelului de eficiență energetică este lentă, în special în sectorul clădirilor. Cea mai ridicată intensitate energetică se înregistrează în sectorul industrial și în cel rezidențial. Îmbunătățirea eficienței energetice oferă ocazia de a spori competitivitatea Cehiei, prin reducerea costurilor energiei pentru gospodării și întreprinderi, prin dezvoltarea unor industrii mai puțin poluante și printr-o poziționare superioară în lanțul valoric. Cărbunele domină sectorul energetic și reprezintă cea mai mare sursă de emisii de dioxid de carbon, reprezentând o amenințare substanțială pentru calitatea aerului la nivel local. Emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au înregistrat o creștere puternică în ultimii 5 ani. În ceea ce privește adaptarea la schimbările climatice și prevenirea riscurilor, nu s-au luat încă măsuri adecvate privind acțiuni corespunzătoare de prevenire a dezastrelor și de pregătire și răspuns în cazul producerii acestora.

                  (14)

                  Sarcina administrativă și cea impusă de reglementare pot împiedica investițiile. Numeroase firme cehe consideră că sarcina administrativă și cea impusă de reglementare constituie un obstacol major în calea investițiilor. Evoluția rapidă a legislației și complexitatea procedurilor administrative sunt în continuare obstacole majore în calea desfășurării de activități economice. Costurile aferente executării contractelor, modificările frecvente aduse reglementărilor fiscale și din domeniul muncii, precum și dificultatea obținerii autorizațiilor de construire ar putea descuraja investițiile în această țară. Amploarea sarcinii administrative înregistrează variații importante de la o regiune la alta. Recent, au fost prezentate propuneri care vizează reducerea complexității procedurilor de planificare, în special pentru proiectele mari de infrastructură. În plus, guvernul se pregătește să elaboreze o nouă lege în domeniul construcțiilor până în 2021, cu implicarea partenerilor sociali. Responsabilitatea pentru supravegherea pieței produselor este repartizată între mai multe organizații, este afectată de suprapuneri și creează dificultăți în calea unei coordonări eficiente și a unei cooperări eficace.

                  (15)

                  Deși s-au constatat îmbunătățiri în ceea ce privește transparența și cursurile de formare oferite, practicile de achiziții publice continuă să rămână în urmă în ceea ce privește competitivitatea, din cauza procentului ridicat de proceduri care nu au primit decât o singură ofertă, precum și în ceea ce privește utilizarea unor criterii de calitate și încrederea în instituțiile publice. Marea majoritate a deciziilor privind achizițiile publice se bazează în continuare pe criteriul ofertei cu cel mai scăzut preț, adoptarea unei abordări strategice nefiind încă finalizată. S-a pus un accent mai puternic pe achizițiile publice centralizate și pe utilizarea expertizei partajate, însă punerea lor în practică este destul de lentă, deși acestea și-au dovedit potențialul.

                  (16)

                  Cehia nu a creat încă un ecosistem de inovare pe deplin funcțional, bazat pe cercetarea și dezvoltarea de la nivel național. Această țară este în continuare un inovator cu rezultate medii la nivelul Uniunii, în ciuda unei creșteri a intensității cercetării și dezvoltării. Această performanță poate fi legată de lipsa unor investiții publice care să prezinte o strategie pe deplin coerentă de creștere a performanței modeste a cercetării și de îmbunătățire a cooperării dintre sectorul privat și mediul academic. Câștigurile de productivitate sunt datorate în principal întreprinderilor străine mari, în timp ce întreprinderile naționale rămân în urmă în ceea ce privește generarea de valoare adăugată. În plus, productivitatea totală a factorilor, un indicator al utilizării eficiente a capitalului și a forței de muncă în producție, a crescut într-un ritm relativ lent. Un accent mai mare pe inovarea la nivel intern ar putea stimula productivitatea în întregul spectru de întreprinderi, inclusiv a întreprinderilor mici și mijlocii.

                  (17)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară pentru 2019. Acest lucru i-ar permite Cehiei să valorifice la maximum fondurile respective în ceea ce privește sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale. Consolidarea capacității administrative a țării de gestionare a acestor fonduri reprezintă un factor important pentru succesul acestei investiții.

                  (18)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Cehiei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Cehiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Cehia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (19)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și consideră (6) că este de așteptat ca Cehia să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Cehia să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să îmbunătățească sustenabilitatea fiscală pe termen lung a sistemului de pensii și a sistemului sanitar; să adopte măsurile anticorupție aflate încă în dezbatere.

         2.

            Să încurajeze încadrarea în muncă a femeilor cu copii mici, inclusiv prin îmbunătățirea accesului la servicii accesibile de îngrijire a copiilor, precum și a categoriilor defavorizate; să amelioreze calitatea și caracterul incluziv al sistemelor de educație și formare, inclusiv prin încurajarea competențelor tehnice și digitale și prin promovarea profesiei de cadru didactic.

         3.

            Să axeze politica economică în materie de investiții pe sectorul transporturilor, vizând în special sustenabilitatea acestuia, pe infrastructura digitală, emisiile scăzute de dioxid de carbon și tranziția energetică, inclusiv eficiența energetică, ținând seama de disparitățile regionale; să reducă sarcina administrativă asupra investițiilor și să sprijine o concurență axată într-o mai mare măsură pe calitate în domeniul achizițiilor publice; să elimine barierele care stau în calea dezvoltării unui ecosistem al inovării pe deplin funcțional.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 320, 10.9.2018, p. 12.

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (5)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și pe cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

         (6)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.