				|

		52015PC0115

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI cu scopul de a pune capăt deficitului public excesiv din Franța /* COM/2015/0115 final */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
cu scopul de a pune capăt deficitului
public excesiv din Franța
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (7),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul
126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele
membre trebuie să evite deficitele publice excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și
de creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide
ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor
și pentru o creștere susținută și sustenabilă,
care să contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)       La 27 aprilie 2009, Consiliul
a decis, în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de
instituire a Comunității Europene (TCE), că în Franța
există un deficit excesiv și a emis recomandări pentru
corectarea acestuia până cel târziu în 2012[1],
în temeiul articolului 104 alineatul (7) din TCE și al articolului 3 din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv[2].
(4)       La 2 decembrie 2009,
Consiliul a hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din
TFUE, că, deși autoritățile franceze au luat măsuri cu
efecte concrete, după adoptarea recomandării Consiliului din 27
aprilie 2009 s-au produs evenimente economice negative neprevăzute cu
consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice. Ca urmare,
Consiliul a recomandat Franței să își corecteze deficitul
excesiv până în 2013 cel târziu.
(5)       La 21 iunie 2013, Consiliul a
hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE, că,
deși autoritățile franceze au luat măsuri cu efecte
concrete, după adoptarea recomandării Consiliului din 2 decembrie
2009 s-au produs evenimente economice negative neprevăzute cu
consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice. În aceste
condiții, Consiliul a recomandat Franței să își corecteze
deficitul excesiv până în 2015 cel târziu. Pentru a reduce deficitul
public la mai puțin de 3 % din PIB într-un mod credibil și
sustenabil, Franței i s-a recomandat (a) să atingă un deficit de
3,9 % din PIB în 2013, de 3,6 % în 2014 și de 2,8 % în
2015, procentaje care ar corespunde unei îmbunătățiri a soldului
structural de 1,3 % din PIB în 2013, de 0,8 % în 2014 și de
0,8 % în 2015, pe baza previziunilor extinse ale serviciilor Comisiei din
primăvara anului 2013; (b) să aplice integral măsurile deja
adoptate pentru 2013 (1½ % din PIB) și să precizeze, să
adopte și să pună în aplicare rapid măsurile de consolidare
necesare pentru 2014 și 2015 pentru a realiza îmbunătățirea
recomandată a soldului structural, procedând totodată, așa cum
este planificat în prezent, la o revizuire amănunțită a
categoriilor de cheltuieli pentru toate subsectoarele administrației
publice, inclusiv la nivelul securității sociale și al
administrațiilor locale. (c) să exploateze orice profituri
excepționale pentru a-și reduce deficitul. Alte recomandări au
vizat măsurile de consolidare bugetară care ar trebui să asigure
o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului
general într-o manieră favorabilă creșterii. În recomandările
sale, Consiliul a stabilit data de 1 octombrie 2013 ca termen până la care
Franța trebuia să ia măsuri cu efecte concrete și, în
conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al
Consiliului, să prezinte un raport detaliat privind strategia de
consolidare pe care o are în vedere pentru atingerea obiectivelor.
(6)       La 15 noiembrie 2013, Comisia
a concluzionat că, pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2013,
Franța a luat măsuri cu efecte concrete în conformitate cu
recomandarea Consiliului din 21 iunie 2013 pentru a-și reduce deficitul
public sub valoarea de referință de 3 % din PIB și a
considerat că nu sunt necesare măsuri suplimentare în cadrul
procedurii de deficit excesiv.
(7)       În conformitate cu articolele
9 alineatul (1) și 17 alineatul (2) din Regulamentul (UE)
nr. 473/2013, la 1 octombrie 2013, Franța a prezentat Comisiei
și Consiliului un program de parteneriat economic. În avizul său,
adoptat la 10 decembrie, Consiliul a considerat că programul de
parteneriat economic al Franței conținea un ansamblu de reforme
bugetare structurale care erau parțial adecvate pentru a veni în sprijinul
unei corectări eficace și durabile a deficitului excesiv.
(8)       La 5 martie 2014, Comisia a
emis o recomandare privind măsurile pe care trebuie să le adopte
Franța pentru a asigura corectarea la timp a deficitului său excesiv.
În recomandarea sa, Comisia a considerat că Franța trebuia să
depună eforturi suplimentare pentru a asigura respectarea deplină a
recomandării Consiliului din 21 iunie 2013. În programul de stabilitate
prezentat la 7 mai 2014, Franța a prezentat o serie de măsuri
suplimentare pentru 2014. Ținând cont, de asemenea, de faptul că
efortul bugetar realizat în 2013 a fost mai mare decât cel preconizat în
momentul emiterii recomandării Comisiei, s-a considerat că Programul
de stabilitate a respectat, în linii mari, recomandarea Comisiei.
(9)       La 13 ianuarie 2015, Comisia
a prezentat o comunicare intitulată„Utilizarea optimă a
flexibilității în cadrul normelor prevăzute de Pactul de
stabilitate și de creștere” [COM(2015) 12]. Potrivit
comunicării, Comisia va ține cont de existența unui plan de
reforme structurale specific, care oferă informații detaliate și
verificabile, precum  un calendar credibil pentru adoptarea și
îndeplinirea măsurilor propuse, atunci când va recomanda un
termen-limită pentru corectarea deficitului excesiv sau prelungirea pentru
o anumită perioadă a termenului respectiv. Comisia va monitoriza
îndeaproape implementarea reformelor. În cazul în care acestea nu vor fi
implementate, Comisia va considera că acest fapt constituie un factor
agravant atunci când va analiza dacă au fost luate măsuri cu efecte
concrete drept răspuns la recomandarea formulată în cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive și atunci când va stabili un nou
termen-limită pentru corectarea deficitului excesiv. Absența unor
măsuri cu efecte concrete va conduce la o accelerare a procedurii și
la posibila suspendare a fondurilor structurale și de investiții
europene. Acest lucru înseamnă că, pentru statele membre din zona
euro, Comisia va recomanda Consiliului impunerea unei amenzi.
(10)     În conformitate cu
articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (CE)
nr. 1467/97, în cazul în care s-au luat măsuri cu efecte concrete,
iar după adoptarea recomandării respective survin evenimente
economice negative neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore
pentru finanțele publice, Consiliul poate decide, la recomandarea
Comisiei, să adopte o recomandare revizuită în temeiul
articolului 126 alineatul (7) din TFUE. Apariția unor evenimente
economice negative neprevăzute cu consecințe nefavorabile majore
asupra bugetului trebuie evaluată în raport cu previziunile economice care
au stat la baza recomandării Consiliului.
(11)     În conformitate cu articolul
126 alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr.
1467/97 al Consiliului, Consiliul trebuie să adreseze o recomandare
statului membru în cauză, invitându-l să pună capăt
situației de deficit excesiv într-un termen dat. Recomandarea trebuie
să stabilească un termen maxim de șase luni pentru luarea unor
măsuri cu efecte concrete de către statul membru vizat în vederea
corectării deficitului excesiv, termen care poate fi redus la trei luni.
De asemenea, într-o recomandare privind corectarea unui deficit excesiv, Consiliul
ar trebui să solicite îndeplinirea unor obiective bugetare anuale care
corespund, pe baza previziunilor ce stau la baza recomandării, unei
ameliorări anuale minime a soldului structural, altfel spus a soldului
ajustat ciclic, însă fără măsuri cu caracter
excepțional și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5 %
din PIB, ca valoare de referință.
(12)     În documentul de lucru al
serviciilor Comisiei din 29 mai 2013, serviciile Comisiei au estimat că
economia Franței se va contracta cu 0,1 % în 2013, urmând apoi
să crească cu 0,6 %  în 2014 și cu 1,1 % în 2015. În
plus, previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, care au
stat la baza scenariului din documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 29
mai 2013, preconizau creșterea indicelui armonizat al prețurilor de
consum (IAPC) cu 1,2 % în 2013 și cu 1,7 % în 2014. Aceste
previziuni de creștere și inflație au stat la baza
recomandărilor Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (7) din
TFUE, emise la 21 iunie 2013. În 2013, creșterea PIB-ului s-a dovedit a fi
chiar puțin mai mare decât preconizase Comisia, PIB-ul crescând cu
0,3 %. Pe de altă parte, IAPC a crescut cu numai 1,0 %.
(13)     Potrivit previziunilor
Comisiei din iarna anului 2015, PIB-ul trebuia să crească cu
0,4 % în 2014, cu 0,2 puncte procentuale sub nivelul prevăzut în
scenariul de referință care a stat la baza recomandării
formulate în cadrul PDE. Conform estimărilor, creșterea PIB-ului a
fost determinată în principal de o creștere a stocurilor și a
consumului public și privat, în timp ce investițiile și
exporturile ar fi trebuit să scadă. Prin comparație, la momentul
formulării recomandării, potrivit așteptărilor,
investițiile ar fi trebuit să crească în 2014, ca rezultat al unei
încrederi mai mari a întreprinderilor, iar cererea externă ar fi trebuit
să fie mult mai ridicată. Între timp, scăderea prețurilor
la energie și activitatea slabă înregistrată au contrabalansat
impactul asupra prețurilor al reformei TVA introduse în ianuarie 2014. În
consecință, se estimează că inflația IAPC a scăzut
la 0,6 % în 2014. Astfel, în 2013 și 2014, inflația s-a dovedit
a fi considerabil mai scăzută decât se prognozase în primăvara
anului 2013. Se estimează că, în 2015, PIB-ul va crește cu
1,0 %, în timp ce IAPC va rămâne la același nivel (inflație
de 0,0 %).
(14)     În 2013, deficitul public s-a
situat la 4,1 % din PIB, peste obiectivul de 3,9 % din PIB stabilit
în recomandarea din 21 iunie 2013. În special, veniturile publice au fost
influențate negativ de o elasticitate a veniturilor fiscale mult mai redusă
decât se așteptase, în ciuda măsurilor discreționare care
reprezintă 27 de miliarde EUR (1,3 % din PIB), potrivit Comisiei.
Efortul bugetar măsurat prin evoluția soldului structural a fost de
1,0 % din PIB. După aplicarea de corecții pentru a se ține
cont de revizuirea creșterii potențiale și de nerealizarea
profiturilor estimate (0,2 puncte procentuale din PIB), variația soldului
structural pentru 2013 se ridică la 1,2 % din PIB. Acest procent este
cu 1,3 % din PIB mai mic decât îmbunătățirea recomandată
de Consiliu la 21 iunie 2013, deși este vorba de o marjă redusă.
Pe baza măsurilor discreționare adoptate pentru venituri și a
evoluțiilor în ceea ce privește cheltuielile totale în
comparație cu scenariul stabilit în recomandarea Consiliului din 21 iunie
2013, evaluarea ascendentă a efortului bugetar corespunde nivelului de -
0,1 % din PIB, și în acest caz puțin sub nivelul de 0,0 %
din PIB corespunzător măsurilor suplimentare considerate necesare
pentru a îndeplini obiectivele bugetare stabilite în recomandarea Consiliului.
(15)     În conformitate cu
previziunile Comisiei din iarna anului 2015, deficitul global ar fi trebuit
să crească și mai mult în 2014, în ciuda unor eforturi
semnificative pentru a frâna creșterea cheltuielilor publice.
Într-adevăr, se preconizează realizarea unor economii ca urmare a
menținerii salariilor înghețate în sectorul public, a rezultatelor
reformelor pensiilor și a cheltuielilor mai mici la nivel local.
Totuși, aceste economii ar fi trebuit să fie contrabalansate de
creșterea creditului fiscal pentru competitivitate și ocuparea
forței de muncă (crédit d’impôt pour la compétitivité et l’emploi
– CICE), care se consideră cheltuială publică conform SEC 2010
și ale cărui costuri sunt estimate la 11 miliarde EUR (0,4 % din
PIB) în 2014. În ceea ce privește veniturile, modificarea cotelor de TVA
introdusă la 1 ianuarie și dublarea impozitului pe profit
excepțional plătit de societățile mari au avut un impact
pozitiv asupra veniturilor fiscale. Cu toate acestea, creșterea mai
slabă a PIB-ului real și inflația mai scăzută,
alături de o elasticitate încă scăzută a încasărilor
fiscale în raport cu PIB, au avut efecte negative asupra veniturilor fiscale.
(16)     Deficitul structural, estimat
pe baza previziunilor Comisiei din iarna anului 2015, ar trebui să
scadă de la 3,3 % din PIB în 2013 la 2,9 % în 2014. Dacă se
ține cont de corecțiile pe baza revizuirilor în jos ale
creșterii potențiale a producției (+ 0,0 puncte procentuale
din PIB) și a veniturilor excepționale (+ 0,2 puncte procentuale din
PIB) în comparație cu prognozele realizate în momentul emiterii
recomandării Consiliului, efortul bugetar anual pentru 2014 se ridică
la 0,6 % din PIB. După efectuarea unor corecții pentru a
ține cont de impactul negativ al trecerii la SEC 2010 asupra costului
creditelor fiscale de plătit, o evoluție considerată a fi în
afara sferei de control al guvernului, evaluarea descendentă a efortului
bugetar ajunge la 0,7 % din PIB, fiind așadar ușor sub efortul
recomandat de 0,8 % din PIB. În comparație cu scenariul economic care
stă la baza recomandării Consiliului din 21 iunie 2013, măsurile
suplimentare puse în aplicare în materie de venituri, împreună cu
evoluțiile referitoare la cheltuieli, ajustate pentru a ține seama de
SEC 2010, se ridică la 1,1 % din PIB, în concordanță cu
nivelul pe care Consiliul l-a considerat necesar la 21 iunie 2013 („peste
1 % din PIB”). Efortul cumulat în perioada 2013-2014 se cifrează
așadar la 1,9 % din PIB, bazat pe variația corectată a
soldului structural, situându-se cu puțin sub nivelul de 2,1 % din
PIB recomandat de Consiliu. Evaluarea ascendentă arată că
efortul cumulat se situează cu puțin peste 1,0 %, în
conformitate cu nivelul considerat necesar de către Consiliu.
(17)     Diferența dintre
evaluarea descendentă și cea ascendentă a efortului fiscal
decurge, în principal, din revizuirea în jos a inflației începând cu iunie
2013. Pentru 2014, în special, creșterea prognozată a deflatorului
PIB a fost revizuită în jos cu 0,9 puncte procentuale, între recomandarea
Consiliului din 21 iunie 2013 și previziunile Comisiei din iarna anului
2015. Veniturile fiscale sunt puternic influențate de revizuirile în jos
ale inflației. Prin comparație, cheltuielile publice, care în
Franța sunt deseori determinate de norme adoptate în termeni nominali,
sunt influențate într-o măsură mai mică de revizuirile
inflației pe parcursul anului. Deteriorarea rezultată a soldului
global nu este corectată în calculul soldului structural, care ia în
considerare numai deviația PIB în termeni de volum. Așadar, evaluarea
descendentă a efortului bugetar este sensibilă la revizuirile
inflației. În ceea ce privește indicatorul ascendent, se poate
considera că randamentul măsurilor discreționare adoptate în
2014 a suferit un impact marginal ca urmare a nivelului inflației mai
scăzut decât s-a preconizat. În măsura în care anumite posturi de
cheltuieli publice aflate sub controlul guvernului au fost ajustate ținând
cont de nivelul scăzut al inflației, indicatorul ascendent ar fi
putut fi influențat în mod pozitiv. Cu toate acestea, în special din cauza
înghețării anumitor cheltuieli publice în 2014, impactul global al
revizuirii în jos a inflației asupra indicatorului ascendent s-ar putea
să fi fost limitat.
(18)     Pe ansamblu, având în vedere
cele de mai sus, elemente disponibile nu permit să se tragă concluzia
că nu a fost luată nicio măsură cu efecte concrete.
(19)     Ponderea datoriei publice în
PIB, care în 2009 era de 78,8 %, a crescut rapid de atunci, ajungând la
92,2 % în 2013. Conform previziunilor Comisiei din iarna anului 2015,
ponderea datoriei va continua să crească în perioada analizată,
atingând 95,3 % din PIB în 2014, 97,1 % din PIB în 2015 și 98,2
% în 2016, pe fondul menținerii unor deficite publice relativ mari și
al unei creșteri modeste a PIB-ului nominal. Se așteaptă ca
ajustările stoc-flux să influențeze negativ evoluția
datoriei în perioada analizată.
(20)     Pe baza previziunilor Comisiei
din iarna anului 2015, se estimează că deficitul global va atinge
4,1 % din PIB în 2015, cu mult peste obiectivul de 2,8 % din PIB
stabilit în recomandarea Consiliului din 21 iunie 2013 și valoarea de
referință de 3 % din PIB. Deteriorarea considerabilă a
poziției bugetare determinată de situația generală mai
precară a economiei în raport cu cea aflată la baza recomandării
Consiliului din 21 iunie 2013 sugerează că o recomandare revizuită
în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE pentru Franța, în sensul
stabilirii unui nou termen de corectare a deficitului excesiv, este
justificată în conformitate cu prevederile Pactului de stabilitate și
de creștere.
(21)     La 21 noiembrie 2014,
autoritățile franceze au transmis Comisiei o scrisoare în care
Franța s-a angajat la o serie de reforme structurale prin care să fie
puse în aplicare recomandările specifice fiecărei țări
pentru 2014 emise de Consiliu la 8 iulie 2014. La 12 decembrie 2014, guvernul a
publicat o agendă a reformelor, care definește prioritățile
de reformă până în 2017. Această agendă a reformelor a fost
confirmată într-o comunicare privind programul național de reforme,
făcută publică la 18 februarie 2015. De asemenea,
autoritățile au realizat o cuantificare a impactului macroeconomic
preconizat al principalelor reforme structurale inițiate începând din
2012. Principalele reforme prezentate includ, în special, o reducere a costului
forței de muncă prin intermediul CICE și alte reduceri ale
contribuțiilor angajatorului la asigurările sociale prin
așa-numitul pacte de responsabilité et de solidarité. Se
preconizează că aceste măsuri vor contribui la stimularea
creșterii economice și la îmbunătățirea
sustenabilității finanțelor publice și, prin urmare, nu ar
trebui să fie retrase. Pentru a beneficia din plin de impactul reducerii
costului forței de muncă ar fi însă necesare reforme
suplimentare ale pieței forței de muncă, pentru a reduce
rigiditatea salariilor. Reformele suplimentare prezentate de guvern includ,
printre altele, reforma pensiilor din 2014, precum și măsurile de
reformare a autorităților locale, de îmbunătățire a
mediului de afaceri și de stimulare a concurenței în sectorul
serviciilor. În special, proiectul de lege privind creșterea și
activitatea economică abordează problema concurenței pentru
profesiunile juridice, deschide piața transportului cu autocarul, reduce
barierele la intrare în sectorul comerțului cu amănuntul și
relaxează prevederile referitoare la munca în zilele de duminică. În
plus, proiectul prevede și o reformă a procedurilor privind
concedierile individuale. În ansamblu, se preconizează că reformele
structurale începute în 2013 vor contribui la creșterea economică
și la sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. Cu toate
acestea, cuantificarea acestor reforme de către autorități,
conform căreia reformele vor contribui la creșterea PIB-ului cu 3,3
puncte procentuale până în 2020, pare a fi supraestimată.
(22)     Informațiile și
angajamentele oferite de autoritățile franceze în ceea ce privește
reformele structurale merg într-o direcție bună, având în vedere
cerințele prevăzute în Comunicarea Comisiei COM(2015)12 din 13
ianuarie 2015 intitulată „Utilizarea optimă a
flexibilității în cadrul normelor prevăzute de Pactul de
stabilitate și de creștere”, pentru ca Franța să poată
beneficia de o prelungire de mai mult de un an a termenului limită pentru
corectarea deficitului excesiv. Cu toate acestea, în comunicarea sa
intitulată „Semestrul european 2015: evaluarea provocărilor în
materie de creștere, prevenirea și corectarea dezechilibrelor
macroeconomice și rezultatele bilanțurilor aprofundate în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011”, Comisia a evidențiat răspunsul
limitat al Franței la recomandările anterioare referitoare la
dezechilibrele macroeconomice și a concluzionat că Franța este
afectată de dezechilibre excesive care necesită monitorizare
specifică și măsuri de politică decisive. În luna mai,
Comisia va analiza, ținând seama de nivelul de ambiție al programului
național de reformă și de alte angajamente prezentate până
la acea dată, dacă să recomande Consiliului să adopte
recomandări, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1176/2011, prin care să constate existența
unui dezechilibru excesiv și să recomande Franței să ia
măsuri corective care să fie stabilite într-un plan de acțiuni
corective. Reformele structurale sunt esențiale nu numai pentru abordarea
dezechilibrelor excesive și consolidarea potențialului de creștere,
ci și pentru asigurarea sustenabilității finanțelor
publice.
(23)     Anul suplimentar acordat
Franței conform dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 1467/97 al
Consiliului ar fi un termen prea ambițios în actualul mediu economic
nefavorabil, deoarece ar necesita o îmbunătățire anuală
medie a soldului structural în 2015 și 2016 de peste 1,0 % din PIB,
peste efortul anual mediu recomandat de Consiliu la 21 iunie 2013 pentru
perioada 2013-2015. Ținând seama de previziunile Comisiei din iarna anului
2015, astfel de ajustări ar avea un impact negativ considerabil asupra
creșterii în 2015 și în 2016. Prin urmare și luând în
considerare planurile de reforme structurale anunțate de Franța
și programul național de reformă așteptat, în conformitate
cu comunicarea din 13 ianuarie 2015 menționată anterior, este adecvat
să se prelungească cu doi ani termenul în care Franța trebuie
să pună capăt situației de deficit excesiv.
Autoritățile franceze trebuie să se asigure că atât
reformele adoptate, cât și cele planificate vor fi puse în aplicare în
totalitatea lor și, acolo unde este necesar, vor fi înăsprite. În
conformitate cu comunicarea din 13 ianuarie 2015 menționată mai sus,
în cazul în care Franța nu reușește să implementeze o
agendă ambițioasă de reforme, Comisia va considera acest fapt ca
fiind un factor agravant atunci când va analiza dacă au fost luate
măsuri cu efecte concrete drept răspuns la recomandarea
formulată.
(24)     Perioada suplimentară de
doi ani acordată Franței ar însemna ținte de deficit de
4,0 % din PIB pentru 2015, de 3,4 % din PIB pentru 2016 și de
2,8 % din PIB pentru 2017. Îmbunătățirea anuală a
soldului bugetar structural astfel realizată ar fi de 0,5 % din PIB
în 2015, de 0,8% din PIB în 2016 și de 0,9 % în 2017. Astfel, pentru
2015, ajustarea ar fi cu 0,2 puncte procentuale mai mare decât
îmbunătățirea cu 0,3 % din PIB a soldului structural
preconizată potrivit previziunilor Comisiei din iarna anului 2015. În
scenariul de referință pentru 2015 și 2016, bazat pe
previziunile Comisiei din iarna anului 2015, măsurile luate în considerare
pentru venituri sunt estimate la 0,1 % și, respectiv, -0,1 % din
PIB. Pentru 2017, măsurile discreționare incluse în previziunile
extinse se ridică la -0,2 % din PIB. Printre aceste măsuri se
numără eliminarea așa-zisei contribution sociale de
solidarité des sociétés și reducerea treptată a ratei legale a
impozitului pe profit.
(25)     Pentru a atinge obiectivele
bugetare, este esențial ca autoritățile să pună în
aplicare integral măsurile deja anunțate pentru 2015 și să
precizeze, să adopte și să pună în aplicare rapid
măsuri suplimentare necesare pentru atingerea obiectivelor bugetare în
2015, 2016 și 2017. În special, rămâne să se precizeze, pentru
2016 și 2017, majoritatea măsurilor care stau la baza angajamentului
asumat de Franța de a reduce tendința prognozată a cheltuielilor
publice cu 50 de miliarde EUR până în 2017. În ansamblu, situația va
trebui monitorizată îndeaproape și autoritățile ar trebui
să fie pregătite să întreprindă acțiuni corective în
caz de derapaje ale cheltuielilor sau de rezultate mai slabe decât s-a
preconizat ale măsurilor discreționare în materie de venituri,
ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
(1)
Franța ar trebui să pună capăt
situației actuale de deficit excesiv cel mai târziu în 2017.
(2)
Franța ar trebui să atingă un
deficit global de 4,0 % din PIB în 2015, de 3,4 % din PIB în 2016
și de 2,8 % din PIB în 2017, ceea ce corespunde unei
îmbunătățiri a soldului structural de 0,5 % din PIB în
2015, de 0,8 % din PIB în 2016 și de 0,9 % din PIB în 2017.
Pentru a atinge acest obiectiv, ar fi necesare măsuri suplimentare de
0,2 % din PIB în 2015, de 1,2 % din PIB în 2016 și de 1,3 %
din PIB în 2017, pe baza previziunilor extinse ale Comisiei din iarna anului
2015.
(3)
Franța ar trebui să pună în aplicare
integral măsurile deja adoptate pentru 2015 și să depună,
până la sfârșitul lunii aprilie 2015, un efort bugetar suplimentar,
în conformitate cu alineatul (2). Acest lucru ar necesita specificarea,
adoptarea și punerea în aplicare a unor măsuri discreționare
structurale suplimentare echivalente cu 0,2 % din PIB, pentru a reduce
decalajul față de îmbunătățirea recomandată a
soldului structural de 0,5 % din PIB pentru 2015.
(4)
Franța ar trebui să își intensifice
eforturile pentru a identifica posibilități de a face economii în
toate subsectoarele administrației publice, inclusiv la nivelul
securității sociale și al administrațiilor locale și
pentru a utiliza toate veniturile excepționale în scopul reducerii
deficitului. Măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure
o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului
general și nu ar trebui să dăuneze îmbunătățirii
competitivității economiei franceze.
(5)
Consiliul stabilește data de 10 iunie 2015 ca
termen până la care Franța trebuie să ia măsuri cu efecte
concrete și, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului, să prezinte un raport
detaliat cu privire la strategia de consolidare pe care o are în vedere pentru
atingerea obiectivelor. Franța ar trebui să prezinte un raport
detaliat cu privire la (i) măsurile discreționare structurale
suplimentare, care reprezintă 0,2 % din PIB, adoptate pentru a
realiza îmbunătățirea recomandată a soldului structural în
2015; și (ii) principalele măsuri bugetare elaborate pentru atingerea
obiectivelor în 2016 și 2017. Actul „Loi de programmation des Finances
Publiques” ar trebui să fie actualizat pentru a reflecta noua traiectorie
a ajustărilor. Autoritățile franceze ar trebui să pună
la dispoziție, înainte de termenul prevăzut, o evaluare
independentă ex-ante a principalelor măsuri care stau la baza
ajustărilor pentru 2016 și 2017.
(6)
Franța ar trebui să raporteze Comisiei
și Comitetului economic și financiar, după cum prevede
articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Consiliului în
conformitate cu specificațiile prevăzute în Regulamentul delegat (UE)
nr. 877/2013 al Comisiei. Raportul ar trebui să fie prezentat pentru
prima oară până la 10 decembrie 2015 și ulterior o dată la
șase luni. Rapoartele prezentate la 10 decembrie ar trebui să
informeze cu privire la versiunea actualizată a proiectului de buget, ca
răspuns la avizul Comisiei referitor la proiectul de plan bugetar pentru
2016. Raportul prezentat la 10 iunie ar trebui să prezinte situația
la zi și să aducă precizări cu privire la măsurile
bugetare planificate sau deja adoptate în vederea realizării
îmbunătățirilor recomandate ale soldului structural în anul
următor și să asigure o corecție rapidă și
sustenabilă a deficitului excesiv până la termenul prevăzut.
Franța trebuie să raporteze cu
privire la planul de reformă prezentat în comunicarea făcută
publică la 18 februarie 2015, care urmează a fi completat de planul
național de reformă. Acesta din urmă trebuie pus în aplicare cu
strictețe, astfel încât să îmbunătățească
perspectivele de creștere și să contribuie la sustenabilitatea
pe termen lung a finanțelor publice.
Consolidarea bugetară va trebui să
fie sprijinită de implementarea unor reforme structurale ample și
ambițioase, în conformitate cu recomandările Consiliului adresate
Franței în contextul Semestrului european și în particular al celor
legate de procedura privind dezechilibrele macroeconomice.
Prezenta recomandare se adresează
Republicii Franceze.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               Toate documentele referitoare la procedura de deficit
excesiv pentru Franța pot fi consultate la adresa: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.
[2]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2012-2017

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/91

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2012-2017
   2012/C 219/27
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               Consiliul a adoptat, la data de 13 iulie 2010, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2011 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Regatul Unit ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a solicitat Comitetului pentru protecție socială ca, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, să își prezinte opiniile cu privire la acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Aceste opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, consolidării fiscale și acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 30 aprilie 2012, Regatul Unit a prezentat Programul de convergență care vizează perioada cuprinsă între 2011-2012 și 2016-2017 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a examinat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Regatul Unit este afectat de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat, în analiza aprofundată pe care a realizat-o, că Regatul Unit se confruntă cu un dezechilibru intern, care nu este însă excesiv.

               (9)

               În temeiul punctului 4 din Protocolul nr. 15 privind anumite dispoziții referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, obligația de la articolul 126 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene referitoare la evitarea deficitelor publice generale excesive se aplică Regatului Unit doar în cazul în care acesta adoptă moneda euro. La punctul 5 din protocol se prevede că Regatul Unit trebuie să depună eforturi în vederea evitării unui deficit public excesiv. La 8 iulie 2008, Consiliul a decis în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene că în Regatul Unit există un deficit excesiv.

               (10)

               Pe baza evaluării programului de convergență în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil. Obiectivul strategiei bugetare prezentat în programul de convergență este de a pune în aplicare consolidarea fiscală necesară pentru atingerea obiectivelor fiscale ale guvernului privind datoria netă și soldul curent ajustat ciclic. Programul de convergență nu include un obiectiv bugetar pe termen mediu, astfel cum prevede Pactul de stabilitate și de creștere. În conformitate cu previziunile programului, se preconizează că termenul-limită pentru corectarea deficitului excesiv, stabilit de către Consiliu în recomandarea sa din 2 decembrie 2009, va fi depășit cu un an. Se estimează că în 2014-2015, termenul-limită stabilit de către Consiliu, deficitul public va fi de 4,4 % din PIB, ceea ce implică, pe baza soldului structural (recalculat) (5), un efort fiscal mediu de 1,25 % din PIB între 2010-2011 și 2014-2015, care este sub efortul de 1¾ % stabilit în recomandarea Consiliului emisă în cadrul procedurii de deficit excesiv. Chiar dacă guvernul nu s-a abătut de la strategia sa de consolidare fiscală, care, inițial, pe baza previziunilor macroeconomice anterioare, părea suficientă pentru a se respecta obiectivele din cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive, performanța și perspectivele fiscale au fost afectate de o deteriorare a perspectivelor de creștere economică. Măsurile în materie de venituri au fost concentrate în principal în faza inițială a traiectoriei de ajustare a consolidării fiscale. Aproape 40 % din consolidarea fiscală anuală totală planificată în perioada 2010-2011/2014-2015 a fost obținută până la sfârșitul lui 2011-2012, inclusiv 30 % din reducerea cheltuielilor și două treimi din majorările fiscale nete. Contribuțiile potențiale la venituri rezultate din creșterea eficienței sistemului fiscal, care rezultă în urma unei revizuiri a structurii cotei TVA-ului, rămâne relativ insuficient exploatat.
               Conform programului de convergență, se preconizează că deficitul public va fi de 8,3 % din PIB în 2011-2012, 5,9 % din PIB în 2012-2013, 6,0 % din PIB în 2013-2014, 4,4 % din PIB în 2014-2015, 2.9 % din PIB în 2015-2016 și 1,2 % din PIB în 2016-2017. Aceste estimări sunt ușor mai scăzute decât cele ale serviciilor Comisiei, care, în previziunile din primăvara anului 2012, preconiza un deficit de 6,1 % din PIB în 2012-2013 (care ar fi de 7,9 % fără transferul unic al fondurilor de pensii preconizat) și, respectiv, de 6,5 % din PIB în 2013-2014. Diferențele rezultă în urma preconizării unei creșteri mai reduse și a modificărilor aduse de Eurostat datelor privind Regatul Unit. Au fost efectuate unele ajustări ale planurilor fiscale ale guvernului în declarația de toamnă (Autumn Statement) din 2011 pentru a acorda prioritate cheltuielilor care favorizează creșterea economică, dar se prevede în continuare că investițiile din sectorul public vor scădea brusc până în 2014-2015. Datoria publică, estimată la 94,7 % în 2013-2014, se preconizează să atingă o valoare maximă în 2014-2015.

               (11)

               În perioada care a precedat criza, piața locuințelor s-a „supraîncălzit”, raportul între prețurile la bunurile imobiliare și venituri înregistrând un maxim istoric, în contextul unei penurii tot mai mari de oferte de locuințe, ceea ce a dus la acumularea unor niveluri ridicate de datorii ipotecare. Conform analizei aprofundate realizate de Comisie, datoriile mari ale gospodăriilor constituie un dezechilibru intern în economia Regatului Unit. Ca urmare a numărului mare de credite ipotecare cu dobândă variabilă, finanțele gospodăriilor sunt vulnerabile la creșterea ratelor dobânzilor, existând posibilitatea ca acest lucru să aibă un efect multiplicator destabilizator asupra economiei în ansamblul său, prin intermediul sectorului financiar. Este probabil să se obțină o scădere de durată și semnificativă a datoriilor gospodăriilor numai dacă prețurile locuințelor scad în raport cu veniturile disponibile. Cu toate acestea, în cazul în care prețurile nominale ale locuințelor ar scădea rapid, ar exista riscul ca multe gospodării să aibă o situație netă negativă. Construcția de locuințe continuă să înregistreze un minim istoric, ca urmare a unui sistem de planificare restrictiv și a deficiențelor ciclice, iar, în general, activitatea de pe piața locuințelor este, de asemenea, limitată. În noiembrie 2011, guvernul a publicat strategia în domeniul locuințelor pentru Anglia, care vizează facilitarea creșterii în sectorul construcției de locuințe, dar persistă incertitudini semnificative cu privire la impactul net al noului sistem asupra construcției de locuințe. De asemenea, în strategia privind locuințele nu se menționa problema impozitării proprietăților: sistemul britanic combină un impozit degresiv recurent (council tax – impozit local) cu un impozit progresiv aplicabil tranzacțiilor [Stamp Duty Land Tax (SDLT) – taxa de timbru pentru transferul proprietăților imobiliare], care poate avea un rol în evoluțiile ciclice ale veniturilor bugetare și în ceea ce privește stabilitatea financiară. Au fost făcute unele ajustări ale ratelor SDLT în bugetul pentru 2012, dar, per ansamblu, au fost făcute doar modificări minore în acest domeniu.

               (12)

               Regatul Unit se confruntă cu provocări din ce în ce mai mari în ceea ce privește șomajul și participarea pe piața forței de muncă. Rata șomajului în Regatul Unit este în prezent de 8,4 %. Rata șomajului în rândul tinerilor este mult mai ridicată, de 22,2 %, și peste 38 % din șomerii din Regatul Unit au sub 25 de ani. 17,7 % din tineri (cu vârsta între 16 și 24 de ani) nu au un loc de muncă și nici nu participă la o formă de învățământ sau la activități de formare. Ocuparea forței de muncă în sectorul privat a crescut puțin, dar nu îndeajuns încât să compenseze reducerea locurilor de muncă din sectorul public și creșterea forței de muncă. Regatul Unit are un număr prea mare de lucrători cu un nivel redus de calificări, pentru care cererea este în scădere, și o penurie de lucrători cu competențe tehnice și profesionale de înaltă calitate, de care este nevoie în special în sectoarele exportatoare și de producție de bunuri, în care rezultatele Regatului Unit sunt relativ slabe. Politica privind educația și formarea profesională pune accentul în principal pe competențele de bază și pe calificările de nivelul 2, în timp ce economia are nevoie tot mai mult de calificări mai avansate în ceea ce privește educația și formarea profesională. De asemenea, în Regatul Unit există în continuare un număr relativ mare de adulți cu competențe de bază în materie de citit și calcul foarte slabe, care nu sunt în măsură să beneficieze de formare profesională. Rata abandonului școlar timpuriu a crescut cu 3,3 puncte procentuale din 2005 și este de 14,9 %, situându-se peste media UE; oferirea în continuare a unui sprijin pentru familiile cu venituri mici este esențială pentru a preveni abandonul școlar în rândul tinerilor.

               (13)

               Guvernul și-a propus să efectueze o reformă socială prin care să ajute mai multe persoane să aibă un loc de muncă, sprijinind totodată grupurile cele mai vulnerabile. Creditul universal, care vizează simplificarea sistemului de indemnizații sociale, nu a fost încă pus în aplicare. Guvernul trebuie să ia măsuri pentru a asigura că impactul pozitiv al noilor politici privind ocuparea forței de muncă și veniturile nu este anulat de reducerea sumelor disponibile pentru indemnizații sociale, ceea ce ar face să crească riscul unei recrudescențe a sărăciei, în special în rândul familiilor cu copii. Conform unor estimări independente, se prevede că nivelul sărăciei absolute în rândul copiilor va atinge în 2020-2021 nivelurile cele mai ridicate față de perioada 2001-2002 și că guvernul nu își va atinge obiectivele de reducere a sărăciei în rândul copiilor stabilite în Legea privind sărăcia infantilă (Child Poverty Act). Este necesar ca guvernul să ia măsuri pentru a asigura un acces suficient la servicii de îngrijire a copiilor, în special pentru persoanele cu venituri reduse. Orice reduceri ale ajutoarelor pentru îngrijirea copiilor riscă să exacerbeze această problemă.

               (14)

               Condițiile de finanțare rămân severe, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri), iar împrumuturile nete acordate sectorului privat au fost negative în 2011. Din rezultatele studiilor reiese că un număr semnificativ de IMM-uri se confruntă cu restricții de creditare, precum și că există posibilitatea unor dificultăți în ceea ce privește cererea. În plus, accesul la împrumuturi acordate de alte instituții decât cele bancare rămâne, în general, limitat la întreprinderile mai mari, iar concurența în sectorul bancar este limitată. Grupul operativ Breedon privind sursele de finanțare alternative estima că, în ciuda măsurilor luate de autorități pentru a îmbunătăți situația, va exista un deficit de finanțare constant important în următorii cinci ani, în special pentru IMM-uri.

               (15)

               O altă provocare cu care se confruntă Regatul Unit este aceea de a-și îmbunătăți infrastructura energetică și a transporturilor, care este legată de punerea bazelor creșterii economice și competitivității pe termen lung și de a aborda cauzele lipsei competitivității externe a Regatului Unit în sectoarele de producție. Regatul Unit necesită investiții substanțiale pentru a-și moderniza capacitatea de producție de energie electrică, având în vedere necesitatea de a înlocui o mare parte din capacitatea de producție existentă, care va fi închisă în următorul deceniu, și necesitatea de a respecta obligația referitoare la energia din surse regenerabile și standarde mai stricte în materie de emisii de carbon. Sectorul transporturilor din Regatul Unit se confruntă cu deficiențe în materie de capacitate și de calitate a rețelelor, care ar putea împiedica atingerea obiectivului guvernului de a reorienta economia Regatului Unit spre investiții și exporturi. Ca parte a strategiei de consolidare fiscală a guvernului, investițiile nete din cadrul sectorului public vor scădea brusc până în 2014-2015, ceea ce riscă să exacerbeze presiunile existente asupra infrastructurii de transport, cu excepția cazului în care pot fi asigurate surse alternative de finanțare.

               (16)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză aprofundată a politicii economice a Regatului Unit. A evaluat programul de convergență și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Regatul Unit, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările de la punctele 1-6 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de convergență și avizul său (6) este reflectat îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (18)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de convergență. Recomandarea sa emisă în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 2, 3 și 6 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Regatul Unit să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare pe deplin strategia bugetară pentru exercițiul financiar 2012-2013 și exercițiile financiare ulterioare, susținută prin măsuri suficient de precise, pentru a asigura corectarea la timp a deficitului excesiv într-o manieră sustenabilă și realizarea efortului de ajustare structurală specificat în recomandările Consiliului emise în cadrul procedurii de deficit excesiv și să întreprindă măsurile necesare pentru ca nivelul ridicat al datoriei publice să înceapă să înregistreze în mod sustenabil o tendință de scădere; sub rezerva consolidării strategiei bugetare pentru exercițiul financiar 2013-2014 și exercițiile financiare ulterioare, să acorde prioritate cheltuielilor care favorizează creșterea economică, pentru a evita riscul ca o nouă deteriorare a perspectivelor pe termen mediu privind creșterea economică să aibă un impact negativ asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice.

               2.

               Să abordeze impactul destabilizator al prețurilor ridicate și volatile ale locuințelor și datoriile ridicate ale gospodăriilor prin punerea în aplicare a unui program de reformă cuprinzător în domeniul locuințelor care să vizeze creșterea ofertei de locuințe, atenuarea problemelor de accesibilitate a prețului locuințelor și diminuarea necesității unor subvenții de stat în materie de locuințe; să realizeze noi reforme ale pieței locuințelor, inclusiv ale piețelor creditelor ipotecare și închirierii de locuințe, ale reglementărilor financiare și ale impozitelor pe proprietate, pentru a preveni volatilitatea și denaturările excesive pe piața locuințelor.

               3.

               Să continue să amelioreze capacitatea de inserție profesională a tinerilor, în special a celor care nu au un loc de muncă și nici nu participă la o formă de învățământ sau la activități de formare, inclusiv prin utilizarea Contractului privind tineretul („Youth Contract”); să se asigure că la programele de ucenicie participă un număr mai mare de tineri, că aceste programe sunt axate suficient pe competențe avansate și de înalt nivel și că sunt implicate mai multe întreprinderi mici și mijlocii; să ia măsuri în vederea reducerii procentului ridicat de tineri cu vârste între 18 și 24 de ani care au competențe de bază foarte slabe.

               4.

               Să intensifice măsurile de facilitare a integrării pe piața forței de muncă a persoanelor din gospodării ai căror membri nu au un loc de muncă; să asigure faptul că reformele sociale prevăzute nu duc la creșterea sărăciei în rândul copiilor; să pună în aplicare pe deplin măsurile care vizează facilitarea accesului la serviciile de îngrijire a copiilor.

               5.

               Să îmbunătățească în continuare disponibilitatea finanțării bancare și nebancare pentru sectorul privat și în special pentru IMM-uri; să sprijine concurența în cadrul sectorului bancar, în special prin măsuri de reducere a barierelor la intrarea pe piață, sporirea transparenței și facilitarea transferului la o altă bancă, conform recomandării Comisiei Independente în Domeniul Bancar, și să analizeze modalitățile de îmbunătățire a accesului la capital de risc și capital pentru investiții și la alte forme de împrumuturi nebancare.

               6.

               Să pună în aplicare o strategie pe termen lung de îmbunătățire a capacității și a calității infrastructurii de rețea a Regatului Unit, inclusiv măsuri de remediere a presiunilor existente în rețelele de transport și de energie prin promovarea unor procese de planificare și de decizie mai eficiente și mai solide și prin valorificarea unor acorduri de finanțare publică sau privată corespunzătoare.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 217, 23.7.2011, p. 12.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru perioada 2012-2016

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/31

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Franței pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru perioada 2012-2016
   2012/C 219/09
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011 al Franței (4) și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Franței pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat un set de concluzii prin care a solicitat Comitetului pentru protecție socială să prezinte, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, opinii cu privire la acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Opiniile respective sunt incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (9)

               La 4 mai 2012, Franța a prezentat Programul actualizat de stabilitate pentru perioada 2012-2016 și, la 13 aprilie 2012, Programul național de reformă pe 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a evaluat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre, care nu sunt însă unele excesive.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program este optimist. Conform previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012, creșterea PIB-ului urmează să ajungă la 0,5 % în 2012 și la 1,3 % în 2013, în vreme ce valorile înscrise în programul de stabilitate sunt de 0,7 %, respectiv 1,75 %. După înregistrarea, în 2011, a unui deficit de 5,2 % din PIB, mai redus decât se preconizase, programul de stabilitate își propune o reducere a deficitului la 3 % din PIB în 2013, care este termenul-limită stabilit de Consiliu pentru corectarea deficitului excesiv, precum și continuarea procesului de consolidare după această dată, cu obiectivul de a se ajunge la un buget echilibrat până în 2016. Se estimează că obiectivul pe termen mediu (OTM) al unui buget echilibrat din punct de vedere structural va fi realizat în cursul perioadei acoperite de programul de stabilitate. Acest OTM reflectă în mod corespunzător cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), efortul bugetar anual mediu pentru perioada 2010-2013 este în concordanță cu recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009. Pentru perioada 2014-2016 se preconizează un progres anual, în termeni structurali, de încă 0,7 % din PIB în vederea atingerii OTM. Conform programului de stabilitate, rata de creștere a cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile discreționare în privința veniturilor, este în conformitate cu criteriul de referință privind cheltuielile din Pactul de stabilitate și de creștere. Traiectoria de ajustare prezentată în cadrul programului este expusă riscurilor. Scenariul macroeconomic s-ar putea dovedi a fi mai puțin favorabil decât se estimează în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012.
               Măsurile prevăzute pentru îndeplinirea obiectivelor ulterior anului 2013 și pentru realizarea efortului bugetar anual mediu recomandat nu sunt suficient de bine definite. În plus, experiențele anterioare ale Franței în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor privind cheltuielile sunt inegale. Prin urmare, nu se poate garanta că deficitul excesiv va fi corectat până în 2013, cu excepția cazului în care se precizează în mod suficient de clar măsurile planificate și se pun în aplicare măsuri suplimentare, după caz. Rata datoriei a pornit de la 85,8 % din PIB în 2011 și se preconizează că va ajunge la 89,2 % în 2013 și că va scădea la 83,2 % în 2016. Conform programului, valoarea de referință privind reducerea datoriei va fi atinsă la sfârșitul perioadei de tranziție (2016).

               (11)

               Deși în cea de a doua jumătate a anului 2011 și în februarie 2012 au fost adoptate măsuri suplimentare de consolidare, punerea în aplicare a consolidării fiscale este în continuare o provocare majoră. Evitarea derapajelor în materie de cheltuieli, prin intermediul unui efort bugetar consolidat bazat pe măsuri bine definite, este esențială pentru restabilirea unei poziții bugetare sustenabile. În plus, ar fi oportun ca Franța să profite de oportunitățile de accelerare a reducerii deficitului, în scopul de a facilita corectarea deficitului excesiv conform planului. În ceea ce privește sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice și gradul de adecvare a pensiilor viitoare, reforma pensiilor din 2010 este pusă în aplicare treptat. Cu toate acestea, nu există certitudinea că sistemul va fi echilibrat până în 2018, astfel cum s-a planificat, dacă ocuparea forței de muncă și creșterea economică se dovedesc a fi mai reduse decât se estimează și este probabil ca sistemul să fie în deficit după anul 2020. Mai mult, comitetul de coordonare recent creat, căruia i s-a atribuit sarcina emiterii unui aviz anual privind situația financiară a diferitelor regimuri de pensii și privind condițiile necesare pentru asigurarea unor conturi echilibrate până în 2018, nu a emis avizul respectiv în 2011, ceea ce îngreunează evaluarea sustenabilității sistemului de pensii.

               (12)

               Funcționarea pieței muncii din Franța ar putea fi îmbunătățită prin reducerea în continuare a segmentării acesteia. Contractul de siguranță profesională, care a fost instituit prin legea din iulie 2011 și care a fuzionat două contracte deja existente, atribuie sarcina consilierii în cazul disponibilizărilor economice serviciilor publice de ocupare a forței de muncă (Pôle emploi). Acesta reprezintă o realizare pozitivă, dar limitată. De asemenea, au fost luate sau sunt în curs de dezbatere o serie de măsuri menite să ofere modalități de lucru flexibile pentru întreprinderile care se confruntă cu dificultăți temporare. Cu toate acestea, măsurile respective nu vizează în mod specific segmentarea pieței muncii. De asemenea, revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de muncă arată că procedura pentru concedierile individuale continuă să genereze incertitudini și costuri potențial ridicate pentru angajatori. În cele din urmă, este important să se asigure că orice evoluție privind salariul minim este favorabilă ocupării forței de muncă, în special în rândul lucrătorilor cu slabă calificare și a celor fără experiență.

               (13)

               În urma reformei pensiilor, măsurile luate pentru a încuraja ocuparea forței de muncă în rândul lucrătorilor în vârstă, inclusiv obligația ca întreprinderile să pună în aplicare gestionarea măsurilor de promovare a îmbătrânirii active, reprezintă pași în direcția cea bună. Cu toate acestea, planurile de acțiune aferente nu sunt, în general, suficient de ambițioase și nu includ măsuri cum ar fi reducerea timpului de lucru sau oferirea de locuri de muncă specific adaptate lucrătorilor în vârstă. În plus, este posibil ca unele aspecte ale sistemului de ajutor de șomaj pentru lucrătorii în vârstă (durata) să ofere puține stimulente pentru a munci. În cele din urmă, este nevoie de o strategie mai ambițioasă în domeniul învățământului pentru adulți, în vederea creșterii șanselor de angajare a forței de muncă adulte.

               (14)

               În vederea găsirii de soluții pentru șomajul în rândul tinerilor, autoritățile franceze s-au angajat să sporească numărul de ucenicii de la 600 000 la 800 000 până în anul 2015. O serie de măsuri au fost introduse în 2011 și 2012 pentru a mări cota de ucenici din întreprinderi și pentru a spori sancțiunile în cazul întreprinderilor care nu se conformează acestei reguli. În ciuda acestor măsuri, numărul total de ucenicii este încă departe de obiectivul fixat. Pare a fi necesar să se consolideze legătura dintre nevoile tinerilor și cele ale societăților. Prin urmare, o mai mare coerență între competențele dobândite în cadrul sistemului educațional și nevoile pieței muncii ar fi benefică politicilor destinate combaterii șomajului în rândul tinerilor.

               (15)

               Fuziunea serviciilor de plasament al persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă (ANPE) cu agenția pentru prestațiile de șomaj (UNEDIC) într-un organism unic (Pôle emploi) nu a reușit încă să dea rezultatele așteptate în ceea ce privește eficiența și calitatea serviciilor. Noul acord multianual tripartit, semnat în ianuarie 2012 (între guvern, partenerii sociali și Pôle emploi), privind funcționarea și serviciile oferite de Pôle emploi pentru perioada 2012-2014, este un pas în direcția cea bună. Cu toate acestea, o serie de obiective trebuie încă să fie stabilite, astfel încât este dificil să se evalueze la acest stadiu cât de ambițioasă este reforma. Credibilitatea reformei este, de asemenea, afectată de constrângerile bugetare și de cele în materie de resurse umane la care sunt supuse serviciile publice de ocupare a forței de muncă.

               (16)

               În februarie 2012, Franța a adoptat o creștere de 1,6 puncte procentuale a TVA, până la valoarea de 21,2 % și o creștere de 2 puncte procentuale a contribuțiilor sociale corespunzătoare veniturilor din capital și câștigurilor de capital, până la valoarea de 15,5 %, pentru a compensa contribuțiile sociale mai scăzute ale angajatorilor. Noul guvern și-a anunțat intenția de a revizui această măsură și de a adopta o reformă fiscală în cursul anului 2012. Aceasta este o măsură adecvată pentru introducerea unui sistem de impozitare mai echilibrat, care reduce presiunea fiscală asupra muncii. Astfel cum se menționează în analiza aprofundată privind dezechilibrele macroeconomice realizată de serviciile Comisiei, măsura ar putea contribui la îmbunătățirea competitivității costurilor exporturilor franceze, ceea ce ar putea avea un efect pozitiv asupra rentabilității societăților și, pe termen mai lung, asupra investițiilor și a competitivității pe alte criterii decât cel al prețului. Cu toate acestea, obiectivul reformei este prea restrâns. În plus, deși s-au depus eforturi în vederea reducerii cheltuielilor fiscale, acestea din urmă au fost, de asemenea, însoțite de majorări ale cotelor, care au tendința de a crește nivelul deja ridicat al sarcinii fiscale asupra muncii. Franța deține a doua cea mai mică pondere din Uniune a taxelor de mediu în cadrul veniturilor fiscale, ceea ce înseamnă că există o marjă importantă de majorare a acestor taxe. În cele din urmă, deși Franța a evaluat în 2011 eficiența diverselor cheltuieli fiscale în îndeplinirea obiectivelor lor sociale și de ocupare a forței de muncă, rămân de revizuit în special o serie de cote reduse de TVA.

               (17)

               Deși au fost adoptate o serie de reforme vizând simplificarea mediului de afaceri și eliminarea restricțiilor aplicate unor meserii și profesii reglementate, aceste reforme nu reușesc să propună soluții în cazul barierelor la intrare și al condițiilor de comportament restrictiv din multe alte sectoare (de exemplu, în cazul veterinarilor, al șoferilor de taxi, al sectorului sănătății, al profesiilor din domeniul juridic, inclusiv al notarilor). În consecință, este necesară o examinare cu un caracter mai orizontal și mai sistematic a barierelor la intrare și a comportamentului restrictiv care continuă să existe în cazul profesiilor reglementate, pentru a evalua necesitatea și proporționalitatea acestora. În ceea ce privește sectorul comerțului cu amănuntul, ar trebui să fie permis ca distribuitorii să stabilească liber prețurile și alte condiții comerciale, astfel încât consumatorii să poată beneficia de prețuri mai mici. Și alte măsuri de stimulare a concurenței în acest sector cu un înalt grad de concentrare, cum ar fi eliminarea sau revizuirea restricțiilor legate de planificarea teritorială și simplificarea procedurilor pentru crearea de noi puncte de distribuție ar aduce, de asemenea, beneficii consumatorilor.

               (18)

               Intensitatea concurenței într-o serie de industrii de rețea (energia electrică en gros, sectorul feroviar) ar trebui să fie consolidată, având în vedere că reformele întreprinse până în prezent în aceste sectoare nu au dat decât rezultate parțiale. Gradul de concentrare de pe piața energiei electrice rămâne unul dintre cele mai ridicate din Uniune. Cu toate că legea privind noua organizare a piețelor de energie electrică (legea NOME) a avut un impact pozitiv asupra concurenței, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a îmbunătăți accesul operatorilor alternativi la capacitatea de producție în Franța, cum ar fi producerea de energie electrică hidraulică. În sectorul transportului feroviar, intrarea unor noi întreprinderi este în continuare limitată atât în cazul transportului de mărfuri, cât și în cazul transportului internațional de călători; în cazul transportului de mărfuri, persistă și bariere tehnice în calea accesului nediscriminatoriu.

               (19)

               Cota de piață a exporturilor, în cazul Franței, a scăzut cu 19,4 % între 2005 și 2010, una dintre cele mai accentuate scăderi înregistrate în statele membre și situată mult deasupra pragului prevăzut în raportul privind mecanismul de alertă adoptat de Comisie la 14 februarie 2012. În analiza aprofundată întreprinsă de serviciile Comisiei cu privire la situația din Franța, acestea au concluzionat că pierderile la nivelul cotelor de piață ale exporturilor provin de la o deteriorare a competitivității prețurilor și, mai ales, a competitivității pe alte criterii decât cel al prețului. În special, creșterea costurilor unitare ale muncii a generat presiuni asupra rentabilității întreprinderilor franceze și a limitat posibilitățile acestora de a se dezvolta, de a realiza investițiile necesare în vederea îmbunătățirii performanțelor și de a inova. Politicile adoptate în vederea stimulării inovării în sectorul privat ar trebui să fie monitorizate și completate cu măsuri destinate restabilirii rentabilității întreprinderilor franceze.

               (20)

               Franța și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează stimularea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității și promovarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.

               (21)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței. A evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.

               (22)

               În considerarea respectivei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate al Franței, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (23)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă al Franței și programul de stabilitate al Franței. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 2, 4 și 5 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Franța să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să consolideze și să pună în aplicare strategia bugetară, sprijinită de măsuri suficient de bine definite, în special în ceea ce privește cheltuielile, pentru anul 2012 și ulterior, pentru a asigura corectarea deficitului excesiv până în 2013 și realizarea efortului de ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitului excesiv; ulterior, să asigure un efort adecvat de ajustare structurală pentru realizarea unor progrese suficiente în vederea îndeplinirii OTM, inclusiv în ceea ce privește respectarea criteriului de referință privind cheltuielile, și să garanteze realizarea unor progrese suficiente în ceea ce privește respectarea valorii de referință privind reducerea datoriei; să continue revizuirea sustenabilității și a gradului de adecvare a sistemului de pensii și să ia măsuri suplimentare, dacă este necesar.

               2.

               Să introducă reforme suplimentare pentru a combate segmentarea pieței muncii prin revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de muncă, după consultarea partenerilor sociali, în conformitate cu practicile naționale, în special în ceea ce privește concedierile individuale; să se asigure în continuare că orice evoluție a salariului minim este favorabilă creării de locuri de muncă și competitivității; să întreprindă acțiuni în vederea sporirii participării adulților la procesul de învățare pe tot parcursul vieții.

               3.

               Să adopte măsuri privind piața muncii astfel încât lucrătorii în vârstă să rămână mai mult timp în câmpul muncii; să îmbunătățească capacitatea de inserție profesională a tinerilor, mai ales în cazul celor care sunt expuși în cea mai mare măsură riscului de șomaj, de exemplu prin punerea la dispoziție a unor programe de ucenicie mai numeroase și de mai bună calitate, care să răspundă în mod real nevoilor acestora; să intensifice politicile active în domeniul pieței muncii și să se asigure că serviciile publice de ocupare a forței de muncă sunt mai eficiente în ceea ce privește furnizarea de asistență personalizată.

               4.

               Să ia măsuri suplimentare pentru a introduce un sistem de impozitare mai simplu și mai echilibrat, prin transferarea sarcinii fiscale asupra muncii către alte forme de impozitare care afectează într-o mai mică măsură creșterea economică și competitivitatea externă, în special taxele de mediu și impozitele pe consum; să continue eforturile de a reduce și a raționaliza cheltuielile fiscale (în special cele care oferă stimulente pentru îndatorare); să examineze eficacitatea actualelor cote reduse de TVA în sprijinul creșterii economice și al creării de locuri de muncă.

               5.

               Să continue eforturile de eliminare a restricțiilor nejustificate privind profesiile și meseriile reglementate, în special în sectorul serviciilor și în sectorul comerțului cu amănuntul; să ia măsuri suplimentare în vederea liberalizării industriilor de rețea, în special pe piața en gros a energiei electrice, a dezvoltării capacității de interconectare energetică și a facilitării intrării unor noi operatori în sectoarele transportului feroviar de mărfuri și al transportului internațional de călători.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 213, 20.7.2011, p. 8.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă din 2011 al Irlandei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Irlandei pentru perioada 2011-2015

text:
               21.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 215/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă din 2011 al Irlandei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Irlandei pentru perioada 2011-2015
   2011/C 215/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind Orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

               (3)

               La 7 decembrie 2010, Consiliul a adoptat Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Irlanda (3) pe o perioadă de trei ani, în temeiul dispozițiilor tratatului și ale Regulamentului (UE) nr. 407/2010 din 11 mai 2010 de instituire a unui mecanism european de stabilizare financiară (4). Memorandumul de înțelegere însoțitor, semnat la 16 decembrie 2010, și prima actualizare a acestuia prevăd condițiile de politică economică pe baza cărora se acordă asistența financiară. Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare 2011/326/UE (5). Prima actualizare a Memorandumului de înțelegere a fost semnată la 18 mai 2011.

               (4)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.

               (5)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuată de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (6)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (7)

               La 29 aprilie 2011, Irlanda a prezentat actualizarea pentru 2011 a programului său de stabilitate, care vizează perioada 2011-2015, și programul său național de reformă pentru 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre ele, aceste programe au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Criza a determinat o corectare majoră a dezechilibrelor importante care au fost generate în anii de boom economic precedenți. În perioada 2007-2010, PIB-ul real a scăzut cu 12 % și rata ocupării forței de muncă a scăzut cu aproximativ 13 %, rata șomajului crescând de la 4,6 % în 2007 la 13,6 % în 2010. Aceasta a dus, de asemenea, la o deteriorare dramatică a finanțelor publice, deficitul public general înregistrând niveluri de două cifre în 2008 și 2009. În 2010, deficitul public a atins 32,4 % din PIB, incluzând măsuri de sprijinire a sectorului financiar în valoare de 20,5 % din PIB. Ponderea datoriei în PIB a crescut de la 25 % în 2007 la 96 % în 2010.

               (9)

               Punerea în aplicare a Programului de asistență financiară UE-FMI este pe drumul cel bun. Măsurile bugetare convenite au fost puse în aplicare, țintele bugetare pentru 2010 au fost atinse, iar rezultatele bugetare înregistrate în primul trimestru al anului 2011 au fost, de asemenea, în conformitate cu obiectivele programului. Se preconizează că deficitul public general pentru 2011 va rămâne inferior plafonului prevăzut în program, în pofida unei revizuiri în jos a previziunilor privind PIB-ul nominal în 2011. S-au realizat progrese importante în ceea ce privește reformarea sistemului bancar și s-au adoptat măsuri în vederea atingerii obiectivelor în materie de reformă structurală.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de stabilitate actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de stabilitate este plauzibil. Strategia bugetară pe termen mediu definită în Programul de stabilitate constă în reducerea deficitului public general sub valoarea de referință de 3 % din PIB până la termenul prevăzut în Recomandarea Consiliului din 3 decembrie 2010. Programul de stabilitate vizează deficite de 10,0 % din PIB în 2011, 8,6 % în 2012, 7,2 % în 2013, 4,7 % în 2014 și 2,8 % până la sfârșitul perioadei acoperite de Programul de stabilitate, în 2015. Această evoluție este sprijinită de măsuri de consolidare reprezentând 3,8 % din PIB, puse în aplicare în cadrul bugetului pentru exercițiul financiar 2011, de măsuri generale de consolidare reprezentând 5,9 % din PIB în 2012-2014, precum și de un efort suplimentar de consolidare neprecizat, reprezentând peste 1 % din PIB în 2015. Programul de stabilitate reafirmă obiectivul pe termen mediu (OTM) pentru poziția bugetară, respectiv – 0,5 % din PIB, care nu este atins în perioada acoperită de Programul de stabilitate. Potrivit ultimei evaluări efectuate de Comisie, riscurile referitoare la sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice par să fie ridicate. Pentru îmbunătățirea sustenabilității finanțelor publice, este necesar să se realizeze excedente primare suficiente pe termen mediu și să se continue reformarea sistemului irlandez de asigurări sociale.

               (11)

               Irlanda și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pacului Euro Plus, care au fost prezentate la 3 mai 2011. Printre acestea se numără măsuri care vizează promovarea competitivității, inclusiv reformarea mecanismelor de stabilire a salariilor, deschiderea anumitor servicii profesionale către concurență, consolidarea cercetării și inovării, creșterea stabilității financiare, în special prin mecanisme de soluționare a crizelor, precum și consolidarea sustenabilității finanțelor publice prin stabilirea unui cadru bugetar pe termen mediu, reformarea sistemului de pensii și majorarea vârstei de pensionare.

               (12)

               Comisia a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în cadrul Pactului Euro Plus. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin includerea unor parametri la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. În acest context, Comisia subliniază caracterul urgent al implementării măsurilor planificate pentru a respecta Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE.

               (13)

               În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 7 decembrie 2010, emisă în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a Programului de stabilitate al Irlandei, precum și avizul său (6). Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat Programul național de reformă al Irlandei,

         RECOMANDĂ ca Irlanda:
   să pună în aplicare măsurile prevăzute în Decizia de punere în aplicare 2011/77/UE, astfel cum a fost modificată prin Decizia de punere în aplicare 2011/326/UE, măsuri specificate mai detaliat în Memorandumul de înțelegere din 16 decembrie 2010 și în versiunea actualizată din 18 mai 2011 a acestuia.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  JO L 30, 4.2.2011, p. 34.

      (4)  JO L 118, 12.5.2010, p. 1.

      (5)  JO L 147, 2.6.2011, p. 17.

      (6)  Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.