				|

		52014DC0426

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2014_x000b__x000b_și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2014 /* COM/2014/0426 final - 2014/ () */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Slovaciei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Slovaciei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetul economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului de
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe
baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale
pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de
orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a
forței de muncă aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau
de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru
2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al
Slovaciei pentru perioada 2012-2016. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 473/2013[4],
Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al
Slovaciei pentru 2014[5].
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat
analiza anuală a creșterii[6],
care marchează începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea
politicilor economice. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[7],
în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European
a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor
de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat
că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice
într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice,
să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei,
să se promoveze creșterea economică și competitivitatea,
să se combată șomajul și consecințele sociale ale
crizei și să se modernizeze administrația publică.
(7)
La 23 aprilie 2014, Slovacia și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014, precum și Programul
de stabilitate pentru 2014. Pentru a ține seama de legăturile dintre
cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de stabilitate pentru 2014 constă în asigurarea unei
corectări sustenabile a deficitului excesiv și în îndeplinirea
obiectivului pe termen mediu privind atingerea, până în 2017, a unui
deficit structural de aproximativ 0,5 % din PIB. Acest obiectiv pe termen
mediu este mai strict decât cerințele impuse de Pactul de stabilitate și
de creștere. În 2013, deficitul public al Slovaciei a fost redus în mod
sustenabil sub nivelul de 3 % din PIB. Modificarea planificată (recalculată)
a soldului structural pentru 2014 ar presupune ca Slovacia să se
abată semnificativ de la traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii
obiectivului său pe termen mediu. În 2015, îmbunătățirea
planificată de 0,3 % din PIB ar fi conformă cu normele Pactului de
stabilitate și de creștere. În anii următori, Programul de
stabilitate nu ar asigura o ajustare adecvată în vederea îndeplinirii
obiectivului pe termen mediu. Cheltuielile ar crește într-un ritm
compatibil cu criteriul de referință în materie de cheltuieli, atât
în 2014, cât și în 2015. Conform Programului de stabilitate, cea mai mare
parte a eforturilor de consolidare necesare în vederea îndeplinirii
obiectivului pe termen mediu urmează să aibă loc în 2016 și
2017. În ansamblu, traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii obiectivului
pe termen mediu presupune riscuri în ceea ce privește respectarea cerințelor
din Pactul de stabilitate și de creștere. Programul de stabilitate
prevede ca datoria publică să rămână sub valoarea de
referință de 60 % din PIB pe întreaga perioadă acoperită de
program. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază previziunile
bugetare din program, care a fost aprobat de un organism independent (Comitetul
de previziuni macroeconomice), este plauzibil. Măsurile deja cuantificate
nu asigură atingerea obiectivelor bugetare definite de autorități.
Mai mult, nu toate măsurile privind veniturile sunt suficient de bine
definite, reformele care vizează economisirea costurilor întreprinse de
administrația publică sunt expuse în continuare unor riscuri de
punere în aplicare, iar salariile din sectorul public ar putea depăși
valorile bugetate, la fel ca în trecut. Pe de altă parte, cifrele
prezentate în Programul de stabilitate încă nu țin cont de economiile
preconizate ca urmare a activării mecanismului de frânare a
îndatorării la nivel național. Conform previziunilor Comisiei din
primăvara anului 2014, care iau în calcul impactul reducerii cheltuielilor
ca urmare a frânării îndatorării, în 2014, abaterea de la traiectoria
de ajustare ar fi mai mică decât cea prevăzută în program, iar
în 2015 este previzionată o ajustare structurală suficientă,
criteriul de referință în materie de cheltuieli fiind îndeplinit atât
în 2014, cât și în 2015. În pofida faptului că atât Programul național
de stabilitate, cât și Programul național de reformă afirmă
intenția de a spori cheltuielile menite să stimuleze creșterea,
aceasta nu pare să fie pe deplin susținută de planurile care
stau la baza programului. Cheltuielile de la bugetul de stat pentru învățământ
cresc în 2014, dar scad în anii următori. În temeiul Regulamentului (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului, pe baza evaluării Programului de
stabilitate și pe baza previziunilor Comisiei, Consiliul consideră
că există un risc de abatere de la traiectoria de ajustare în vederea
îndeplinirii obiectivului pe termen mediu în 2014, în timp ce în 2015 se
preconizează o corecție corespunzătoare.
(9)
Ca răspuns la cerințele din Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța,
Slovacia a introdus, în noiembrie 2013, o regulă a echilibrului bugetar.
Cu toate acestea, cadrul bugetar este subminat de lipsa unor plafoane de
cheltuieli. Introducerea acestora era prevăzută în programul de
stabilitate pentru 2013, însă până în prezent acest angajament nu a fost
pus în aplicare. Slovacia rămâne o țară cu risc mediu din
punctul de vedere al sustenabilității finanțelor publice, iar
cheltuielile în domeniul sănătății sunt previzionate
să reprezinte principalul factor determinant al contribuției de 2 %
din PIB aduse de costurile în creștere legate de îmbătrânirea populației,
a doua cea mai mare creștere previzionată a cheltuielilor în domeniul
sănătății din toate statele membre ale UE. Problemele sunt
resimțite mai ales la nivelul asistenței spitalicești și al
asistenței medicale primare. În decembrie 2013, guvernul a adoptat un
Cadru strategic privind sănătatea pentru perioada 2014-2030 care
vizează îmbunătățirea eficacității din punctul de
vedere al costurilor. În prezent, strategia necesită planuri de punere în
aplicare detaliate.
(10)
Slovacia a făcut progrese în ceea ce privește
îmbunătățirea conformității fiscale, iar punerea în
aplicare a planului de măsuri pentru combaterea fraudei fiscale este în
curs, aproximativ jumătate dintre măsuri fiind realizate. Prin urmare,
eficiența sistemului fiscal slovac pare să se fi îmbunătățit
în 2013, în special în ceea ce privește TVA, cu toate că este
necesară în continuare consolidarea eforturilor și îmbunătățirea
capacității analitice și de audit a administrației fiscale,
iar unificarea colectării impozitelor, a taxelor vamale și a contribuțiilor
la asigurările sociale este în întârziere. Pentru a continua consolidarea
finanțelor publice într-un mod favorabil creșterii, Slovacia s-ar
putea baza într-o măsură mai mare pe impozitele mai puțin
dăunătoare creșterii, mai ales pe impozitele pe proprietate
recurente și pe taxele de mediu recurente. În acest sens, nu s-au
înregistrat progrese în ceea ce privește reformarea sistemului de impozite
pe proprietate recurente și nici în ceea ce privește corelarea
acestor impozite cu valoarea de piață a proprietăților.
Veniturile din aceste impozite rămân reduse și nu s-au modificat din
2000. În 2013, guvernul a aplicat măsuri menite să reducă
discrepanța importantă dintre sarcina fiscală aplicată
lucrătorilor salariați și cea aplicată lucrătorilor
care desfășoară o activitate independentă, însă
decalajul substanțial dintre ratele de impozitare efective aplicate celor
două grupuri, observat în 2012, continuă să existe.
(11)
Piața slovacă a muncii continuă
să se confrunte cu o serie de provocări. Șomajul, care se menține
la aproximativ 14 %, este în mare parte de lungă durată, ceea ce
evidențiază natura structurală a problemei șomajului în
Slovacia. Slovacia a făcut progrese în ceea ce privește reducerea
sarcinii fiscale aplicate lucrătorilor cu salarii mici care intră pe
piața muncii după o perioadă de șomaj de lungă
durată, însă eficacitatea măsurilor trebuie monitorizată și
evaluată. În alte domenii nu au fost înregistrate decât progrese limitate,
și anume îmbunătățirea capacității serviciilor
publice de ocupare a forței de muncă de a oferi servicii
personalizate și consolidarea legăturii dintre măsurile de
activare și asistența socială. În ceea ce privește șomajul
în rândul tinerilor, serviciile publice de ocupare a forței de muncă
au o capacitate limitată în ceea ce privește intervenția
timpurie, adaptarea serviciilor la profilul persoanelor aflate în căutarea
unui loc de muncă și sprijinirea proactivă a tinerilor
neînregistrați. Trebuie, deci, să se ia măsuri în aceste
domenii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Sunt
necesare măsuri cu orientare mai precisă adresate persoanelor celor
mai dezavantajate aflate în căutarea unui loc de muncă, inclusiv
romilor, a căror rată de ocupare rămâne scăzută. Lipsa
unor structuri adecvate de îngrijire a copiilor, în special a celor pentru
copiii cu vârsta sub trei ani, face mai dificilă reîntoarcerea mamelor pe
piața forței de muncă.
(12)
Relevanța limitată a învățământului
pentru piața muncii afectează furnizarea de forță de
muncă calificată. Performanțele elevilor din învățământul
obligatoriu se situează sub media UE și au scăzut semnificativ.
Cheltuielile publice pentru învățământ rămân scăzute,
în ciuda creșterilor recente ale salariilor cadrelor didactice; formarea
inițială a profesorilor este în curs de îmbunătățire,
iar experiența practică în curs de consolidare, însă aceste
eforturi trebuie să continue. În ciuda eforturilor guvernului de a reforma
învățământul profesional și tehnic și de a oferi
locuri de muncă subvenționate pentru tineri, rata șomajului în
rândul tinerilor rămâne printre cele mai ridicate din UE, iar trecerea de
la școală la activitatea profesională continuă să fie
anevoioasă. Procentul relativ redus de programe
de licență orientate către încadrarea în muncă și
cooperarea insuficientă cu angajatorii diminuează relevanța
învățământului terțiar pentru piața muncii.
Îmbunătățirea calității învățământului
superior și a cooperării dintre întreprinderi și instituțiile
de învățământ ar contribui, de asemenea, la creșterea
capacității de inovare a economiei slovace. Planurile din strategia
de specializare inteligentă merg în direcția bună, însă
trebuie puse în aplicare efectiv. Furnizarea în mod constant scăzută
de educație și îngrijire de calitate pentru copiii preșcolari
afectează rezultatele școlare, în special în cazul romilor. Până
acum, inițiativele care vizează îmbunătățirea
rezultatelor școlare ale elevilor romi se bazează într-o
măsură prea mare pe proiecte cofinanțate de UE.
(13)
În domeniul energiei, Slovacia a făcut
progrese în ceea ce privește activitățile pregătitoare
pentru introducerea unui număr mai mare de interconexiuni la nivelul rețelelor
de energie electrică și de gaze cu țările învecinate; cu
toate acestea, sunt în continuare necesare măsuri menite să asigure o
mai bună funcționare a pieței slovace a energiei și, mai
ales, să sporească transparența mecanismului de stabilire a
tarifelor. Un pachet de măsuri destinate să îmbunătățească
eficiența energetică a fost propus pentru a beneficia de finanțare
UE în cadrul noii perioade de programare.
(14)
Reforma în curs a administrației publice va
accentua orientarea spre client; cu toate acestea, performanțele
administrației publice slovace sunt în continuare slabe, atât din punctul
de vedere al calității, cât și al eficienței. Rata
permanent ridicată de rotație a personalului, legată de ciclul
politic, împreună cu gestionarea deficitară a resurselor umane și
capacitatea analitică slabă afectează elaborarea de politici pe
bază de date concrete. Slovacia continuă să înregistreze
rezultate proaste în ceea ce privește indicatorii internaționali ai
corupției și a făcut puține progrese în ceea ce privește
îmbunătățirea eficienței și a transparenței
sistemului său judiciar. Calitatea mediului de afaceri din Slovacia s-a
deteriorat, iar sprijinul acordat societăților cu creștere
rapidă a stagnat. Slovacia și-a reformat recent normele în materie de
achiziții publice în vederea îmbunătățirii transparenței
și a eficienței, însă aplicarea acestor norme continuă
să reprezinte o provocare, iar impactul reformei achizițiilor publice
din 2013 rămâne limitat.
(15)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei și
a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea
consolidării guvernanței economice globale a Uniunii Europene
printr-o contribuție a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.
(16)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Slovaciei, iar avizul[8] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(17)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice
adresate statelor membre a căror monedă este euro. Slovacia ar trebui
să vegheze la punerea în aplicare integrală și în timp util și
a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           După
corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare
pentru 2014, ținând cont de decalajul de 0,3 % din PIB care apare
comparativ cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere
pe baza previziunilor de primăvară ale Comisiei din 2014. Să
asigure, în 2015, ajustarea de 0,1 % din PIB necesară în vederea
îndeplinirii obiectivului pe termen mediu, ținând cont de condițiile
economice, care se preconizează că vor fi defavorabile. Să
urmărească ulterior o ajustare structurală anuală de 0,5 %
din PIB, drept criteriu de referință, până la îndeplinirea
obiectivului pe termen mediu. Să consolideze în continuare cadrul bugetar,
inclusiv prin introducerea unor plafoane de cheltuieli obligatorii și
executorii. Să îmbunătățească sustenabilitatea pe
termen lung a finanțelor publice prin creșterea eficacității
din punctul de vedere al costurilor în sectorul sănătății,
în special prin raționalizarea îngrijirii spitalicești și a
administrării spitalelor și prin îmbunătățirea asistenței
medicale primare.
2.           Să sporească
eficiența administrației fiscale prin îmbunătățirea
capacității acesteia de audit, de evaluare a riscurilor și de
recuperare a creanțelor. Să stabilească o corelație între
baza de impozitare a bunurilor imobile și valoarea de piață a
proprietăților.
3.           Să combată cu mai
multă eficacitate șomajul de lungă durată, prin măsuri
de activare, învățământ pentru adulți și formare
specifică de bună calitate. Să amelioreze capacitatea serviciilor
publice de ocupare a forței de muncă în ceea ce privește
gestionarea cazurilor, consilierea personalizată și activarea
persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, și să întărească
legătura dintre activare și asistența socială. Să
combată în mod eficace șomajul în rândul tinerilor prin
îmbunătățirea intervenției timpurii, în conformitate cu
obiectivele unei garanții pentru tineret. Să îmbunătățească
stimulentele pentru participarea femeilor la forța de muncă, prin
ameliorarea disponibilității structurilor de îngrijire a copiilor, în
special a celor pentru copiii cu vârsta sub trei ani.
4.           Să ia măsuri pentru
a îmbunătăți calitatea actului de predare, în vederea
ameliorării rezultatelor școlare. Să îmbunătățească
furnizarea activităților de învățare la locul de muncă
în întreprinderi, prin învățământ profesional și tehnic.
Să adapteze măsurile de acreditare, finanțare și guvernanță
pentru a încuraja crearea de programe de licență cu orientare
profesională. Să amelioreze calitatea și relevanța bazei științifice
și să pună în aplicare planuri menite să favorizeze
transferul cunoștințelor și cooperarea eficace între mediul
academic, de cercetare și de afaceri. Să adopte măsuri sistemice
menite să faciliteze accesul la învățământ preșcolar și
școlar de înaltă calitate, favorabil incluziunii, pentru
comunitățile marginalizate, inclusiv pentru romi, și să ia
măsuri pentru a spori participarea în sens larg a acestora la învățământul
profesional și la învățământul superior.
5.           Să accelereze eforturile
destinate să amelioreze funcționarea pieței energiei, în special
prin creșterea transparenței publice a cadrului de reglementare și
prin analizarea cauzelor nivelului ridicat al taxelor de rețea pentru
energia electrică, în special în cazul consumatorilor industriali. Pe baza
progreselor deja înregistrate, să dezvolte în continuare interconexiunile
cu țările învecinate, inclusiv cu Ucraina, în conformitate cu
memorandumul de înțelegere semnat în aprilie.
6.           Să
ia măsuri, inclusiv prin modificarea legii privind funcția
publică, pentru a consolida independența serviciului public. Să
adopte o strategie în vederea îmbunătățirii gestionării
resurselor umane în administrația publică. Să accelereze
eforturile de consolidare a capacității de analiză în
ministerele-cheie pentru a adopta politici bazate pe date concrete și a
îmbunătățirii calității evaluării impactului
politicilor. Să ia măsuri de combatere a corupției și
să își accelereze eforturile în vederea îmbunătățirii
eficienței și a calității sistemului judiciar. Să
introducă măsuri de îmbunătățire a mediului de
afaceri, inclusiv pentru IMM-uri. Să accelereze eforturile de
îmbunătățire a eficienței achizițiilor publice.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2014) 426 final.
[3]               P7_TA(2014)0128
și P7_TA(2014)0129.
[4]               JO L 140, 27.5.2013, p. 11.
[5]               C(2013) 8011 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al României pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/109

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al României pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2014
   2014/C 247/21
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, la nivelul UE și la nivelul zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă al României pentru 2013 și a emis un aviz privind Programul de convergență al României din 2013 pentru perioada 2012‐2016.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice 2014. De asemenea, la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea fiscală într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 6 mai 2014, România a prezentat Programul său național de reformă pentru 2014, iar la 5 mai 2014 și-a prezentat Programul de convergență pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               La 22 octombrie 2013, Consiliul a adoptat Decizia 2013/531/UE (4) prin care se acordă României asistență financiară pe termen mediu de până la 2 miliarde EUR până în septembrie 2015. Asistența financiară preventivă pe termen mediu acordată României în cadrul mecanismului pentru balanța de plăți destinat statelor membre care nu fac parte din zona euro a fost considerată adecvată având în vedere instabilitatea fluxurilor de capital care afectează în special piețele emergente, riscurile la adresa scenariului macroeconomic și vulnerabilitățile persistente în sectorul bancar. Deși România nu intenționează, în condițiile actuale de piață, să solicite plata vreunei tranșe, se preconizează că asistența preventivă contribuie la consolidarea stabilității macroeconomice, bugetare și financiare și, prin continuarea reformelor structurale, la sporirea rezilienței și a potențialului de creștere ale economiei. Memorandumul de înțelegere din 6 noiembrie 2013 și actele adiționale ulterioare la acesta, care stabilesc condițiile care trebuie îndeplinite în cadrul asistenței preventive a UE, completează și susțin recomandările specifice fiecărei țări emise în cadrul semestrului european. Asistența preventivă a UE va fi condiționată de punerea în aplicare a unui program cuprinzător în materie de politică economică, acordându-se o atenție specială măsurilor de reformă structurală, inclusiv acelora care abordează recomandările specifice fiecărei țări privind capacitatea administrativă, reformele pieței de produse, mediul de afaceri, piețele forței de muncă, pensiile, întreprinderile de stat și asistența medicală. Această agendă nu exonerează guvernul de obligația de a pune în aplicare pe deplin toate recomandările specifice fiecărei țări. Prioritizarea politicilor, punerea în aplicare și coordonarea necesare pentru punerea în aplicare a Memorandumului de înțelegere și a recomandărilor specifice fiecărei țări ar trebui să fie abordate în mod coerent, la nivelul la care se iau deciziile.

               (9)

               Strategia bugetară prezentată în Programul de convergență pentru 2014 vizează îndeplinirea obiectivului pe termen mediu de a avea un deficit structural de 1 % din PIB în 2015, care reflectă cerința Pactului de stabilitate și de creștere, precum și menținerea acestui nivel și în perioada ulterioară. România beneficiază în 2014 de posibilitatea unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu care a fost autorizată pentru proiectele finanțate în comun. Abaterea temporară trebuie să fie compensată în anul următor. Programul de convergență prevede o stabilizare a soldului structural (recalculat) în 2014 și o creștere de 0,8 % a PIB-ului în 2015. Se preconizează un ritm de creștere a cheltuielilor coerent cu criteriul de referință în materie de cheltuieli, atât în 2014, cât și în 2015. Se preconizează că ponderea datoriei în PIB va ajunge la 40 % în 2015 și că va scădea în 2016‐2017. În general, strategia bugetară prezentată în Programul de convergență respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Scenariul macroeconomic pe care se bazează previziunile bugetare este plauzibil. Acest scenariu corespunde, în linii mari, previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014. Cu toate acestea, PIB-ul potențial estimat care stă la baza Programului de convergență este ușor mai mare, în principal ca urmare a unei perspective mai optimiste în privința pieței forței de muncă. În ceea ce privește planurile bugetare pentru 2014, există riscuri de evoluție negativă legate de controlul cheltuielilor și de înregistrarea unui nivel de colectare a impozitelor mai scăzut decât cel prevăzut. În plus, pentru 2015 și în perioada ulterioară, măsurile care să susțină traiectoria bugetară propusă nu sunt încă precizate.
               Conform previziunilor Comisiei, în pofida înregistrării în 2014 a unei deteriorări ușoare a soldului structural, România respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere în 2014, luând în considerare abaterea temporară autorizată pentru proiectele finanțate în comun. Pentru 2015, există riscul unei abateri semnificative de la ajustarea structurală necesară, luând în considerare compensarea necesară pentru abaterea temporară autorizată pentru proiectele finanțate în comun. În plus, se preconizează că în 2015 România va devia de la criteriul de referință în materie de cheltuieli. Pe baza evaluării sale a Programului de convergență și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că Programul de convergență prezintă riscuri de abatere semnificativă de la cerințele componentei preventive în 2015.

               (10)

               Frauda fiscală și evaziunea fiscală în domeniul TVA, inclusiv schemele transfrontaliere, accizele, contribuțiile de asigurări sociale și impozitele pe venit, rămân o provocare majoră. Progresele concrete înregistrate în combaterea muncii nedeclarate sunt limitate, în timp ce eficacitatea strategiei de asigurare a respectării obligațiilor fiscale este afectată de lipsa unor măsuri de punere în aplicare realiste și obligatorii, precum și de atenția insuficientă acordată prevenirii. În prezent este în curs o reformă a administrației fiscale care este menită să îmbunătățească eficiența acesteia; cooperarea administrativă transfrontalieră, în special în domeniul TVA, rămâne deficitară. Sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri salariale mici și medii rămâne ridicată și încurajează munca nedeclarată și nedeclararea integrală a veniturilor. S-au înregistrat unele progrese în domeniul taxelor de mediu, întrucât sistemul de impozitare a autovehiculelor s-a îmbunătățit, iar accizele la carburanți au crescut și în prezent sunt indexate în mod automat. România se confruntă cu riscuri de sustenabilitate pe termen lung, în special din cauza cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației. Există preocupări cu privire la sustenabilitatea și adecvarea sistemului de pensii, din cauza procentului scăzut al contribuabililor activi pe piața muncii față de procentul persoanelor care beneficiază de drepturi de pensie. România a luat măsuri pentru a egaliza vârsta de pensionare pentru femei și bărbați începând din 2035.

               (11)

               Utilizarea ineficientă a resurselor și gestionarea defectuoasă cresc riscul nesustenabilității fiscale în sectorul sănătății. Plățile informale practicate pe scară largă în sectorul public al sănătății afectează în continuare accesibilitatea, eficiența și calitatea sistemului. Au fost demarate reforme menite să îmbunătățească eficiența sistemului de sănătate și sustenabilitatea sa financiară, dar sunt necesare eforturi continue. Unele măsuri înregistrează întârzieri și sunt afectate de nivelul insuficient de finanțare și de capacitatea scăzută a serviciilor. Reducerea utilizării excesive a internărilor în spitale, precum și îmbunătățirea asistenței medicale primare și a sistemelor de orientare a pacienților către centrele specializate crește eficiența din punctul de vedere al costurilor. Au fost demarate noi reforme ale sistemului de sănătate menite să îmbunătățească starea de sănătate a populației prin promovarea, printre altele, a accesului echitabil la servicii medicale de calitate.

               (12)

               Rata ridicată de inactivitate, utilizarea insuficientă a potențialului forței de muncă și necesitatea de a spori calitatea și productivitatea muncii sunt în continuare provocări-cheie pentru piața forței de muncă din România. Calitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și de reconversie profesională este în continuare redusă, în pofida unor măsuri la scară mică. Resursele limitate de care dispun serviciile publice de ocupare a forței de muncă și lipsa unui sistem de măsurare a performanțelor limitează furnizarea eficientă de servicii personalizate pentru persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă, pentru angajatori, precum și integrarea politicilor active și pasive în domeniul pieței forței de muncă. România are un procent ridicat și în creștere de tineri care nu sunt încadrați în muncă și nu urmează niciun program educațional sau de formare (17,3 % în 2013). Strategia națională privind îmbătrânirea activă pentru sprijinirea creșterii ratei de ocupare a lucrătorilor în vârstă a fost amânată și în prezent are ca termen sfârșitul anului 2014.

               (13)

               Nu există orientări transparente privind stabilirea salariului minim care să implice partenerii sociali, să vizeze sprijinirea ocupării forței de muncă și competitivitatea și să protejeze în mod durabil veniturile salariale.

               (14)

               Reforma educației din 2011, care stabilește o agendă pe termen lung pentru îmbunătățirea calității învățământului la toate nivelurile, nu este încă pe deplin operațională, din cauza insuficienței resurselor financiare și umane. Ca urmare a declinului puternic al învățământului profesional și tehnic din ultimii 20 de ani, mai multe reforme și proiecte-pilot au fost inițiate în ultimii ani, dar disponibilitatea învățământului profesional și tehnic, relevanța sa pentru piața forței de muncă și implicarea întreprinderilor în învățarea la locul de muncă și în ucenicii rămân la un nivel scăzut. Persistă necorelări importante între competențele absolvenților de învățământ terțiar, iar legătura dintre întreprinderi și mediul universitar rămâne deficitară, așa cum indică rata ridicată a șomajului și faptul că mulți absolvenți de universități își găsesc un loc de muncă în profesii care fie nu corespund pregătirii lor, fie sunt sub nivelul lor de calificare. Participarea la activități de învățare pe tot parcursul vieții continuă să fie printre cele mai scăzute din Uniune. Rata de părăsire timpurie a școlii este în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune și în prezent este mai ridicată decât cea înregistrată în 2010, populația romă fiind în mod special afectată. Ocuparea forței de muncă în rândul femeilor este obstrucționată de disponibilitatea redusă și de accesul limitat la facilitățile de îngrijire a copiilor care să ofere servicii de calitate și la un preț accesibil, în special pentru copiii cu vârste cuprinse între 0 și 3 ani.

               (15)

               Reducerea sărăciei rămâne o provocare majoră. În pofida situației relativ stabile în domeniul ocupării forței de muncă, veniturile brute ale gospodăriilor au scăzut, iar inegalitățile în materie de venituri au crescut. Familiile care au copii sunt în mod special expuse. S-au realizat doar progrese limitate în ceea ce privește accelerarea tranziției de la îngrijirea instituțională la îngrijirea alternativă a copiilor lipsiți de îngrijire părintească. Numărul persoanelor cu handicap din instituții rezidențiale de mari dimensiuni este în continuare mare, în timp ce serviciile comunitare pentru persoanele cu handicap nu sunt suficient dezvoltate. Nivelul redus de utilizare, acoperire și adecvare al prestațiilor sociale rămân în continuare o provocare pentru eficiența acestora în reducerea sărăciei. Introducerea planificată pentru 2015 a venitului minim de inserție, care combină trei prestații sociale existente (venitul minim garantat, alocația familială și ajutorul pentru încălzirea locuinței), a fost amânată. Punerea în aplicare a Strategiei naționale de integrare a romilor a început în 2012, dar alocarea financiară pentru punerea în aplicare a principalelor planuri de acțiune a fost insuficientă și rezultatele înregistrate sunt modeste. Revizuirea strategiei și punerea în aplicare a planurilor de acțiune revizuite sunt întârziate.

               (16)

               Capacitatea redusă a administrației publice de a elabora și de a pune în aplicare politici constituie în continuare o provocare esențială pentru România, care afectează dezvoltarea globală a țării, mediul de afaceri și capacitatea de investiții publice și care, totodată, nu permite furnizarea unor servicii publice de o calitate suficientă. Cauzele structurale care au condus la o slabă capacitate administrativă au fost analizate în 2013. Pe baza acestei analize, în prezent se elaborează o strategie pentru perioada 2014‐2020 privind consolidarea administrației publice, care este prevăzută să fie finalizată până la mijlocul anului 2014.

               (17)

               În pofida înregistrării unor progrese importante, rata de absorbție a fondurilor UE rămâne una dintre cele mai scăzute din Uniune. Caracterul constant deficitar al sistemelor de gestiune și de control, precum și al practicilor din domeniul achizițiilor publice poate avea un impact negativ asupra pregătirilor pentru noua generație de programe și asupra punerii în aplicare a acestora. Planificarea strategică și stabilirea priorităților în centrul politicilor guvernamentale, precum și stabilirea priorităților politice și planificarea bugetară multianuală la nivelul ministerelor de resort cu portofolii de investiții importante rămân o provocare. Legislația în domeniul achizițiilor publice este instabilă și lipsită de coerență. Cadrul instituțional, cu actori multipli și responsabilități care se suprapun în mod frecvent, nu dispune de instrumentele necesare pentru a remedia deficiențele și a furniza orientări corespunzătoare autorităților contractante. Corupția și conflictele de interese continuă să reprezinte motive de îngrijorare pentru autoritățile contractante. Se preconizează că până la sfârșitul anului 2014 va deveni operațional un sistem de verificări ex ante privind conflictele de interese în atribuirea contractelor de achiziții publice.

               (18)

               Calitatea precară a reglementărilor, precum și lipsa de transparență și de predictibilitate a cadrului de reglementare afectează negativ întreprinderile și cetățenii. Procedurile de racordare la rețelele de energie electrică, de obținere a autorizațiilor de construcție și de plată a taxelor și a impozitelor sunt în continuare complexe. Drepturile neclare de proprietate asupra terenurilor reprezintă în continuare o provocare pentru mediul de afaceri din România; mai puțin de 50 % din bunurile imobile sunt înscrise în sistemul cadastral și numai aproximativ 15 % din cărțile funciare sunt verificate și înregistrate în format digital. România a înregistrat unele progrese în ceea ce privește îmbunătățirea calității, a independenței și a eficienței sistemului judiciar, precum și în lupta împotriva corupției, dar aceste aspecte constituie în continuare un motiv de îngrijorare pentru întreprinderile care sunt în căutare de căi de atac eficiente. Rezistența la măsurile de integritate și de combatere a corupției la nivel politic și administrativ este în continuare puternică.

               (19)

               Reglementarea prețurilor pe piața energiei electrice pentru consumatorii industriali s-a încheiat în 2013, iar în prezent se desfășoară procesul de eliminare treptată a prețurilor reglementate la gaze și la energie electrică. Eficiența și transparența guvernanței întreprinderilor de stat în aceste sectoare reprezintă o provocare importantă. Se preconizează că dereglementarea prețurilor energiei va aduce stimulente pentru sporirea eficienței energetice, cu toate că este necesar să se întreprindă măsuri concrete și să se angajeze resurse pentru a îmbunătăți în continuare eficiența energetică în sectorul locuințelor, în sectorul termoficării, în sectorul industrial și în sectorul transportului urban. Integrarea piețelor românești de energie electrică și de gaze naturale în piețele UE rămâne incompletă și există în continuare obstacole substanțiale în calea realizării conexiunilor transfrontaliere ale rețelelor de gaze, care ar contribui la sporirea diversificării surselor de aprovizionare.

               (20)

               Infrastructura de bază slab dezvoltată din sectorul transporturilor continuă să fie un impediment pentru creștere în România. Creșterea puternică a parcului de autovehicule și calitatea slabă a infrastructurii rutiere împiedică activitatea întreprinderilor și frânează economia. Întreținerea deficitară a rețelei feroviare a afectat siguranța și fiabilitatea. Transportul de mărfuri pe căile navigabile interioare rămâne cu mult sub potențialul său, în special pe Dunăre. Ineficiența și guvernanța netransparentă a întreprinderilor de stat din sectorul transporturilor împiedică dezvoltarea rețelei de infrastructuri.

               (21)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-8 de mai jos.

               (22)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 2 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014‐2015, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare programul de asistență financiară furnizată de UE/FMI, respectând pe deplin condiționalitatea în materie de politică inclusă în Memorandumul de înțelegere din 6 noiembrie 2013 și în actele adiționale ulterioare la acesta, care completează și susțin punerea în aplicare a acestor recomandări specifice fiecărei țări.

               2.

               Să pună în aplicare strategia bugetară pentru 2014, să îmbunătățească în mod semnificativ efortul bugetar în scopul de a asigura îndeplinirea obiectivului pe termen mediu în 2015, în conformitate cu angajamentele asumate în temeiul programului privind balanța de plăți și astfel cum se reflectă în Programul de convergență pentru 2014, în special prin precizarea măsurilor care stau la baza acestora, și să mențină nivelul obiectivului pe termen mediu și în perioada ulterioară. Să îmbunătățească activitatea de colectare a impozitelor prin punerea în aplicare în continuare a unei strategii cuprinzătoare de respectare a obligațiilor fiscale, intensificând eforturile de reducere a fraudei în domeniul TVA. Să combată munca nedeclarată. Să reducă, fără a afecta bugetul, sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri salariale mici și medii. Să finalizeze reforma pensiilor începută în 2010 prin egalizarea vârstei de pensionare pentru femei și pentru bărbați.

               3.

               Să accelereze reformele în sectorul sănătății în scopul de a spori eficiența, calitatea și accesibilitatea acestuia, inclusiv pentru persoanele defavorizate și pentru comunitățile îndepărtate și izolate. Să intensifice eforturile pentru a reduce plățile informale, inclusiv prin intermediul unor sisteme corespunzătoare de gestiune și de control.

               4.

               Să consolideze măsurile active în domeniul pieței forței de muncă și capacitatea Agenției Naționale pentru Ocuparea Forței de Muncă. Să acorde o atenție specială activării tinerilor neînregistrați. Să consolideze măsurile menite să promoveze capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor în vârstă. Să elaboreze, în consultare cu partenerii sociali, orientări clare privind stabilirea transparentă a salariului minim, luând în considerare condițiile economice și condițiile pieței muncii.

               5.

               Să asigure creșterea calității și a accesului la învățământul profesional și tehnic, la ucenicii, la învățământul terțiar și la învățarea pe tot parcursul vieții și să le adapteze la necesitățile pieței forței de muncă. Să asigure un acces mai bun la serviciile de educație și de îngrijire a copiilor preșcolari.

               6.

               În vederea combaterii sărăciei, să sporească eficiența și eficacitatea transferurilor sociale, în special pentru copii, și să continue reforma asistenței sociale, consolidând legăturile acesteia cu măsurile de activare. Să intensifice eforturile în vederea punerii în aplicare a măsurilor preconizate pentru a favoriza integrarea romilor pe piața forței de muncă, pentru a crește rata de școlarizare și pentru a reduce rata de părăsire timpurie a școlii, prin intermediul unei abordări bazate pe parteneriat și a unui mecanism solid de monitorizare.

               7.

               Să intensifice eforturile pentru a consolida capacitatea administrației publice, în special prin îmbunătățirea eficienței, a gestionării resurselor umane, a instrumentelor decizionale și a coordonării în cadrul și între diferitele niveluri administrative, precum și prin îmbunătățirea transparenței, a integrității și a răspunderii. Să accelereze absorbția fondurilor UE, să consolideze sistemele de gestiune și de control, să aducă îmbunătățiri capacității de planificare strategică, inclusiv elementului bugetar multianual. Să remedieze deficiențele persistente din sectorul achizițiilor publice. Să îmbunătățească în continuare calitatea și eficiența sistemului judiciar, să combată corupția la toate nivelurile și să asigure executarea efectivă a hotărârilor instanțelor.

               8.

               Să promoveze concurența și eficiența în sectorul energiei și în cel al transporturilor. Să accelereze reforma guvernanței corporative a întreprinderilor de stat din sectorul energiei și din cel al transporturilor, precum și să sporească eficiența acestora. Să îmbunătățească și să raționalizeze politicile în domeniul eficienței energetice. Să îmbunătățească integrarea transfrontalieră a rețelelor de energie și să permită, cu titlu prioritar, fluxurile inverse fizice în interconexiunile de gaze.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 67.

      (4)  Decizia 2013/531/UE a Consiliului din 22 octombrie 2013 prin care se acordă României asistență financiară preventivă pe termen mediu din partea Uniunii (JO L 286, 29.10.2013, p. 1).

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Comisiei din 5 decembrie 2007 privind reproducerea textului din articolul 20 din Tratatul CE în pașapoarte [notificată cu numărul C(2007) 5841]

text:
               6.5.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 118/30

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 5 decembrie 2007
   privind reproducerea textului din articolul 20 din Tratatul CE în pașapoarte
   [notificată cu numărul C(2007) 5841]
   (2008/355/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 211,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 20 din Tratatul de instituire a Comunităților Europene („articolul 20 TCE”) acordă cetățenilor Uniunii, aflați pe teritoriul unei țări terțe în care statul membru din care provin nu este reprezentat, dreptul la protecție prin intermediul autorităților diplomatice și consulare ale oricărui stat membru reprezentat, în condiții similare celor aplicate cetățenilor statului membru respectiv. Același drept este consacrat în articolul 46 al Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

               (2)

               Un sondaj inițiat de Eurobarometru publicat în aprilie 2006 arăta că majoritatea cetățenilor Uniunii nu știu de existența articolului și nu cunosc implicațiile articolului 20 TCE. Numai 23 % dintre cetățenii intervievați cunoșteau posibilitățile oferite de articolul 20 TCE. De asemenea, a reieșit faptul că jumătate din cetățenii Uniunii intenționează să călătorească într-o țară terță în următorii 3 ani.

               (3)

               Sugestia de a reproduce articolul 20 TCE în pașapoarte pentru informarea cetățenilor cu privire la drepturile lor a fost propusă în raportul prezentat la 9 mai 2006 de către domnul Barnier și intitulat „Pentru o forță europeană de protecție civilă: Europe-Aid”. La 15 iunie 2006, Președinția Consiliului a invitat statele membre să ia în considerare posibilitatea reproducerii textului articolului 20 TCE în pașapoarte, pentru ca cetățenii Uniunii să fie bine informați cu privire la drepturile lor (1).

               (4)

               La 28 noiembrie 2006, Comisia a adoptat o Carte verde privind dreptul la protecție diplomatică și consulară a cetățenilor Uniunii în țările terțe (2), care propunea mai multe măsuri posibile pentru a consolida protecția cetățenilor Uniunii. Recomandarea statelor membre de a imprima articolul 20 TCE în pașapoarte a fost propusă ca fiind o metodă eficientă de a reaminti cetățenilor drepturile lor. Această propunere a fost pe deplin susținută de statele membre, societatea civilă, cetățenii și alte instituții europene (3)
                   (4). În vederea informării cetățenilor asupra protecției acordate de către autoritățile diplomatice și consulare în temeiul articolului 20 TCE, s-a sugerat, de asemenea, crearea unui site Internet al UE consacrat acestor drepturi și includerea unei trimiteri la acesta în pașapoartele naționale.

               (5)

               Eliberarea pașapoartelor este de competența statelor membre. Un model uniform de pașapoarte a fost introdus printr-o rezoluție a reprezentanților guvernelor statelor membre la 23 iunie 1981 (5). În afară de aceasta, au fost adoptate măsuri la nivel comunitar privind standardele de securitate pentru pașapoarte. Standarde minime de securitate pentru pașapoarte au fost introduse printr-o rezoluție a reprezentanților guvernelor statelor membre la 17 octombrie 2000, pentru a combate falsificarea (6). La 13 decembrie 2004 a fost adoptat un Regulament al Consiliului prin care li se solicită statelor membre să introducă elemente biometrice de identificare până la 28 august 2006 și să păstreze în pașapoartele lor datele suplimentare până la 28 iunie 2007 (7).

               (6)

               Articolul 20 TCE trebuie reprodus în limba (limbile) oficială (oficiale) a(le) statului (statelor) membru (membre) care eliberează pașaportul.

               (7)

               Reproducerea primei teze din articolul 20 TCE ar fi suficientă. Cea de-a doua teză se referă la obligația statelor membre de a se angaja în negocierile internaționale pentru asigurarea protecției și nu are o relevanță directă pentru cetățeni.

               (8)

               Comisia intenționează să creeze un site Internet dedicat protecției consulare pentru publicarea informațiilor practice, de exemplu o listă actualizată cu datele de contact ale reprezentanțelor statele membre în țările terțe. Paralel cu textul articolului 20 TCE, ar fi utilă includerea unei trimiteri la acest site Internet în pașapoartele naționale, ca punct unic de acces la informațiile relative la acest drept.

               (9)

               Pentru a minimiza povara administrativă a statelor membre, se recomandă acestora să imprime articolul 20 TCE în noile pașapoarte eliberate după 1 iulie 2009.

               (10)

               În vederea informării cetățenilor ale căror pașapoarte au fost eliberate fără menționarea articolului 20 TCE, ar fi recomandabilă aplicarea unui autocolant pe spatele pașaportului.

               (11)

               Reproducerea textului articolului 20 TCE în pașapoarte ar putea îmbunătăți în mod semnificativ informarea cetățenilor în privința drepturilor lor la protecție acordată de către autoritățile diplomatice și consulare și ar implica costuri limitate pentru statele membre,

         RECOMANDĂ:

               1.

               ca statele membre să reproducă prima teză din articolul 20 din Tratatul de instituire a Comunităților Europene, precum și să includă o trimitere la un site al UE (http://ec.europa.eu/consularprotection) în pașapoartele eliberate după 1 iulie 2009;

               2.

               ca statele membre să furnizeze un autocolant care să includă informațiile menționate la punctul 1, pentru titularii pașapoartelor eliberate după 1 iulie 2009;

               3.

               ca statele membre, 18 luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial, să informeze Comisia cu privire la măsurile întreprinse ca reacție la această recomandare.

      Adoptată la Bruxelles, 5 decembrie 2007.

            Pentru Comisie

         Franco FRATTINI

            Vicepreședinte

      (1)  „Consolidarea capacităților Uniunii Europene de reacție în situații de urgență și de criză”, documentul Consiliului nr. 10551/06 din 15.6.2006.

      (2)  COM(2006) 712 final.

      (3)  Avizul Parlamentului European: A6-0454/2007.

      (4)  Avizul Comitetului Economic și Social: SOC/262 (CESE 425/2007).

      (5)  JO C 241, 19.9.1981, p. 1.

      (6)  JO C 310, 28.10.2000, p. 1.

      (7)  Regulamentul (CE) nr. 2252/2004 al Consiliului din 13 decembrie 2004 privind standardele pentru elementele de securitate și elementele biometrice integrate în pașapoarte și în documente de călătorie emise de statele membre (JO L 385, 29.12.2004, p. 1).


title: Restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționari ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky Recomandarea Parlamentului European din 23 octombrie 2012 adresată Consiliului referitoare la stabilirea unor restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționarii ruși implicați în cazul Serghei Magnițki (2012/2142(INI))

text:
               7.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               CE 68/13

         Marți, 23 octombrie 2012Restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționari ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky
   P7_TA(2012)0369
   Recomandarea Parlamentului European din 23 octombrie 2012 adresată Consiliului referitoare la stabilirea unor restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționarii ruși implicați în cazul Serghei Magnițki (2012/2142(INI))
   2014/C 68 E/02

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere articolul 215 din TFUE,

               —

               având în vedere propunerea de recomandare a lui Guy Verhofstadt și a Kristiinei Ojuland, adresată Consiliului, în numele Grupului ALDE (B7-0196/2012),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 17 februarie 2011 referitoare la statul de drept din Rusia (1),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 16 decembrie 2010 referitoare la Raportul anual 2009 privind drepturile omului în lume și politica Uniunii Europene în această privință (2),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 14 decembrie 2011 referitoare la apropiatul Summit UE-Rusia din 15 decembrie 2011 și la rezultatul alegerilor pentru Duma de Stat din 4 decembrie 2011 (3),

               —

               având în vedere Recomandarea sa din 2 februarie 2012 adresată Consiliului privind o politică consecventă față de regimurile cărora UE le aplică măsuri restrictive (4),

               —

               având în vedere faptul că, la 26 iunie 2012, Comisia pentru relații externe a Senatului SUA a adoptat Legea Serghei Magnițki privind responsabilitatea statului de drept, prin care se încearcă impunerea de interdicții privind acordarea de vize și înghețarea activelor funcționarilor ruși implicați în detenția, abuzul și moartea lui Serghei Magnițki,

               —

               având în vedere proiectul de rezoluție intitulat „Statul de drept în Rusia: cazul Serghei Magnițki”, care a fost prezentat la sesiunea anuală din 2012 a Adunării parlamentare a OSCE, prin care parlamentele naționale au fost invitate să ia măsuri de impunere a unor sancțiuni privind acordarea vizelor și înghețarea activelor,

               —

               având în vedere articolul 121 alineatul (3) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A7-0285/2012),

               A.

               întrucât arestarea, condițiile de detenție și decesul ulterior în închisoare al lui Serghei Magnițki reprezintă un caz bine documentat și foarte important de nerespectare a drepturilor fundamentale ale omului;

               B.

               întrucât urmărirea penală postumă a lui Serghei Magnițki este o încălcare a legilor internaționale și naționale și arată clar funcționarea defectuoasă a sistemului rus de justiție penală;

               C.

               întrucât Federația Rusă, ca membră a Consiliului Europei și a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa, s-a angajat să respecte întru totul drepturile fundamentale și statul de drept, și întrucât Uniunea Europeană a oferit Rusiei în repetate rânduri asistență suplimentară și experiența sa pentru a o ajuta să-și modernizeze și să respecte ordinea sa constituțională și juridică;

               D.

               întrucât, în ciuda concluziilor din 2011 ale anchetei desfășurate de Consiliul pentru drepturile omului al Președintelui Rusia cu privire la ilegalitatea arestării, detenției și lipsei de acces la justiție a lui Serghei Magnițki, investigațiile au ajuns într-un punct mort, iar funcționarii implicați au fost exonerați și chiar însărcinați cu ancheta cazului postum; întrucât aceste măsuri luate de autorități demonstrează caracterul motivat politic al urmăririi penale a lui Magnițki;

               E.

               întrucât Uniunea Europeană a îndemnat autoritățile ruse, în numeroase ocazii și sub diferite forme, de la consultările cu privire la drepturile omului la reuniunile la nivel înalt, să desfășoare investigații detaliate, independente în acest caz special, bine documentat, precum și să pună capăt climatului anual de impunitate;

               F.

               întrucât cazul lui Serghei Magnițki este doar unul dintre cazurile de abuz de putere din partea autorităților de aplicare a legii din Rusia, dar este cel mai proeminent și mai bine documentat, încălcând grosolan statul de drept; întrucât există o multitudine de alte cazuri de natură juridică, în care se folosește sistematic pretextul infracțiunilor economice și al unei pretinse corupții pentru a elimina concurenții în afaceri sau rivalii politici;

               G.

               întrucât restricțiile de acordare a vizelor și alte măsuri restrictive nu constituie în sine sancțiuni judiciare în sens tradițional, însă constituie un semnal politic al îngrijorării UE, adresat unui public mai larg, constituind astfel un instrument necesar și legitim de politică externă,

               H.

               întrucât sancțiunile UE cu privire la cazul Magnițki ar putea îndemna autoritățile ruse să depună noi eforturi veritabile pentru a aborda, într-un mod mai concret și convingător, chestiunea statului de drept din Rusia și a climatului actual de impunitate;

               I.

               întrucât câteva parlamente naționale ale statelor membre UE, printre care Țările de Jos, Regatul Unit, Suedia și Polonia, au adoptat deja rezoluții prin care își îndeamnă guvernele să introducă sancțiuni în privința cazului Magnițki, în timp ce alte câteva parlamente naționale, precum cele din Portugalia, Franța, Spania și Letonia sunt în faza inițială de redactare a acestor rezoluții;

               1.

               adresează Consiliului recomandările următoare:

                           (a)

                           să stabilească o listă comună la nivelul UE a funcționarilor răspunzători de moartea lui Serghei Magnițki, de mușamalizarea judiciară ulterioară și de hărțuirea continuă și susținută a mamei și a văduvei acestuia;

                           (b)

                           să impună și să pună în practică o interdicție de acordare a vizelor în întreaga UE pentru acești funcționari și să înghețe toate activele financiare pe care aceștia sau rudele lor apropiate le dețin în Uniunea Europeană;

                           (c)

                           să solicite Rusiei să efectueze o anchetă credibilă și independentă, care să acopere toate aspectele acestui caz tragic și să aducă în fața justiției toate persoanele responsabile;

                           (d)

                           să îndemne autoritățile ruse să elimine corupția extinsă, să reformeze sistemul judiciar și să-l alinieze standardelor internaționale, prin crearea unui sistem independent, just și transparent, astfel încât să nu poată fi folosit în mod abuziv din rațiuni politice, în nicio circumstanță;

                           (e)

                           să ridice această chestiune în cursul reuniunilor bilaterale cu autoritățile ruse, precum și chestiunea intimidării și impunității în cazurile care implică apărătorii drepturilor omului, jurnaliștii și avocații, într-un mod mai hotărât, ferm și orientat spre rezultate;

               2.

               încurajează Consiliul să adopte o poziție coerentă și activă cu privire la alte încălcări grave ale drepturilor omului din Rusia, pe baza unor surse bine documentate, convergente și independente și a unor dovezi convingătoare, precum și să introducă măsuri restrictive similare împotriva infractorilor ca ultimă soluție;

               3.

               subliniază faptul că angajamentul autorităților ruse față de valorile fundamentale, precum statul de drept și respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale rămâne condiția prealabilă principală pentru relația UE-Rusia și pentru dezvoltarea unui parteneriat stabil și fiabil între cele două părți;

               4.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului și, spre informare, Comisiei, statelor membre, Dumei de Stat și Guvernului Federației Ruse.

      (1)  JO C 188 E, 28.6.2012, p. 37.

      (2)  JO C 169 E, 15.6.2012, p. 81.

      (3)  Texte adoptate, P7_TA(2011)0575.

      (4)  Texte adoptate, P7_TA(2012)0018.


title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Croației pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/56

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Croației pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2015
   (2015/C 272/15)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și a emis un aviz privind Programul de convergență actualizat al Croației pentru 2014.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Croația a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Croația pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat realizat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită măsuri decisive de politică și o monitorizare specifică. În special, având în vedere creșterea economică modestă, restructurarea întârziată a întreprinderilor și performanțele scăzute în ceea ce privește ocuparea forței de muncă, au crescut în mod semnificativ riscurile legate de competitivitatea redusă, datoriile externe importante și datoria publică în creștere corelată cu o guvernanță slabă în sectorul public.

               (7)

               În martie 2015, în urma publicării raportului de țară, autoritățile croate au purtat un dialog cu serviciile Comisiei cu privire la reformele cele mai necesare pentru soluționarea dezechilibrelor macroeconomice excesive. Autoritățile au contribuit în mod constructiv la dialog și au anunțat o serie de măsuri relevante, printre care se numără reducerea taxelor parafiscale în 2016 și 2017, raționalizarea sistemului agențiilor de stat și al unităților regionale ale administrației naționale centrale, stimularea fuzionării voluntare a unităților administrative locale autonome, reducerea incertitudinii juridice și consolidarea Biroului național de audit. Planurile de reformă din mai multe alte domenii, cum ar fi reducerea sarcinii administrative impuse întreprinderilor și îmbunătățirea guvernanței întreprinderilor de stat, au fost prezentate mai detaliat. Cu toate acestea, nivelul de ambiție rămâne sub așteptări într-o serie de domenii, în special în ceea ce privește înăsprirea normelor privind pensionarea anticipată și publicarea și punerea în aplicare a constatărilor desprinse în urma analizei cheltuielilor, deși au fost prezentate unele măsuri suplimentare care să compenseze parțial deficitul.

               (8)

               În prezent, Croația face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit Programului de convergență pentru 2015, guvernul intenționează să corecteze deficitul excesiv până în 2017, ceea ce nu este în concordanță cu termenul recomandat de Consiliu, și anume 2016. Guvernul își propune să reducă treptat deficitul global la 5,0 % din PIB în 2015, la 3,9 % în 2016 și apoi la 2,7 % din PIB în 2017. În conformitate cu Programul de convergență, se estimează că ponderea datoriei în PIB va atinge nivelul cel mai ridicat, și anume 92,5 %, în 2017 și că se va stabiliza în general la 92,4 % din PIB în 2018. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare pare destul de favorabil, întrucât creșterea este comparabilă, iar efortul subiacent de consolidare este mai mare în cadrul Programului de convergență decât în cadrul previziunilor Comisiei. Măsurile menite să sprijine, începând cu 2015, țintele de deficit preconizate nu au fost decât parțial detaliate. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, nu se așteaptă corectarea la timp și în mod durabil a deficitului excesiv până în 2016. Având în vedere volumul de măsuri discreționare adoptate, efortul bugetar din 2014 a fost în conformitate cu recomandarea Consiliului. Acest lucru este valabil și în termeni cumulativi pentru 2014 și 2015, în ciuda deficitului preconizat în 2015. Cu toate acestea, variația (ajustată) a soldului structural în perioada 2014-2015 este sub valoarea recomandată. În 2016, efortul bugetar nu se ridică la nivelul recomandării Consiliului. Prin urmare, vor fi necesare măsuri structurale suplimentare. Pe baza evaluării Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că există riscul ca Croația să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)

               La 23 aprilie 2015, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, iar la 30 aprilie 2015 și-a prezentat Programul de convergență pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               În prezent, Croația își analizează cheltuielile în vederea obținerii unor câștiguri de eficiență, mai ales în ceea ce privește cheltuielile cu salariile, cu asigurările sociale și cu subvențiile, precum și în vederea asigurării unui spațiu suficient de manevră bugetară pentru a acorda prioritate cheltuielilor care favorizează creșterea economică și investițiilor. Veniturile Croației din impozitele recurente pe bunuri imobile, ca pondere din PIB, se numără printre cele mai scăzute din Uniune. În ultimul an, s-au luat măsuri menite să îmbunătățească respectarea obligațiilor fiscale, inclusiv măsuri de combatere a fraudei în materie de TVA, care trebuie acum transpuse în practică. Cadrul bugetar al Croației a fost consolidat prin reformele recente, însă persistă provocări semnificative. Deficiențele în ceea ce privește controlul efectiv al cheltuielilor și aplicarea uniformă a constrângerilor bugetare au un impact negativ asupra procesului de elaborare a politicilor bugetare și a constatărilor de audit. Creșterea rapidă a datoriei publice necesită o abordare mult mai activă în ceea ce privește gestionarea datoriei publice.

               (11)

               Sistemul de pensii se confruntă cu un număr mare de persoane pensionate anticipat, un sistem de pensionare anticipată excesiv de generos pentru anumite profesii și numeroase sisteme speciale de pensii. Ieșirile anticipate de pe piața muncii sunt facilitate de reducerile relativ mici ale pensiilor sau chiar inexistente pentru anumiți lucrători. Diferența dintre vârsta minimă de pensionare anticipată și vârsta legală de pensionare este, de asemenea, mare în comparație cu media UE de mai puțin de trei ani. În plus, sistemul este extrem de fragmentat, ceea ce pune presiune asupra cheltuielilor cu pensiile standard. Ca urmare, rata prestațiilor din sistemul de pensii este mai mică decât în majoritatea statelor membre, în ciuda cheltuielilor comparabile. În ceea ce privește sectorul de sănătate, arieratele recurente implică în continuare riscuri bugetare. Au fost lansate măsuri de raționalizare a finanțării spitalelor, dar există riscuri legate de punerea în aplicare a acestora. Creșterea cu 10 % a bugetului acoperă numai parțial nevoile de finanțare; vor trebui realizate mai multe câștiguri de eficiență pentru a se asigura eliminarea totală a arieratelor până în 2017.

               (12)

               Ajustarea limitată a salariilor în perioada ulterioară crizei a exacerbat impactul negativ asupra ocupării forței de muncă. Din analiza cuprinzătoare a practicilor de determinare și de stabilire a salariilor finalizată în 2014, a reieșit că sistemul nu este flexibil pentru a se adapta la schimbările mediului macroeconomic. În special, deficiențele sunt legate de disparitățile considerabile dintre sectorul public și cel privat, inclusiv întreprinderile de stat, de extinderea acordurilor colective la părțile nesemnatare și de dificultățile privind rezilierea contractelor caduce. Analiza trebuie să fie urmată de acțiuni concrete de politică. De asemenea, este important să se monitorizeze efectele reformei pieței forței de muncă din perioada 2013-2014.

               (13)

               Forța de muncă este afectată negativ de îmbătrânirea rapidă a populației, asociată cu rate de activitate scăzute, în special în rândul tinerilor și al lucrătorilor în vârstă de peste 50 de ani. În ciuda extinderii domeniului de aplicare al politicilor active din domeniul pieței forței de muncă și a creșterii cheltuielilor aferente acestora, impactul lor rămâne insuficient, în special în ceea ce privește șomerii pe termen lung, lucrătorii în vârstă și tinerii care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. Rata de absolvire a învățământului terțiar se numără printre cele mai scăzute din Uniune. Necorelarea competențelor și deficiențele sistemului de educație și de formare constituie piedici pentru absolvirea învățământului superior. Dimensiunea economiei informale reprezintă în continuare o provocare persistentă și duce la o incidență ridicată a muncii nedeclarate. Măsurile pe care Comisia pentru combaterea muncii nedeclarate le-a identificat la sfârșitul anului 2014 trebuie acum să fie puse în aplicare. În prezent, există peste 80 de prestații și programe sociale diferite. A început consolidarea prestațiilor, dar sunt necesare eforturi de reforme suplimentare în 2015 pentru îmbunătățirea acoperirii și a caracterului adecvat al prestațiilor.

               (14)

               Repartizarea competențelor între nivelul național și cel local este complexă și fragmentată, subminând gestionarea finanțelor publice și eficiența cheltuielilor publice. Actuala atribuire a funcțiilor în materie de politici și deficiențele administrative în cadrul autorităților locale afectează în mod direct o serie de domenii, cum ar fi colectarea impozitelor, furnizarea prestațiilor sociale, gestionarea fondurilor structurale și de investiții europene, achizițiile publice și furnizarea serviciilor publice. Ca măsură pe termen scurt, autoritățile intenționează să stabilească mecanisme care ar încuraja fuzionările voluntare ale unităților administrative autonome sau cooperarea între acestea. În cadrul administrației centrale, propunerile de reformare și raționalizare a sistemului agențiilor de stat au fost prezentate pe baza analizei realizate în 2014.

               (15)

               Mediul de afaceri din Croația se confruntă cu deficiențe instituționale majore, printre care se numără instabilitatea în materie de reglementare, controlul slab al calității legislației, costurile ridicate de conformare, practicile discriminatorii și barierele excesive pentru furnizorii de servicii, sarcinile administrative ridicate, multitudinea de taxe parafiscale, gradul scăzut de transparență și de previzibilitate în ceea ce privește funcționarea organelor administrative, în special la nivel local, dezvoltarea inegală a canalelor electronice de comunicare și durata îndelungată a procedurilor judiciare, în special în instanțele comerciale, în care gestionarea cauzelor trebuie modernizată. Noua strategie anticorupție nu are o orientare clară și nu este suficient de detaliată; acest aspect ar trebui abordat în cadrul unui plan de acțiune pentru punerea în aplicare a strategiei.

               (16)

               Supravegherea întreprinderilor de stat este incompletă în ceea ce privește societățile constituite la nivel local și filialele marilor întreprinderi publice. Autoritățile intenționează să reducă numărul întreprinderilor „strategice” și să accelereze agenda pentru privatizare. Sunt necesare mai multe progrese pentru asigurarea calității guvernanței, inclusiv în ceea ce privește consolidarea și armonizarea supravegherii în cadrul diverselor întreprinderi de stat. Numirea membrilor consiliului de administrație nu este transparentă, iar cerințele în materie de competențe sunt relativ scăzute, ceea ce împiedică buna gestionare a proprietăților publice.

               (17)

               Instituirea unui cadru eficient și transparent privind salvarea timpurie a întreprinderilor și insolvența este o condiție preliminară esențială pentru atenuarea presiunii considerabile de reducere a efectului de levier cu care se confruntă întreprinderile croate și pentru promovarea unei culturi de restructurare timpurie și de acordare a unei „a doua șanse”. O evaluare a legislației în materie de pre-insolvență arată că eficiența ex ante a actualului cadru legislativ este printre cele mai scăzute din Uniune. A fost lansată o reformă a cadrului privind insolvența, care se preconizează că va fi adoptată în Parlament în prima jumătate a anului 2015. Banca Croată pentru Reconstrucție și Dezvoltare ar putea juca un rol crucial în redresarea Croației. Aceasta este direct expusă la riscul de credit, ceea ce ar putea afecta finanțele publice. Este important ca această bancă să facă obiectul supravegherii prudențiale și al unei guvernanțe corporatiste solide. De asemenea, este loc de îmbunătățire a structurii și a transparenței modalităților prin care aceasta asigură răspunderea conducerii. În urma apariției riscului de credit valutar și a riscului de credit indus de schimbul valutar, este necesară o soluție pe termen lung care să fie proporțională și echitabilă și care să se bazeze pe un temei juridic solid și să se concentreze pe debitorii cu cele mai mari dificultăți.

               (18)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Croației în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările din cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (19)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure corectarea durabilă a deficitului excesiv până în 2016 prin luarea măsurilor necesare în 2015 și prin consolidarea strategiei bugetare pentru 2016. Să publice și să pună în aplicare constatările desprinse în urma analizei cheltuielilor. Să asigure îmbunătățirea controlului cheltuielilor la nivel central și local, în special prin crearea unui mecanism de sancționare pentru entitățile care depășesc limitele bugetare. Să adopte legea privind responsabilitatea bugetară și să consolideze capacitatea și rolul Biroului național de audit. Să introducă un impozit recurent pe proprietate și să îmbunătățească respectarea legislației în materie de TVA. Să consolideze gestionarea datoriei publice, în special prin publicarea anuală a unei strategii de gestionare a datoriei și prin asigurarea unor resurse adecvate.

               2.

               Să descurajeze pensionarea anticipată prin majorarea penalităților pentru ieșirile anticipate de pe piața muncii. Să îmbunătățească adecvarea și eficiența cheltuielilor cu pensiile prin restrângerea definiției profesiilor dificile și periculoase. Să abordeze riscurile bugetare în sectorul asistenței medicale.

               3.

               Să ia măsuri de soluționare a deficiențelor cadrului de stabilire a salariilor, prin consultarea partenerilor sociali și în conformitate cu practicile naționale, pentru a promova alinierea salariilor la productivitate și la condițiile macroeconomice. Să consolideze stimulentele pentru a incita șomerii și persoanele inactive să exercite o activitate remunerată. Pe baza analizei din 2014, să realizeze reforma sistemului de protecție socială și să consolideze în continuare prestațiile sociale printr-o mai bună direcționare și prin eliminarea suprapunerilor.

               4.

               Să reducă gradul de fragmentare și suprapunerile între nivelurile administrației publice centrale și locale prin propunerea unui nou model pentru repartizarea funcțională a competențelor și prin raționalizarea sistemului agențiilor de stat. Să sporească transparența și răspunderea în sectorul întreprinderilor publice, în special în ceea ce privește numirile în funcții de conducere și cerințele în materie de competențe. Să facă progrese în ceea ce privește cotarea la bursă a pachetelor minoritare de acțiuni ale întreprinderilor publice și privatizările.

               5.

               Să reducă semnificativ taxele parafiscale și să elimine barierele excesive pentru furnizorii de servicii. Să identifice și să pună în aplicare măsuri în vederea îmbunătățirii eficienței și a calității sistemului judiciar, în special pentru instanțele comerciale.

               6.

               Să consolideze cadrele în materie de pre-insolvență și de insolvență pentru întreprinderi cu scopul de a facilita restructurarea datoriilor și a pune în aplicare o procedură de insolvență care vizează persoane fizice. Să consolideze capacitatea sectorului financiar de a sprijini procesul de redresare având în vedere provocările generate de nivelul ridicat al creditelor neperformante acordate întreprinderilor și al creditelor ipotecare în valută, precum și practicile de guvernanță deficitare din unele instituții.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 50).

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 14 iulie 2016 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Eesti Pank (BCE/2016/20)

text:
               22.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 266/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 14 iulie 2016
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Eesti Pank
   (BCE/2016/20)
   (2016/C 266/01)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul actualilor auditori externi ai Eesti Pank, AS Deloitte Audit Eesti, a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2015. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2016.

               (3)

               Eesti Pank a selectat KPMG Baltics OÜ drept auditor extern pentru exercițiile financiare 2016-2020,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă desemnarea KPMG Baltics OÜ drept auditor extern al Eesti Pank pentru exercițiile financiare 2016-2020.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 14 iulie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI