               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 501 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Belgia printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro („Recomandarea pentru zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Belgia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (3)Raportul de țară privind Belgia
                  2
                pentru 2019 a fost publicat la data de 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Belgia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 26 aprilie 2019, Belgia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la ele, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  4
               .

               (6)În prezent, Belgia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2019, guvernul prevede reducerea treptată a soldului total, de la un deficit de 0,7 % din PIB în 2018 la 0,0 % din PIB în 2022. Pe baza soldului structural recalculat
                  5
               , se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu, care constă în obținerea unei poziții bugetare echilibrate în termeni structurali, nu va fi atins în perioada acoperită de Programul de stabilitate pentru 2019. După ce a atins o valoare maximă de aproape 107 % din PIB în 2014 și a scăzut la 102 % din PIB în 2018, conform Programului de stabilitate pentru 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va descrește la 94 % până în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp însă, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2020, a țintelor de deficit preconizate nu au fost detaliate, ceea ce contribuie la deteriorarea preconizată a soldului structural în 2020 în condițiile menținerii politicilor actuale, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019.

               (7)La 5 iunie 2019, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din TFUE, ca urmare a nerespectării de către Belgia a regulii privind datoria în 2018. În urma evaluării tuturor factorilor relevanți, raportul a concluzionat că analiza actuală nu este pe deplin concludentă în ceea ce privește respectarea sau nerespectarea criteriului datoriei, astfel cum este definit în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/1997.

               (8)În Programul său de stabilitate pentru 2019, Belgia confirmă cererea din proiectul său de plan bugetar pentru 2019 de a beneficia de flexibilitate în cadrul componentei preventive, în temeiul „Poziției de consens privind flexibilitatea în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere” aprobată de Consiliul ECOFIN în februarie 2016. Belgia a solicitat o abatere temporară de 0,5 % din PIB de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu, în vederea punerii în aplicare a unor reforme structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Reformele structurale sunt: o reformă a sistemului de pensii, o „reorientare fiscală”, o reformă a impozitului pe profit, o reformă a pieței muncii, precum și o reformă a administrației publice. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2019 confirmă faptul că Belgia respectă criteriul de referință minim în 2019, oferind o marjă de siguranță în direcția atingerii pragului de deficit de 3 % din PIB. Toate măsurile au fost complet legiferate, cu excepția reformei administrației publice. Dată fiind natura lor, în special în cazul reorientării fiscale și al reformei impozitului pe profit, există încă incertitudini legate de impactul lor pe termen scurt, având în vedere mai ales faptul că acesta nu este neutru din punct de vedere bugetar, ceea ce a agravat poziția bugetară. Totuși, aceste reforme au îmbunătățit potențialul de creștere al economiei și au redus rata șomajului și riscurile de dezechilibre macroeconomice, având astfel un impact pozitiv asupra sustenabilității datoriei pe termen mediu și lung. Pe această bază, se poate considera în prezent că Belgia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în 2019, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, lucru care va fi monitorizat în cadrul semestrului european.

               (9)La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat ca Belgia să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete ( ) nu depășește 1,8 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Întrucât Belgia se califică pentru abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în temeiul clauzei privind reformele structurale, ajustarea structurală solicitată pentru 2019 poate fi redusă la 0,1 % din PIB, ceea ce corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor primare nete care nu depășește 2,8 % în 2019. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, există riscul unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru anii 2018 și 2019 luați împreună.

               (10)În 2020, având în vedere ponderea de peste 60 % din PIB a datoriei publice a Belgiei și deviația PIB preconizată de 0,1 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete ar trebui să nu depășească 1,6 %, în acord cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, în ipoteza menținerii politicilor actuale, există riscul ca în 2020 să se înregistreze o abatere semnificativă de la această cerință. La prima vedere, nu este de așteptat ca Belgia să respecte regula privind datoria în 2019 și în 2020. În general, Consiliul este de părere că în 2019 ar trebui luate măsuri care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere. Utilizarea oricăror venituri excepționale pentru a reduce și mai mult rata datoriei publice ar fi importantă. Sustenabilitatea pe termen mediu și lung a finanțelor publice ale Belgiei continuă să fie pusă în pericol din cauza combinației dintre ponderea ridicată a datoriei în PIB și creșterea preconizată a costurilor legate de îmbătrânirea populației, în special a costurilor legate de pensii și de îngrijirile pe termen lung. O serie de reforme ale sistemului de pensii au fost legiferate în 2015. Acestea conduc la o creștere a vârstei legale de pensionare de la 65 la 66 de ani, începând din 2025 și respectiv la 67 de ani, începând din 2030. În plus, cerințele privind vârsta și vechimea necesare pentru a putea solicita pensionarea anticipată au devenit mai stricte. Cu toate acestea, cheltuielile publice pentru pensii ar urma să continue să crească cu 2,9 puncte procentuale din PIB până în 2070, în special în următoarele două decenii. În plus, condițiile de pensionare anticipată pentru mai multe grupuri mari de funcționari rămân mai favorabile decât condițiile standard. Potrivit estimărilor, cheltuielile publice pentru îngrijirile pe termen lung vor crește cu 1,7 puncte procentuale din PIB, până în 2070, ceea ce reprezintă o creștere peste medie, pornind deja de la unul dintre cele mai înalte niveluri din UE. Fragmentarea organizațională a serviciilor de îngrijire pe termen lung, cu competențe repartizate în prezent la diferite niveluri administrative, pune probleme pentru unele aspecte ale eficienței cheltuielilor. Prin urmare, impactul net al transferului recent de responsabilități nu este clar deocamdată. Consolidarea guvernanței ar contribui la creșterea urmărită în materie de eficiență. De asemenea, sar putea eventual optimiza combinația de tipuri de îngrijiri, pentru a spori rentabilitatea sistemului de îngrijire pe termen lung.

               (11)Structura și eficiența cheltuielilor publice pot fi îmbunătățite pentru a face loc unor investiții publice mai mari. În pofida unei scăderi recente, cheltuielile totale ale Belgiei ca procent din PIB rămân printre cele mai ridicate din zona euro. Nivelul ridicat al cheltuielilor publice sugerează că există posibilitatea unei ajustări bugetare bazate mai mult pe cheltuieli. Având în vedere nivelul ridicat al cheltuielilor publice, rezultatele anumitor politici și calitatea anumitor servicii publice ridică probleme de rentabilitate. Analizele cheltuielilor și evaluările politicilor pot ajuta Belgia să prioritizeze și să îmbunătățească eficiența cheltuielilor publice. În plus, analizele cheltuielilor ar putea fi utilizate pentru a evalua eficiența sprijinului public indirect pentru cercetare și dezvoltare în întreprinderi. Ca procent din PIB, acest sprijin este unul dintre cele mai ridicate din Uniunea Europeană și a continuat să crească anul trecut. Autoritățile federale și regionale și-au exprimat recent interesul pentru integrarea analizei cheltuielilor în mecanismul lor bugetar.

               (12)În prezent, coordonarea bugetară între entități nu este suficient de flexibilă pentru a face loc investițiilor publice în proiecte de anvergură. Este esențial să existe o coordonare bugetară efectivă în cazul unui stat federal precum Belgia, în care o mare parte din competențele legate de gestionarea cheltuielilor a fost transferată administrațiilor publice subnaționale. Nu există încă un acord oficial cu privire la obiectivele anuale la toate nivelurile de guvernare, în ciuda acordului de cooperare semnat în 2013, iar acest fapt complică eforturile de coordonare bugetară. În contrast cu practica programelor de stabilitate anterioare, atunci când Comitetul de concertare „a luat act” de traiectoria bugetară, toate nivelurile de guvernare au aprobat traiectoria bugetară globală prezentată în Programul de stabilitate pentru 2018 și au sprijinit realizarea obiectivelor bugetare până în 2020 pentru toate nivelurile de guvernare. Deși această aprobare a adăugat credibilitate traiectoriei globale, nu a existat un acord formal privind obiectivele fiscal-bugetare anuale la fiecare nivel de guvernare. Lipsa unui acord privind obiectivele la fiecare nivel al guvernului poate submina viabilitatea traiectoriei globale către atingerea obiectivului pe termen mediu. În plus, acest lucru împiedică secțiunea „Necesarul de finanțare în sectorul public” din Consiliul superior al finanțelor să monitorizeze în mod eficace respectarea acestor obiective. Programul de stabilitate pentru 2019 conținea doar obiective bugetare globale și intermediare orientative, deoarece la 26 mai 2019 au avut loc alegerile la nivel federal și la nivelul regiunilor și comunităților.

               (13)Creșterea economică recentă a avut ca rezultat creșterea numărului de locuri de muncă și un nivel de ocupare a forței de muncă maxim pentru ultimii zece ani. Cu toate acestea, tranzițiile de la inactivitate sau șomaj la angajare rămân scăzute, iar Belgia nu este pe cale să își atingă obiectivul de ocupare a forței de muncă din cadrul Strategiei Europa 2020, de 73,2 %. Persistă disparități regionale puternice pe piața forței de muncă. Șomajul în rândul tinerilor este cu mult peste media Uniunii la Bruxelles. Participarea pe piața forței de muncă este scăzută pentru persoanele slab calificate, persoanele care provin dintr-un context de migrație, lucrătorii în vârstă și persoanele cu handicap, ceea ce sugerează că integrarea lor pe piața muncii este împiedicată atât de factori structurali, cât și de factori specifici fiecărui grup, în timp ce măsurile de activare existente nu sunt la fel de eficiente pentru toate grupurile de populație. Rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă (55-64 de ani) rămâne sub media UE, iar decalajul față de media Uniunii continuă să crească în cazul celor de peste 60 de ani. Persoanele care provin dintr-un context de migrație, în special femeile, continuă să se confrunte cu un nivel mai ridicat al șomajului, cu rate de activitate mai scăzute, cu un risc mai mare de sărăcie în ciuda faptului că sunt încadrate în muncă și cu situații în care ocupă locuri de muncă pentru care sunt supracalificate. Deși au fost luate unele măsuri de sprijinire a integrării nou-veniților și de combatere a discriminării, încă nu există o abordare coordonată pentru a soluționa provocările cu care se confruntă persoanele care provin dintr-un context de migrație. Pentru a soluționa problema participării scăzute pe piața forței de muncă, au fost luate măsuri ca parte a reformei pieței muncii (supranumită „Jobs Deal”), dar impactul acestora nu a fost încă evaluat.

               (14)Există în continuare contrastimulente financiare importante care descurajează încadrarea în muncă. Deși reorientarea fiscală a redus sarcina fiscală asupra costului forței de muncă, aceasta rămâne ridicată, în medie, pentru toate persoanele cu venituri salariale, cu excepția lucrătorilor cu venituri salariale foarte mici (cincizeci la sută din salariul mediu). Belgia rămâne singurul stat membru în care prestațiile de șomaj nu sunt limitate în timp, deși acestea scad treptat. Există contrastimulente financiare care descurajează persoanele aflate în concediu medical prelungit, persoanele cu handicap și persoanele care aduc al doilea venit în familie să lucreze cu normă întreagă. În special, părinții singuri (și, într-o mai mică măsură, cuplurile care au copii) au stimulente financiare limitate pentru a (re)începe să lucreze (cu normă întreagă), din cauza unei combinații între costuri și beneficiile retrase. În plus, pot apărea probleme de coordonare din cauza împărțirii responsabilităților în materie de protecție socială între nivelul federal, cel regional și cel local. Sistemul de securitate socială nu acoperă toate persoanele încadrate în muncă, iar unele dintre acestea nu beneficiază de protecție socială.

               (15)Scăderea performanței educaționale și existența unor disparități semnificative în cadrul sistemului de învățământ rămân un motiv de îngrijorare. Procentul de tineri care nu dețin competențe de bază poate fi îmbunătățit în special în Comunitatea franceză, unde cota se situează peste media OCDE. Decalajul în ceea ce privește rezultatele școlare din cauza situației socioeconomice și a provenienței dintr-un context de migrație este ridicat. Cadrele didactice au nevoie de mai mult sprijin pentru a face față diversității. Rămâne valabilă necesitatea de a adapta dezvoltarea profesională continuă a cadrelor didactice. Reformele menite să îmbunătățească rezultatele școlare și să diminueze disparitățile trebuie să fie intensificate pentru a stimula o creștere economică bazată pe cunoaștere, durabilă și favorabilă incluziunii, precum și incluziunea socială. Se fac progrese în punerea în aplicare a „Pactului de excelență”, reforma școlară emblematică a Comunității franceze menită să amelioreze competențele de bază, eficiența și guvernanța și să reducă inegalitățile. Decretele privind organizarea muncii profesorilor, programa comună de bază în școli, statutul directorilor de școli și consolidarea cunoștințelor de limbă franceză a elevilor nou-veniți au fost adoptate și vor fi aplicabile începând din septembrie 2020. Comunitatea flamandă pune în aplicare unele reforme în învățământul secundar începând cu 2019/2020, însă monitorizarea timpurie a elevilor rămâne problematică. Impactul acestor reforme și măsuri va depinde în foarte mare măsură și de eficacitatea punerii în aplicare și a monitorizării lor. Parlamentul federal a redus vârsta la care începe învățământul obligatoriu de la șase la cinci ani. Având în vedere nivelurile deja ridicate ale cheltuielilor pentru educație, vor trebui implementate reforme cu un accent mai puternic pe creșterea eficienței și a eficacității sistemului, precum și pe capacitatea sa de a furniza competențe relevante pentru viitor și pentru piața forței de muncă.

               (16)Inadecvarea competențelor și mobilitatea scăzută a locurilor de muncă reprezintă un obstacol în calea creșterii numărului de locuri de muncă și a productivității. În pofida mai multor măsuri regionale și federale adoptate pentru a reduce deficitul de competențe și pentru a spori activarea, inclusiv a celor din reforma „Jobs Deal”, se observă o penurie de forță de muncă în mai multe sectoare, în special în domeniul tehnologiilor informației și comunicațiilor, al construcțiilor și al sănătății. Creșterea sectorului construcțiilor este frânată de lipsa de competențe și de penuria de personal. Există nevoi importante în ceea ce privește recalificarea și perfecționarea competențelor forței de muncă în anumite sectoare. Participarea adulților la programe de educație și formare profesională și mobilitatea profesională sunt, de asemenea, scăzute. Competențele lingvistice slabe sunt o problemă importantă, în special la Bruxelles, unde aproximativ 50 % din ofertele de locuri de muncă necesită cunoașterea atât a limbii franceze, cât și a celei neerlandeze, în conformitate cu Programul național de reformă. Rata de absolvire a învățământului terțiar este ridicată, dar există prea puțini absolvenți de științe, tehnologie, inginerie și matematică (STIM). În 2016, Belgia s-a situat pe locul 26 în UE la rata absolvenților de învățământ terțiar în domeniul STIM și a înregistrat o rată scăzută pentru noii înscriși în facultățile de profil, în special în rândul femeilor. Flandra a înregistrat progrese în aplicarea generală a „Planului de acțiune STIM 2012-2020”, însă numărul absolvenților de învățământ secundar STIM pe filiere tehnice și profesionale a stagnat începând din 2010. Comunitatea franceză nu dispune de nicio strategie politică pentru încurajarea STIM și nu a început încă implementarea planului pentru școli adoptat recent, intitulat „Strategia pentru educația digitală”. Penuria de specialiști care să aibă cunoștințe antreprenoriale în domeniul științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii frânează dezvoltarea întreprinderilor nou-înființate (start-up-uri). Nivelul general al competențelor digitale este bun, dar nu arată o tendință de îmbunătățire. Programul național de reformă subliniază acordul dintre Flandra și Valonia menit să încurajeze mobilitatea forței de muncă între regiuni.

               (17)Cercetarea și dezvoltarea sunt concentrate în câteva industrii, iar inovațiile nu se difuzează suficient către restul economiei, ceea ce frânează creșterea productivității. Cercetarea publică pare să se situeze sub media Uniunii în toate regiunile și comunitățile, mai puțin în Flandra. În ceea ce privește cercetarea, dezvoltarea și inovarea, există, de asemenea, disparități regionale și subregionale. Pactul național pentru investiții strategice vede consolidarea digitalizării ca pe o modalitate promițătoare de stimulare a productivității și a capacității de inovare a Belgiei. Acest lucru necesită investiții în infrastructura digitală, inclusiv luarea de măsuri practice pentru implementarea cu succes a tehnologiei 5G și investiții în dezvoltarea capitalului uman și a spiritului antreprenorial, precum și o adoptare accelerată a tehnologiei digitale, în special de către acele firme care sunt în urmă.

               (18)Calitatea infrastructurii rutiere se deteriorează după ani de investiții publice reduse. În același timp, menținerea unei rețele extinse și dense nu pare a fi rentabilă pentru regiuni și pentru autoritățile locale. Drumurile belgiene sunt printre cele mai congestionate din Uniune. Infrastructura feroviară este densă și de bună calitate, însă finalizarea și modernizarea acesteia rămân o provocare. Se înregistrează aglomerații în special în jurul orașului Bruxelles și la accesul către porturile din Antwerpen și Zeebrugge. Sunt prevăzute investiții semnificative în infrastructura feroviară suburbană și în sistemele de semnalizare aferente, dar acestea sunt frânate în special de normele de alocare a bugetului între regiuni. În plus, stimulentele care denaturează concurența și barierele în calea concurenței și a investițiilor în serviciile de transport feroviar intern de călători și în serviciile de transport interurban cu autocarul limitează oferta și cererea de servicii de transport alternative colective și cu emisii reduse de carbon. Congestionarea din ce în ce mai mare se explică, în parte, prin creșterea continuă a numărului de autoturisme, stimulată de gratuitatea utilizării drumurilor, de deducerile pentru mașinile de serviciu și de taxele de mediu reduse. Nivelul ridicat al taxelor pe tranzacțiile cu bunuri imobile și sistemul cu mașini de serviciu descurajează mobilitatea. Calitatea serviciilor feroviare a scăzut, iar oferta de transport public urban și urban-rural ar putea fi îmbunătățită, în special în Valonia, unde accesul la locuri de muncă reprezintă o constrângere majoră pentru persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă. Potrivit Programului național de reformă, în toate regiunile sunt în curs de desfășurare investiții și reforme importante, în timp ce la nivel federal și în cooperare cu regiunile, finalizarea rețelei de căi ferate suburbane din jurul orașului Bruxelles progresează. Belgia a adoptat legea care deschide serviciile interne de transport feroviar, însă ponderea transportului de călători prestat în temeiul obligațiilor de serviciu public cu un contract atribuit direct rămâne foarte ridicată în Belgia. Operatorii privați de transport cu autobuzul nu au voie să opereze servicii de transport interurban cu autocarul. Reglementările pentru taximetrie variază de la o autoritate locală la alta. Deși regiunile și-au dezvoltat propriile planuri de mobilitate, coordonarea complexă împiedică o viziune coerentă asupra mobilității în interiorul Belgiei și probabil și asupra mobilității dintre Belgia și regiunile și orașele învecinate. Autoritatea de reglementare din domeniul feroviar și-ar putea extinde domeniul de aplicare a activităților sale de reglementare.

               (19)Sunt necesare investiții substanțiale pentru a sprijini tranziția energetică. Renovarea parcului imobiliar vechi, care datează de dinaintea introducerii normelor energetice, va contribui la atingerea obiectivelor de reducere a emisiilor pentru 2020 și 2030. Extinderea utilizării combustibililor alternativi este destul de lentă. Sunt necesare investiții majore în generarea de energie, în capacitatea de interconectare, în rețelele energetice inteligente, în instalațiile de stocare și în eficiența energetică.

               (20)În ciuda eforturilor guvernului, sarcina administrativă și de reglementare pe care o suportă întreprinderile rămâne grea și afectează negativ spiritul antreprenorial. Impozitarea a fost simplificată pentru întreprinderile nou-înființate (start-up-uri) și pentru întreprinderile mici, dar rămâne complexă pentru investițiile financiare. Belgia și-a reformat legislația privind societățile comerciale, reducând numărul de forme juridice pentru societăți, facilitând comunicarea juridică electronică, reducând cerințele minime de capital și, în conformitate cu Programul național de reformă, reformând legislația în materie de insolvență pentru a include în special profesiile liberale. Însă în pofida acestor eforturi, autorizațiile de construcție se eliberează cu întârzieri mari, înregistrarea proprietăților este costisitoare, iar procedurile judiciare durează mult. Justiția administrativă se confruntă cu provocări din cauza lipsei de resurse și a duratei procedurilor, factori care produc întârzieri importante, în special la eliberarea autorizațiilor de construcție, dar și în cazul procedurilor de achiziții. În plus, coordonarea politicilor climatice, energetice, digitale și de transport este complexă și nu este întotdeauna eficientă. Cooperarea dintre autoritățile vamale și autoritățile de supraveghere a pieței este insuficientă, fapt care sporește riscul ca unele mărfuri neconforme să intre în UE prin frontierele belgiene. Evaluarea impactului ar putea fi mai bine integrată în procesul de elaborare a politicilor. Calitatea serviciilor publice digitale pentru întreprinderi este scăzută. Faptul că sistemul de justiție nu este încă digitalizat rămâne o provocare serioasă, în special în ceea ce privește colectarea datelor. Finalizarea digitalizării justiției este o condiție importantă pentru îmbunătățirea în continuare a calității sistemului judiciar, de exemplu pentru modernizarea proceselor operaționale și pentru o mai bună gestionare a resurselor umane și financiare în instanțe.

               (21)Obstacolele în calea concurenței și a investițiilor cu care se confruntă mai multe servicii pentru întreprinderi împiedică productivitatea și creșterea. Cotele de intrare ale noilor furnizori de servicii sunt semnificativ sub media UE, în timp ce marjele de profit sunt peste media UE. Indicatorul de restricționare al Comisiei arată că în Belgia cadrul de reglementare pentru contabili, consultanți fiscali, arhitecți și agenți imobiliari este considerabil mai restrictiv decât media UE. O lege recent adoptată a introdus cerințe și mai stricte pentru agenții de brevetare. Biroul federal de planificare estimează că o reducere ambițioasă a sarcinii de reglementare pentru serviciile juridice, de contabilitate și de arhitectură ar crește productivitatea muncii. Onorariile reglementate ale notarilor pentru tranzacțiile imobiliare sunt semnificativ de mari, povară care se adaugă taxelor de înregistrare ridicate. Regiunile au reformat în mod inegal meseriile din domeniul artizanatului și al comerțului. Sectorul comerțului cu amănuntul se confruntă în continuare cu restricții operaționale care îi frânează productivitatea și descurajează investițiile. Sectorul supermarketurilor prezintă un nivel suboptim de concurență, în principal din cauza concentrării ridicate și a dinamicii scăzute în ceea ce privește intrarea și ieșirea de pe piață. Potrivit indicatorului privind restricționarea comerțului cu amănuntul, Belgia ocupă locul al șaselea în topul celor mai restrictive medii operaționale pentru comercianții cu amănuntul. Programul național de reformă evidențiază reformele recente din Bruxelles menite să faciliteze înființarea unităților de vânzare cu amănuntul. Piața telecomunicațiilor este caracterizată de un nivel ridicat de concentrare (accentuat și mai mult de o serie de preluări recente) și de o concurență slabă. Acest lucru este ilustrat și de prețurile relativ ridicate la serviciile fixe, față de prețurile din alte țări cu caracteristici similare. În rețelele fixe, piața cu amănuntul este caracterizată de duopoluri definite geografic formate din operatori tradiționali și operatori de rețele de cablu. Acest lucru poate crea obstacole în calea furnizării de către unii operatori a unor servicii grupate convergente fix-mobil. Programul național de reformă subliniază faptul că a fost adoptată reforma legislației economice, menită să amelioreze conformitatea cu legislația concurenței și funcționarea Autorității belgiene de concurență prin eficientizarea procedurilor și reducerea riscului unor noi litigii în fața Curții (Cour des Marchés/Marktenhof). Autoritatea belgiană de concurență dispune de resurse limitate în raport cu resursele autorităților de concurență din alte state membre.

               (22)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară
                  6
               . Acest lucru i-ar permite Belgiei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

               (23)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză amplă a politicii economice a Belgiei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Belgiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (24)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  7
                se reflectă îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos.

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2019-2020, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 1,6 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ratei datoriei publice. Să continue reformele pentru a asigura sustenabilitatea fiscală a sistemului de îngrijire pe termen lung și a sistemului de pensii, inclusiv prin limitarea posibilităților de ieșire anticipată de pe piața muncii. Să îmbunătățească structura și eficiența cheltuielilor publice, în special prin analize ale cheltuielilor și să amelioreze coordonarea politicilor fiscale de către toate nivelurile de guvernare, pentru a face loc investițiilor publice.

               2.Să elimine contrastimulentele pentru încadrarea în muncă și să sporească eficacitatea politicilor active privind piața muncii, în special pentru lucrătorii slab calificați, pentru lucrătorii în vârstă și pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație. Să îmbunătățească performanțele și caracterul incluziv al sistemelor de educație și de formare profesională și să reducă decalajul între competențe și cererea pieței.

               3.Să axeze politica economică în materie de investiții pe transportul durabil, inclusiv modernizarea infrastructurii feroviare, pe sectorul energetic cu emisii scăzute de dioxid de carbon, pe eficiența energetică și pe cercetare și inovare, în special în ceea ce privește digitalizarea, ținând seama de disparitățile regionale. Să soluționeze provocările din ce în ce mai mari legate de mobilitate, prin consolidarea stimulentelor și eliminarea barierelor din calea creșterii cererii și ofertei de transport colectiv și cu emisii scăzute.

               4.Să reducă sarcina de reglementare și pe cea administrativă pentru a stimula spiritul antreprenorial și pentru a elimina barierele din calea concurenței în domeniul serviciilor, în special al serviciilor de telecomunicații, al comerțului cu amănuntul și al serviciilor profesionale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 1000 final.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și pe cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

                     (6)

                        Documentul de lucru al serviciilor Comisiei SWD(2019) 1000 final.

                     (7)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 507 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („recomandarea pentru zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Irlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos. În special, axarea politicii economice în materie de investiții pe domeniile specificate și introducerea de măsuri fiscale vor contribui la abordarea celei de a doua recomandări pentru zona euro în ceea ce privește sprijinirea investițiilor, aducerea de îmbunătățiri finanțelor publice și combaterea planificării fiscale agresive.

               (3)Raportul de țară pentru Irlanda din 2019
                  3
                a fost publicat la data de 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de această țară în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019
                  4
               . În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, stocurile mari de datorii publice și private și de pasive externe nete fac ca Irlanda să fie vulnerabilă la șocuri negative, dar variabilele de flux au continuat să se îmbunătățească. Stocul datoriei private rămâne ridicat, dar creșterea economică sprijină în continuare reducerea acestuia. Activitățile întreprinderilor multinaționale continuă să influențeze datoria companiilor. Datoria gospodăriilor pare a fi, în linii mari, conformă cu fundamentele economice, chiar dacă este ridicată în raport cu venitul disponibil. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă, în timp ce deficitul se apropie de o poziție de echilibru. Prețurile locuințelor au crescut într-un ritm rapid, timp de mai mulți ani, dar acest ritm s-a încetinit în ultima vreme. Prețurile locuințelor sunt determinate în mare măsură de constrângerile în materie de ofertă și nu există dovezi clare de supraevaluare. Stocul de credite neperformante, deși încă ridicat, a scăzut și mai mult, chiar dacă întârzierile pe termen lung la plată se reduc într-un ritm mai lent.

               (4)La 17 aprilie 2019, Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, iar la 29 aprilie 2019 – Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (6)În prezent, Irlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2019, guvernul preconizează că soldul total se va îmbunătăți până la 0,2 % din PIB în 2019 și că va continua să se îmbunătățească treptat, ajungându-se la un excedent de 1,3 % din PIB în 2023. Pe baza soldului structural recalculat
                  7
               , se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,5 % din PIB, va fi realizat până în 2020. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 61,1 % în 2019 și va continua să scadă până la 51,6 % în 2023. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2020 nu au fost suficient detaliate.

               (7)La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Irlandei să realizeze obiectivul bugetar pe termen mediu în 2019. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  8
                de 7,0 % în 2019, care corespunde unei deteriorări permise a soldului structural de 0,3 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, este de așteptat ca Irlanda să respecte ajustarea bugetară recomandată în 2019.

               (8)În 2020, Irlanda ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, această situație este coerentă cu o rată de creștere nominală maximă a cheltuielilor publice primare nete de 3,7 %
                  9
               , care corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,7 % din PIB. Se preconizează că Irlanda va îndeplini obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă, depășind nivelul impus de regula privind datoria. În general, Consiliul consideră că Irlanda va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și în 2020. Având în vedere diferența dintre PIB-ul calculat și producția internă din Irlanda și impactul acestei diferențe asupra ponderii datoriei în PIB, precum și condițiile ciclice actuale din Irlanda și riscurile externe sporite, ar fi important să se utilizeze orice venituri excepționale pentru a reduce și mai mult ponderea datoriei publice în produsul intern brut.

               (9)Situația finanțelor publice a continuat să se îmbunătățească datorită unei creșteri solide a producției, însă persistă riscuri de volatilitate a veniturilor, iar rezistența veniturilor la fluctuațiile de natură economică și la șocurile negative poate fi consolidată și mai mult. Limitarea domeniului de aplicare și a numărului cheltuielilor fiscale și lărgirea bazei de impozitare ar îmbunătăți stabilitatea veniturilor în contextul volatilității economice. Cu toate că Irlanda a majorat rata mai scăzută a taxei pe valoarea adăugată aplicată activităților turistice, unele măsuri fiscale recente s-au axat pe reduceri și scutiri. În plus, Irlanda dispune și de alte posibilități de îmbunătățire a modului în care sistemul său fiscal poate sprijini obiectivele de mediu. Aceste eforturi ar putea consta în reducerea subvențiilor acordate pentru combustibilii fosili și transmiterea către investitori a unui semnal mai puternic în privința prețurilor, prin asumarea unui calendar al creșterilor taxei pe carbon în următorul deceniu.

               (10)Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru a spori eficiența și echitatea sistemelor fiscale, astfel cum s-a menționat în recomandarea privind zona euro pentru 2019. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația UE. Irlanda a luat măsuri de combatere a planificării fiscale agresive, dar nivelul ridicat al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB sugerează că normele fiscale ale Irlandei sunt utilizate de întreprinderi care practică planificarea fiscală agresivă. Din cauza aplicării limitate a reținerii la sursă a impozitelor pentru plățile în străinătate (și anume, de la rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) efectuate, cu titlu de redevențe și dividende, de întreprinderi cu sediul în Irlanda, este posibil ca respectivele plăți să nu facă deloc obiectul impunerii, dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară.

               (11)Costurile legate de îmbătrânirea populației continuă să prezinte riscuri la adresa sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Se preconizează că cheltuielile cu asistența medicală vor crește de la 4,1 % din PIB în 2016 la 5,1 % în 2070, nivelul maxim de 5,2 % urmând să fie atins în 2063. Deși unele aspecte ale sistemului de sănătate din Irlanda funcționează bine sau s-au îmbunătățit, sistemul este ineficient, întâmpină dificultăți în satisfacerea cererii și nu oferă servicii de asistență medicală coordonate și integrate. Pentru a atenua presiunile tot mai mari ale cererii, guvernul irlandez a aprobat Strategia de punere în aplicare Sláintecare și a instituit Biroul de punere în aplicare a Programului Sláintecare, pentru a reforma și a moderniza în mod cuprinzător serviciile de sănătate și de asistență socială din Irlanda în următorii 10 ani. Reforma planificată reprezintă o viziune credibilă pentru ca sistemul de sănătate să devină general accesibil și durabil, să răspundă cerințelor unei populații în curs de îmbătrânire și să se orienteze către asistența medicală comunitară, punând în mai mare măsură accentul pe prevenție. Acest lucru poate avea un impact pozitiv în ceea ce privește reducerea dependenței de terapia acută, ceea ce ar face ca asistența medicală să fie mai eficientă din punctul de vedere al costurilor. Cu toate acestea, punerea în aplicare este pusă în pericol de dificultățile cu care se confruntă sistemul de sănătate în ceea ce privește abordarea problemei pe care o reprezintă dubla asigurare pe piața asigurărilor de sănătate și gestionarea în mod eficace a propriului buget, a performanței și a forței de muncă pe termen scurt. Costurile pe termen scurt vor trebui, de asemenea, să fie limitate la realizarea viziunii Sláintecare pe termen lung.

               (12)În pofida eforturilor anterioare ale guvernului de a limita cheltuielile cu pensiile publice, se preconizează că deficitul total al sistemului de pensii va crește în mod semnificativ pe termen lung, ca urmare a majorării cheltuielilor cu pensiile de la 5 % din PIB în 2016 la 6,6 % în 2070, nivelul maxim de 7,5 % urmând a se atinge în 2053. Punerea în aplicare integrală și în timp util a foii de parcurs prezentate privind reforma pensiilor este esențială pentru ca sistemul de pensii irlandez să devină mai sustenabil din punct de vedere fiscal.

               (13)Sporirea investițiilor în competențe, educație și formare, precum și în incluziunea socială este esențială pentru a îmbunătăți productivitatea Irlandei și creșterea favorabilă incluziunii pe termen lung a acesteia. Contracția pieței forței de muncă, precum și penuriile de competențe și neconcordanțele între cererea și oferta de competențe care apar în anumite sectoare necesită eforturi pentru a implica grupurile inactive de potențiali lucrători și pentru a investi în capitalul uman insuficient valorificat. Se pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește promovarea actualizării competențelor și o mai bună aliniere a programelor de învățământ și de formare profesională la nevoile pieței forței de muncă. Procentul scăzut al lucrătorilor care au competențe digitale de bază necesită investiții suplimentare în formarea și actualizarea competențelor la locul de muncă ale forței de muncă adulte. Efectuarea de investiții în asigurarea accesului la servicii de îngrijire a copiilor de calitate și la prețuri accesibile și punerea în aplicare a Programului național de îngrijire a copiilor (National Childcare Scheme) vor contribui la creșterea ratei destul de scăzute de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor. Rata de participare a persoanelor cu handicap pe piața forței de muncă este una dintre cele mai scăzute din Europa. Numărul de persoane care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii rămâne unul dintre cele mai ridicate din UE, ceea ce arată că se poate face mai mult în ceea ce privește punerea în aplicare a unor strategii de activare mai integrate și mai orientate pentru a sprijini acest grup specific.

               (14)Nivelul scăzut al investițiilor înregistrat în anii care au urmat expansiunii economice are, în prezent, consecințe nefaste asupra disponibilității locuințelor la prețuri accesibile și a locuințelor sociale, precum și asupra disponibilității unor infrastructuri adecvate în sectorul transporturilor și în cel al energiei curate, al serviciilor de alimentare cu apă și al serviciilor în bandă largă de foarte mare viteză, ceea ce ridică bariere în calea investițiilor efectuate de întreprinderi. În plus, emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut puternic în ultimii 5 ani. Îmbunătățirea infrastructurii, combinată cu amenajarea teritoriului, ar putea fi un factor esențial pentru ameliorarea ofertei de locuințe, creșterea investițiilor private, stimularea creșterii productivității și asigurarea unei dezvoltări economice regionale echilibrate. Conectivitatea adaptată exigențelor viitorului și competențele digitale suficiente rămân esențiale, astfel încât întreprinderile naționale să poată să utilizeze în mod eficace tehnologia digitală și sectorul intern al tehnologiei informației și comunicațiilor să prospere. Există în continuare provocări semnificative în ceea ce privește accesul la serviciile în bandă largă de foarte mare viteză, în special în zonele rurale. Mai multe investiții în infrastructura din sectorul energiei curate, al transporturilor curate și al celor publice și al serviciilor de alimentare cu apă, precum și intensificarea eforturilor depuse în domeniul decarbonizării, al eficienței energetice, al energiei din surse regenerabile și al economiei circulare ar ajuta Irlanda în tranziția sa către o economie cu emisii reduse de carbon și rezilientă din punctul de vedere al mediului.

               (15)Cu toate că lansarea Planului național de dezvoltare ar putea conduce, în cele din urmă, la oferirea unei infrastructuri de bază suplimentare, capacitatea redusă a sectorului construcțiilor ar putea deveni un obstacol în calea punerii în aplicare în timp util a acestui plan. În plus, diversificarea conexiunilor rețelelor de transport maritim și de energie cu Europa continentală ar putea spori reziliența economiei la șocurile externe. Irlanda nu a reușit până acum să disocieze creșterea sa economică de emisiile de gaze cu efect de seră și de poluanții atmosferici. Emisiile de gaze cu efect de seră au crescut constant, în special în sectoarele transporturilor, agriculturii, energiei și mediului construit. Lipsa progreselor în acest domeniu va îngreuna îndeplinirea de către Irlanda a obligațiilor sale față de UE, sporind în același timp costurile acțiunilor viitoare.

               (16)Persistența unei oferte insuficiente, la care se adaugă creșterea cererii, continuă să alimenteze majorarea prețurilor din sectorul imobiliar. Cu toate că prețurile nu par să fi fost supraevaluate în 2017, accesibilitatea din punct de vedere financiar devine un motiv de îngrijorare. Penuria ofertei de locuințe afectează, de asemenea, locuințele sociale din cauza investițiilor și a construcțiilor insuficiente din ultimul deceniu. Cu toate că cererea anuală este estimată la aproximativ 72 000 de unități, în 2019 este planificată livrarea a doar 10 000 de unități. Pentru alte 17 000 de persoane, este prevăzută acordarea de asistență prin intermediul Programului de ajutoare pentru locuințe (Housing Assistance Payment) sau al Programului pentru închirierea de locuințe (Rental Accommodation Scheme) din Irlanda, dar acordarea acestei asistențe riscă să accentueze creșterea chiriilor pe piața privată a închirierii, a cărei ofertă este deja limitată. În special în zona Dublin, numeroase locuințe sociale nu sunt ocupate la capacitatea lor maximă, unul dintre motive fiind practicile învechite de succesiune. Combinația inadecvată de tipuri de locuințe sociale oferite, corelată cu numărul foarte limitat de locuințe la prețuri accesibile și cu chirii care acoperă doar costurile (cost-rental accommodation) sunt factori care agravează și mai mult situația. Acest lucru a dus la o creștere constantă a numărului de persoane și de familii care trăiesc în locuințe pentru cazuri de urgență, numărul persoanelor fără adăpost ajungând la noi niveluri-record în februarie 2019.

               (17)Promovarea productivității bazate pe inovare a întreprinderilor naționale este esențială pentru a sprijini creșterea mai robustă și mai rezilientă a productivității în această țară. Cheltuielile cu cercetarea și dezvoltarea ale mediului de afaceri continuă să crească, dar rămân sub media UE și sunt foarte concentrate în întreprinderile cu capital străin. Politicile de inovare pot fi adaptate, astfel încât să sprijine mai bine întreprinderile mici și mijlocii irlandeze. Sprijinul indirect (și anume, creditele fiscale) rămâne principalul instrument de sprijin public pentru cercetare și dezvoltare în Irlanda (reprezentând 80 % din totalul sprijinului public). Legăturile mai puternice dintre întreprinderile multinaționale și cele naționale ar putea contribui la o mai bună difuzare a inovării în întreaga economie. În plus, o cooperare mai strânsă între întreprinderi și centrele publice de cercetare ar spori, de asemenea, potențialul de inovare.

               (18)Cu toate că nivelurile scăzute ale cheltuielilor publice cu cercetarea și dezvoltarea continuă să provoace îngrijorare (1,05 % din PIB în comparație cu media UE de 2 %), programul recent adoptat privind locurile de muncă, intitulat „Future Jobs Ireland 2019”, oferă un cadru promițător pentru a stimula inovarea și evoluțiile tehnologice și pentru a îmbunătăți productivitatea întreprinderilor mici și mijlocii. Cu toate acestea, punerea în aplicare pe deplin a programului menționat va depinde de o creștere semnificativă a cheltuielilor publice cu cercetarea și inovarea și de transpunerea programului recent adoptat în măsuri concrete de politică. În forma sa actuală, această listă ambițioasă de măsuri nu prevede încă detalii importante și date precise de punere în aplicare. De exemplu, pentru acțiunile care urmează să fie întreprinse în 2019, nu au fost identificate măsuri de sporire a disponibilității investițiilor de capital pe termen lung pentru a sprijini întreprinderile naționale să își extindă activitatea; mixul de politici menit să încurajeze întreprinderile mici și mijlocii să investească în noile tehnologii combină creditele fiscale și stimulentele nefiscale pentru a încuraja întreprinderile mici și mijlocii să investească în inovare, dar amploarea relativă a acestor măsuri rămâne necunoscută. Cu toate că strategia recunoaște importanța infrastructurii de bandă largă pentru productivitate, nu sunt planificate acțiuni și rezultate precise pentru a reduce decalajul dintre Irlanda și alte țări ale UE în ceea ce privește punerea în aplicare a unor rețele în bandă largă adaptate exigențelor viitorului, în conformitate cu obiectivele UE referitoare la societatea gigabiților stabilite pentru 2025.

               (19)Disparitățile regionale din Irlanda sunt semnificative și s-au adâncit în ultimul deceniu. Irlanda înregistrează disparități economice regionale destul de ridicate comparativ cu alte țări ale UE în ceea ce privește PIB-ul pe cap de locuitor. În perioada 2000-2016, PIB-ul pe cap de locuitor în regiunile Sud și Est a crescut cu 74 %, respectiv cu 63 de puncte procentuale mai mult decât în regiunile de frontieră, Centru și Vest, iar creșterea s-a accelerat după 2012. Până în 2016, PIB-ul pe cap de locuitor în regiunile Sud și Est a fost de 2,6 ori mai mare decât în regiunile de frontieră, Centru și Vest. Zona Dublin, în care trăiește 40 % din populația Irlandei, a contribuit cu 62 de puncte procentuale la creșterea PIB-ului în perioada 2000-2016.

               (20)Barierele de reglementare din calea antreprenoriatului (în special anumite reglementări referitoare la proprietățile imobiliare comerciale și la serviciile juridice) afectează intrarea și ieșirea întreprinderilor de pe piață și, prin urmare, productivitatea întreprinderilor naționale irlandeze. Barierele la intrarea pe piețele cu amănuntul reprezintă o provocare. Irlanda se numără printre primele cinci țări cu cel mai mare număr de cerințe procedurale în ceea ce privește stabilirea punctelor de vânzare cu amănuntul. Comercianții cu amănuntul se confruntă cu obstacole procedurale care întârzie deschiderea de noi magazine și sporesc costurile aferente și pot avea un impact negativ asupra structurii și a dinamicii pieței.

               (21)Noua Lege privind reglementarea serviciilor juridice (Legal Services Regulation Act) nu a fost încă pusă în aplicare, dat fiind că se înregistrează în continuare întârzieri semnificative în introducerea reglementărilor, chiar dacă sunt în curs de desfășurare consultările pregătitoare. Permiterea accesului profesional direct al avocaților pledanți în cauze de contencios, precum și autorizarea persoanelor juridice de a dobândi statutul de partener în toate tipurile de practici juridice rămân posibilități incerte. Pe de altă parte, trebuie să se evite normele de operare și gestionare excesiv de complexe pentru practicile multidisciplinare. O punere în aplicare ambițioasă a reformelor în curs reprezintă o prioritate absolută. Inițiativa „Ambition 2.3” din cadrul programului „Future Jobs Ireland 2019” ar trebui să soluționeze problemele legate de costul serviciilor juridice, însă singurul rezultat prevăzut a fi obținut în 2019 este provizoriu, iar calendarul este ambiguu. Întârzierile în punerea în aplicare a acestei reforme contribuie la costul ridicat al serviciilor juridice în Irlanda, în detrimentul întreprinderilor, în special al celor mici și mijlocii, și al persoanelor fizice. Dat fiind faptul că serviciile juridice reprezintă un factor important al altor servicii pentru întreprinderi, restricțiile din acest sector contribuie la costul ridicat al altor servicii (de exemplu, al asigurărilor).

               (22)Ratele creditelor neperformante au continuat să scadă și s-au redus cu 3,4 puncte procentuale, atingând nivelul de 7,8 % în al treilea trimestru al anului 2018. Băncile sunt pe cale să își atingă obiectivele de reducere, susținute de vânzările de portofoliu, de eforturile de restructurare și de creșterea prețurilor în sectorul imobiliar. Întârzierile pe termen lung la plata creditelor ipotecare (scadente de peste 2 ani) rămân relativ mari, contribuind la menținerea ratei creditelor neperformante peste media zonei euro. S-au propus o serie de inițiative și de proiecte de lege, cum ar fi proiectul „fără consimțământ, nu se efectuează vânzarea” (no consent, no sale) pentru a face față impactului social și economic al rezoluției creditelor neperformante, inclusiv în cazul gospodăriilor vulnerabile. Registrul de credite a devenit pe deplin funcțional pentru creditele de consum în 2018 și va avea o importanță crucială pentru a evalua dacă debitorii au capacitatea de a-și rambursa datoriile. Procedurile de insolvență și utilizarea opțiunilor judiciare și extrajudiciare pentru rezoluția întârzierilor la plată rămân limitate. Reducerea în continuare a întârzierilor pe termen lung la plata creditelor ipotecare, valorificând în același timp inițiativele destinate gospodăriilor vulnerabile, fără a crea obstacole nejustificate pentru rezoluția creditelor neperformante rămâne o provocare și necesită o monitorizare continuă.

               (23)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară
                  10
               . Acest lucru ar permite Irlandei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

               (24)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (25)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz conform căruia este de așteptat ca Irlanda să respecte Pactul de stabilitate și de creștere.

               (26)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în 2019 și 2020, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își atingă în 2020 obiectivul bugetar pe termen mediu; să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în produsul intern brut; să limiteze domeniul de aplicare și numărul cheltuielilor fiscale și să lărgească baza de impozitare; să continue să remedieze elementele sistemului fiscal care pot facilita planificarea fiscală agresivă și să se axeze, în special, pe plățile în străinătate; să abordeze creșterea preconizată a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației prin sporirea eficacității sistemului de sănătate din punctul de vedere al costurilor și prin punerea în aplicare pe deplin a planurilor de reformă a pensiilor.

               2.Să ofere sprijin personalizat de integrare activă și să faciliteze actualizarea competențelor, în special în cazul grupurilor vulnerabile și al persoanelor care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii; să sporească accesul la servicii de îngrijire a copiilor la prețuri accesibile și de calitate.

               3.Să axeze politica economică legată de investiții pe tranziția către emisii scăzute de dioxid de carbon și pe tranziția energetică, pe reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, pe transporturile durabile, pe aprovizionarea cu apă, pe infrastructura digitală, precum și pe locuințele la prețuri accesibile și pe locuințele sociale, ținând seama de disparitățile regionale; să pună în aplicare măsuri, inclusiv cele prevăzute în strategia „Future Jobs”, pentru a diversifica economia și a îmbunătăți productivitatea întreprinderilor irlandeze – în special productivitatea întreprinderilor mici și mijlocii – prin utilizarea în mai mare măsură a instrumentelor de finanțare directă pentru a stimula cercetarea și inovarea și prin reducerea barierelor de reglementare din calea antreprenoriatului.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1006 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

                     (8)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate. Criteriul de referință în materie de cheltuieli utilizat în cazul Irlandei reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015. Conform abordării adoptate de autoritățile irlandeze în calculele lor pentru bugetul 2017, Comisia a utilizat media ratelor potențiale de creștere din 2014 și 2016.

                     (9)

                        La fel ca în 2019, criteriul de referință în materie de cheltuieli reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015.

                     (10)

                        SWD(2019) 1006 final.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 5.6.2019
            COM(2019) 506 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2019

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2019

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Aceasta a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Estonia printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o Recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro („Recomandarea pentru zona euro”).

               (2)Ca stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Estonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandarea 3 de mai jos. În special, măsurile care pun accentul pe politica economică legată de investiții în domeniile specificate vor contribui la punerea în aplicare a celei de-a doua recomandări pentru zona euro în ceea ce privește sprijinirea investițiilor.

               (3)Raportul de țară privind Estonia pentru 2019
                  2
                a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Estonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)La 30 mai 2019, Estonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, iar la 30 aprilie 2019 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2019.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               , Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică
                  4
               .

               (6)În prezent, Estonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Programul de stabilitate pentru 2019 a fost prezentat pe baza ipotezei menținerii politicilor actuale. Guvernul intenționează să treacă de la un deficit public de 0,6 % din PIB înregistrat în 2018 la un deficit de 0,2 % din PIB în 2019, de 0,3 % din PIB în 2020, iar în 2022 să înregistreze un deficit de 0,7 % din PIB. Pe baza soldului structural recalculat
                  5
               , nu se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, stabilit la un deficit de 0,5 % din PIB în termeni structurali, va fi realizat în perioada acoperită de Programul de stabilitate pentru 2019. Se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 5,3 % din PIB până în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este unul favorabil. Măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit preconizate nu au fost precizate, ceea ce reprezintă un risc pentru ipotezele privind randamentul colectării taxelor.

               (7)La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat ca Estonia să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  6
                nu depășește 4,1 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Având în vedere previziunile Comisiei din toamna anului 2018, care prevedeau o poziție mai apropiată de obiectivul bugetar pe termen mediu în 2019, și în concordanță cu normele pentru deblocarea ajustării necesare, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 4,9 %, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,3 % în 2019. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, există riscul ca în 2019 să se înregistreze o deviere semnificativă de la această cerință.

               (8)În 2020, având în vedere deviația estimată a PIB-ului Estoniei, de 2,7 % din PIB, și creșterea estimată a PIB-ului inferioară ratei estimate a creșterii potențiale, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 4,1 %, în acord cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB care derivă din matricea de cerințe pentru ajustare stabilită de comun acord în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, în ipoteza menținerii politicilor actuale, există riscul ca în 2020 să se înregistreze o abatere semnificativă de la această cerință. În ansamblu, Consiliul este de părere că începând din 2019 ar trebui luate măsurile necesare care să asigure respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)Prevenirea spălării banilor a devenit o prioritate pentru Estonia în contextul unor scandaluri de amploare în acest domeniu. Estonia și-a consolidat cadrul de combatere a spălării banilor, iar în sectorul bancar, proporția depozitelor nerezidenților a scăzut în mod semnificativ. Cu toate acestea, există în continuare o serie întreagă de probleme. Deși Guvernul estonian a introdus măsuri și orientări suplimentare cu privire la modalitățile de consolidare în continuare a prevenției în acest domeniu, Parlamentul estonian nu a adoptat încă nicio inițiativă legislativă care să vizeze creșterea capacităților de supraveghere a spălării banilor. Odată ce aceste măsuri vor fi adoptate, ar trebui să se acorde atenție punerii lor în aplicare efective.

               (10)Lipsa de personal calificat și decalajul dintre competențe și cererea pieței se numără printre principalele obstacole din calea investițiilor întreprinderilor și limitează creșterea productivității. În ultimii ani, Estonia a pus în aplicare reforme cuprinzătoare, dar tendințele de pe piața forței de muncă și scăderea populației de vârstă activă prezintă provocări pe termen lung pentru sistemul de educație și formare. Printre aceste provocări se numără rata încă ridicată a părăsirii timpurii a școlii, reorganizarea incompletă a rețelei școlare, relevanța insuficientă pentru piața forței de muncă a învățământului superior și a educației și formării profesionale și provocările legate de îmbătrânirea cadrelor didactice și de atractivitatea scăzută a acestei profesii. Cu toate că participarea la învățarea în rândul adulților se îmbunătățește, actualizarea competențelor și recalificarea forței de muncă nu sunt suficient de rapide pentru a ține pasul cu tendințele de pe piața forței de muncă. Capacitatea de inovare insuficientă se află în centrul nevoilor identificate în materie de competențe. În ciuda procentului ridicat de specialiști în tehnologia informației și comunicațiilor, întreprinderile pun la dispoziție posibilități de formare limitate în domeniul competențelor digitale. Îmbunătățirea relevanței pentru piața muncii a sistemului de educație și formare, inclusiv prin investiții în orientarea profesională, combaterea părăsirii timpurii a școlii și o anticipare mai bună a nevoilor în materie de competențe, ar contribui la asigurarea faptului că persoanele sunt dotate cu competențele adecvate. În plus, îmbunătățirea condițiilor de muncă ale cadrelor didactice, a calității procesului de predare și a politicilor din domeniul educației ca răspuns la tendințele demografice și economice ar consolida capacitățile sistemului de educație și formare.

               (11)În pofida faptului că au existat îmbunătățiri, sărăcia, excluziunea socială și inegalitatea veniturilor rămân ridicate, în special în rândul persoanelor în vârstă. Aproximativ 42 % din persoanele în vârstă de cel puțin 65 de ani erau expuse riscului de sărăcie și de excluziune socială în 2017, în comparație cu media Uniunii Europene, care este de 15 %. Prestațiile de asigurări sociale nu permit încă reducerea eficace a sărăciei, iar plasa de siguranță socială este slabă. Asigurarea unor servicii sociale de bună calitate și accesibile ca preț este afectată de slaba coordonare dintre serviciile de sănătate și cele de asistență socială, precum și de variația importantă a capacității municipalităților de a identifica nevoile în materie de servicii sociale și de a le oferi. De asemenea, persoanele fizice sunt obligate să acopere o mare parte din costurile serviciilor furnizate de autorități. Cheltuielile publice ale Estoniei pentru îngrijirea pe termen lung au reprezentat mai puțin de jumătate din media UE (0,6 % din PIB, în comparație cu 1,6 % din PIB în 2016). Nu există nici măsuri preventive, nici un sistem de sprijin pentru a ușura povara persoanelor care asigură servicii informale de îngrijire. Proporția persoanelor care au nevoi medicale nesoluționate este în continuare una dintre cele mai ridicate din UE (11,7 %), ceea ce indică existența unor probleme legate de accesibilitatea și eficacitatea sistemului de asistență medicală. Aceste provocări indică necesitatea de a furniza într-un mod integrat servicii sociale și de asistență medicală de calitate și la prețuri accesibile, precum și de a dezvolta un cadru cuprinzător pentru îngrijirea pe termen lung. Investițiile care sprijină incluziunea socială, inclusiv în infrastructura socială, ar promova o creștere favorabilă incluziunii.

               (12)Diferența de remunerare între femei și bărbați (25,6 % în 2017) rămâne printre cele mai ridicate din Uniune și este ușor mai mare decât în anul precedent. În plus, impactul condiției de părinte asupra ocupării forței de muncă în rândul femeilor este cu mult peste media Uniunii (25,2 %, în comparație cu 9,0 %). Concediile pentru creșterea copilului lungi conduc adesea la o evoluție mai lentă a carierelor femeilor. Ca tendință generală, femeile lucrează în sectoare economice și profesii în care remunerațiile sunt mai scăzute, cu toate că nivelul lor de educație este mai ridicat decât cel al bărbaților. O serie de măsuri recente au conferit mai multă flexibilitate concediului pentru creșterea copilului și prestațiilor parentale în scopul de a facilita întoarcerea părinților pe piața forței de muncă. Utilizarea serviciilor de îngrijire a copiilor s-a îmbunătățit. Cu toate acestea, factori precum activitatea economică, ocupația, vârsta, experiența profesională sau timpul de lucru explică doar o parte a diferenței de remunerare între femei și bărbați, astfel încât rămâne o diferență neexplicată de 20 % față de media UE care este de 11,5 %. Transparența salarială ar putea ajuta la o mai bună înțelegere a motivelor care stau la baza acestei diferențe mari de remunerare între femei și bărbați. Continuarea investițiilor în serviciile de îngrijirea copiilor și luarea de măsuri active pe piața muncii ar contribui la încadrarea în muncă a femeilor. În plus, este în continuare important, într-un context mai larg, să se dialogheze cu partenerii sociali și să le fie consolidate capacitățile.

               (13)Întrucât Estonia este o țară periferică cu o densitate scăzută a populației, un sistem de transport performant și interconectat este esențial pentru activitățile economice și exporturile acestei țări. Infrastructura de transport din Estonia se confruntă cu unele deficiențe în ceea ce privește conectivitatea și durabilitatea. Transportul feroviar și cel intermodal sunt în continuare insuficient dezvoltate. În plus, emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut în ultimii 5 ani. Noi soluții inovatoare și durabile ar putea contribui la soluționarea problemelor legate de congestionare și de transportul public. Sincronizarea sistemului de energie electrică al Estoniei cu rețeaua continentală europeană este esențială pentru garantarea siguranței alimentării cu energie electrică în întreaga regiune baltică. Investițiile în infrastructură ar contribui la îmbunătățirea competitivității întreprinderilor estoniene.

               (14)Având în vedere nivelurile scăzute de investiții în cercetare și dezvoltare, în special din partea sectorului privat, productivitatea Estoniei este rămasă în urmă. În timp ce în 2017 cheltuielile publice pentru cercetare și dezvoltare s-au situat puțin sub media UE, investițiile întreprinderilor au reprezentat doar 0,61 % din PIB, ceea ce echivalează cu aproximativ jumătate din media UE. Doar o proporție scăzută de întreprinderi, în special în rândul întreprinderilor mici și mijlocii, raportează activități de cercetare și inovare. Cheltuielile cu inovarea nelegată de cercetare și dezvoltare sunt în scădere, iar colaborarea dintre mediul științific și întreprinderi este slabă. Unii dintre acești factori frânează performanțele țării în materie de inovare și productivitatea acesteia. Investițiile mai bine direcționate în cercetare, dezvoltare și inovare, inclusiv în digitalizarea și automatizarea firmelor, ar spori productivitatea și competitivitatea Estoniei. O stabilire mai bună a priorităților de cercetare în domeniile relevante pentru economie ar avea același efect. Autoritățile estoniene au conceput și au pus în aplicare o serie de măsuri pentru a remedia deficiențele sistemului de cercetare și inovare, dar impactul acestora rămâne limitat până în prezent.

               (15)Persistă o serie de provocări în ceea ce privește utilizarea eficientă a resurselor și eficiența energetică. Performanța Estoniei în materie de ecoinovare nu reflectă pe deplin potențialul țării, iar punctajul său compozit în materie de ecoinovare, care este de 60, este cu 40 % sub media UE. În pofida unor îmbunătățiri din ultimii ani, rezultatele Estoniei sunt de aproximativ trei ori mai slabe decât media UE în ceea ce privește productivitatea resurselor, iar decalajul față de restul UE se mărește. Doar o mică proporție din întreprinderile mici și mijlocii din Estonia iau măsuri pentru a-și îmbunătăți eficiența utilizării resurselor și pentru a deveni mai ecologice. În plus, economia este extrem de energointensivă, consumul de energie fiind cu mult peste media UE. Toate regiunile din Estonia înregistrează întârzieri în ceea ce privește îmbunătățirea eficienței utilizării resurselor și a eficienței energetice. În ceea ce privește ponderea energiei din surse regenerabile în sectorul transporturilor, cu procentul actual de 0,4 %, Estonia se situează cu mult sub obiectivele naționale, care sunt de 10 %. Promovarea eficienței energetice și a utilizării eficiente a resurselor, în special în sectorul imobiliar, precum și sprijinirea economiei circulare, inclusiv prin creșterea investițiilor, ar contribui la o economie mai competitivă și mai durabilă.

               (16)În Estonia, procedurile de insolvență durează aproximativ trei ani, iar rata de recuperare este cu puțin peste 40 %. Această situație înseamnă că forță de muncă și resurse financiare sunt blocate în societăți mai puțin productive. Sunt subminate astfel stimulentele de a investi și de a oferi finanțare întreprinderilor. Reformarea cadrului în materie de insolvență ar fi importantă pentru reducerea duratei procedurilor de insolvență și creșterea ratei de recuperare pentru creditori. În special, aceasta ar putea include încurajarea utilizării procedurilor de restructurare înainte și după insolvență și prevenirea lichidării prin fragmentare a întreprinderilor.

               (17)Programarea fondurilor UE pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la acoperirea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară
                  7
               . Acest lucru ar permite Estoniei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

               (18)În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Estoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Estoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (19)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  8
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2019-2020, Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 4,1 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB; să asigure supravegherea eficace și aplicarea în practică a cadrului de combatere a spălării banilor.

               2.Să găsească soluții pentru lipsa de personal calificat și să favorizeze inovarea prin îmbunătățirea capacității și a relevanței pentru piața muncii a sistemului de educație și formare; să îmbunătățească gradul de adecvare al plasei de siguranță socială și accesul la servicii sociale integrate și accesibile ca preț; să ia măsuri pentru a reduce diferența de remunerare dintre bărbați și femei, inclusiv prin îmbunătățirea transparenței salariale.

               3.Să concentreze politica economică legată de investiții asupra unei infrastructuri energetice și de transport durabile, inclusiv a interconexiunilor, asupra promovării cercetării și inovării, precum și asupra utilizării eficiente a resurselor și a eficienței energetice, ținând seama de disparitățile regionale.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

                     (6)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (7)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (8)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.