title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/69

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Lituaniei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Lituaniei pentru 2016
   (2016/C 299/17)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Lituania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la 8 martie 2016 (3). În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Lituania ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandărilor formulate.

               (2)

               Raportul de țară privind Lituania a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Lituania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate la 14 iulie 2015, precum și progresele realizate de această țară în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)

               La 29 aprilie 2016, Lituania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, precum și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În Programul său de stabilitate pentru 2016, Lituania a solicitat o abatere temporară, de 0,6 % din PIB, de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2017, pentru a lua în considerare reformele structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. În așteptarea unui acord final, continuă să existe însă incertitudini în ceea ce privește setul de măsuri de reformă și punerea în aplicare a acestora. Se pare, așadar, că, deși dispune de suficientă marjă de manevră fiscal-bugetară pentru a beneficia de o abatere temporară, Lituania nu îndeplinește criteriul de eligibilitate referitor la realizarea reformei pentru a se folosi de clauza privind reforma structurală. Mai mult, în prezent nu este posibil să se evalueze dacă impactul pe care guvernul estimează că îl va avea reforma este plauzibil. Prin urmare, impactul respectivelor reforme nu se reflectă încă în ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2017.

               (6)

               În prezent, Lituania face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2016, guvernul își propune o îmbunătățire a soldului global de la un deficit de 0,8 % din PIB în 2016 la un excedent de 0,9 % din PIB în 2019. Soldul structural (recalculat (5)) urmează să se mențină deasupra nivelului obiectivului bugetar pe termen mediu – un deficit de 1 % din PIB în termeni structurali – în 2016 și ulterior. Traiectoria de ajustare cuprinde și reforma sistemică a pensiilor din 2016, dar nu reflectă reforma structurală planificată pentru 2017. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 39,9 % din PIB în 2016 la 35,7 % din PIB în 2019. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Nu s-au oferit încă suficiente detalii privind măsurile necesare pentru atingerea țintelor de deficit bugetar planificate pentru 2018 și anii următori. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, soldul structural ar urma să fie de – 1,2 % din PIB în 2016, putându-se considera că se apropie de obiectivul bugetar pe termen mediu, și de – 0,8 % din PIB în 2017, depășind obiectivul bugetar pe termen mediu. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, se preconizează că Lituania va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (7)

               O eventuală scădere a numărului de persoane în vârstă de muncă, având drept cauze îmbătrânirea, capacitatea modestă a sistemului de sănătate și emigrația netă semnificativă, poate afecta potențialul de creștere economică al Lituaniei și, în cele din urmă, viitoarea traiectorie de convergență a acesteia, amenințând sustenabilitatea sistemului de pensii și a sistemului de îngrijire pe termen lung. Se estimează că în 2030 se va înregistra o pierdere cumulativă de 35 % din numărul persoanelor în vârstă de muncă. Dacă nu este inversată, această tendință va periclita disponibilitatea resurselor corespunzătoare de forță de muncă, sustenabilitatea creșterii economice pe termen lung și sistemele de asigurări sociale, în special sistemul de pensii.

               (8)

               Actualele tendințe demografice subliniază nevoia unei reforme ample a pensiilor în Lituania, prin care să se abordeze riscurile pentru sustenabilitatea pe termen mediu și pentru adecvarea sistemului existent de pensii. Nivelul de sărăcie în rândul persoanelor în vârstă din Lituania este unul dintre cele mai ridicate din Uniune. Cu toate acestea, în prezent nu există niciun mecanism de indexare a pensiilor acordate de stat, iar cheltuielile cu pensiile acordate prin sistemul asigurărilor sociale de stat sunt relativ scăzute. Parlamentul nu a adoptat încă proiectul de lege propus de guvern pentru introducerea unui mecanism de indexare, pentru corelarea vârstei de pensionare cu modificările survenite în ceea ce privește nivelul speranței de viață după 2026, și nici pentru îmbunătățirea modului în care este finanțată partea de bază a pensiilor acordate prin sistemul asigurărilor sociale de stat.

               (9)

               Capacitatea sistemului de sănătate din Lituania este una dintre cele mai modeste din Uniunea Europeană. Mai concret, rata mortalității populației cu vârste cuprinse între 20 și 64 de ani este cea mai ridicată din Uniune și are un impact important asupra disponibilității forței de muncă potențiale și asupra productivității muncii. Printre punctele slabe ale sistemului de sănătate se numără recurgerea într-o măsură prea mare la asistența medicală spitalicească și cheltuielile scăzute cu prevenirea și sănătatea publică. Este necesar să se abordeze tendința demografică negativă.

               (10)

               Este important ca Lituania să își intensifice investițiile în capitalul uman pentru a contracara unele dintre efectele negative ale scăderii numărului de persoane în vârstă de muncă și pentru a sprijini tranziția către o economie cu o mai mare valoare adăugată. Deși nivelul de instruire a crescut, proporția de elevi cu insuficiente competențe de bază este ridicată. Ar trebui continuate eforturile de asigurare a unei predări de înaltă calitate, ceea ce reprezintă un factor crucial pentru combaterea rezultatelor slabe la învățătură și a lipsurilor din domeniul învățământului. În plus, există deficiențe în ceea ce privește calitatea predării din învățământul superior și capacitatea acestuia de a încuraja inovarea. Nivelul de participare la programele de educație și formare pentru adulți se menține scăzut, ceea ce subminează eforturile de îmbunătățire a capitalului uman și de sporire a productivității. În anumite sectoare ale economiei există semne de apariție a unei lipse de personal calificat. Se estimează că această lipsă de personal calificat se va acutiza în viitor. Creșterea puternică a salariilor și o anumită încetinire a creșterii productivității ar putea diminua competitivitatea la nivelul costurilor. Este important, așadar, să se sporească relevanța educației pe piața forței de muncă, să se raționalizeze structura și finanțarea sistemului de învățământ, să se dezvolte programe de învățare pe tot parcursul vieții, să se îmbunătățească orientarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și să se sporească eficacitatea respectivelor politici. Lituania a luat măsuri pentru îmbunătățirea politicilor sale active în domeniul pieței forței de muncă și a altor servicii de sprijinire a persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, dar s-ar mai putea aduce îmbunătățiri în ceea ce privește orientarea respectivelor politici și servicii către anumite grupuri, în special către persoanele care se află de foarte multă vreme în șomaj și persoanele care nu dispun de calificările necesare. Cheltuielile cu măsurile eficace de politică activă în domeniul pieței forței de muncă continuă să fie limitate, iar sistemele de protecție socială din Lituania sunt fragile. Aproximativ 27 % din populația Lituaniei este expusă riscului de sărăcie sau de excluziune socială, iar inegalitatea veniturilor este una dintre cele mai ridicate din Uniune. Guvernul intenționează să mărească nivelul de acoperire și de adecvare a indemnizațiilor de șomaj și a celor de asistență socială, dar nu a fost adoptată încă legislația relevantă.

               (11)

               În parlament se află în discuție o revizuire amplă a Codului muncii și a modelului social. Intenția este aceea de a se mări flexibilitatea relațiilor de pe piața forței de muncă și de a se oferi mai multă securitate, dar nu a fost adoptată încă legislația relevantă. Este important ca în realizarea reformei să fie implicați partenerii sociali și ca dialogul social să fie intensificat.

               (12)

               Investițiile și-au revenit încet de la declanșarea crizei economice și vor fi sprijinite, în anii următori, cu fonduri structurale și de investiții din partea UE. Cu toate acestea, preluarea și integrarea noilor tehnologii nu s-au răspândit în întreaga economie, iar inovarea prezintă un nivel scăzut, ceea ce stânjenește creșterea productivității. Investițiile private în cercetare și inovare au fost, la rândul lor, scăzute, probabil ca urmare a insuficienței stimulentelor pentru cercetare și inovare în cadrul întreprinderilor și pentru cooperare între sectorul public și cel privat. Sporirea investițiilor private ar putea atenua riscurile rezultate din dependența investițiilor publice în cercetare și inovare din Lituania față de fondurile structurale și de investiții din partea UE. Sistemul de învățământ terțiar prezintă lipsuri în ceea ce privește calitatea și capacitatea de inovare, iar cooperarea cu universitățile și centrele de cercetare din străinătate este limitată. Sistemul de cercetare și inovare este fragmentat și caracterizat de suprapuneri și repetiții inutile. Lituania nu poate, astfel, să atingă masa critică în ceea ce privește capacitatea de cercetare și de dezvoltare de care are nevoie pentru a-și spori cunoștințele inovatoare. Este necesar să existe mai multe stimulente pentru inovare și pentru cooperare între universități și întreprinderi, între altele prin dezvoltarea capitalului uman și prin realizarea de investiții în acest capital, ceea ce ar putea mări nivelul transferului de tehnologie în economia reală. Inovarea ar putea fi îmbunătățită prin mărirea capacității, limitată în prezent, a întreprinderilor lituaniene de a absorbi cunoștințe externe și de a le aplica în scopuri comerciale.

               (13)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Lituaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Lituaniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Lituania, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (14)

               În lumina evaluării menționate, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă în special în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Lituania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să se asigure că abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu se limitează la marja permisă pentru reforma sistemică a pensiilor în 2016 și 2017. Să reducă sarcina fiscală asupra persoanelor cu venituri reduse prin deplasarea sarcinii fiscale asupra altor surse, mai puțin defavorabile creșterii economice, și să amelioreze conformarea fiscală, în special în domeniul TVA.

               2.

               Să mărească investițiile în capitalul uman și să rezolve lipsa de personal calificat, prin sporirea relevanței educației pe piața forței de muncă, prin îmbunătățirea calității predării și a învățării în rândul adulților. Să sporească nivelul de acoperire și eficacitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Să consolideze rolul mecanismelor de dialog social. Să îmbunătățească funcționarea sistemului de sănătate prin extinderea asistenței medicale ambulatorii și prin intensificarea componentelor de prevenire a bolilor și de promovare a sănătății. Să mărească nivelul de acoperire și de adecvare a indemnizațiilor de șomaj și a celor de asistență socială.

               3.

               Să ia măsuri de mărire a productivității și să îmbunătățească preluarea și integrarea noilor tehnologii în întreaga economie. Să asigure o mai bună coordonare a politicilor din domeniul inovării și să încurajeze investițiile private, între altele prin dezvoltarea unor mijloace alternative de finanțare.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 96, 11.3.2016, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Soldul structural astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de stabilitate, urmând metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


Avizul Consiliului în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind programul de stabilitate actualizat al Franţei pentru perioada 2006-2010


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/5

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea extinsă a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2011 (4) și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Belgiei pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Belgia ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a invitat Comitetul pentru protecție socială, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, să prezinte opinii privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Respectivele opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, consolidării fiscale și acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat necesitatea de a acorda prioritate consolidării fiscale favorabile creșterii, restabilirii condițiilor normale de creditare a economiei, promovării creșterii și a competitivității, abordării șomajului și a consecințelor sociale ale crizei și modernizării administrației publice.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (9)

               La 30 aprilie 2012, Belgia a prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a examinat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Belgia este afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat în analiza aprofundată că Belgia se confruntă cu un dezechilibru extern, care nu este însă unul excesiv.

               (10)

               Pe baza evaluării programului de stabilitate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil pentru anii 2012 și 2013 și optimist pentru anii 2014 și 2015, întrucât preconizează o creștere a PIB-ului mult mai mare față de ultimele estimări ale creșterii potențiale, indicate în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012. Obiectivul strategiei bugetare prezentat în program este reducerea deficitului sub 3 % din PIB în 2012 (la 2,8 % din PIB, în scădere de la 3,7 % din PIB în 2011) și la zero în 2015. Programul confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM) anterior, și anume un excedent de 0,5 % din PIB în termeni structurali, care reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Deficitul global planificat pentru 2012 respectă termenul stabilit de Consiliu pentru corectarea deficitului excesiv, iar efortul fiscal planificat respectă recomandarea Consiliului în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive de realizare a unui efort anual mediu de minimum ¾ % din PIB în termeni structurali. Luând în considerare măsurile discreționare privind veniturile, rata de creștere a cheltuielilor publice preconizată respectă obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere pentru perioada 2013-2015, dar nu pentru anul 2012. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), programul de stabilitate estimează că soldul structural se va îmbunătăți cu 1,1 puncte procentuale din PIB în 2012 și, în medie, cu aproximativ 0,8 % din PIB în perioada 2013-2015.
               Cu toate acestea, există riscuri care rezultă din faptul că măsurile suplimentare care urmează să fie adoptate începând din 2013 nu sunt încă precizate și din faptul că scenariul macroeconomic pentru 2014 și anii următori este prea optimist. În conformitate cu programul de stabilitate, datoria publică care, la 98,0 % din PIB în 2011 depășește cu mult pragul de 60 %, se așteaptă să se stabilizeze și ulterior să scadă la 92,3 % în 2015, ceea ce ar implica suficiente progrese către îndeplinirea obiectivului de referință din Pactul de stabilitate și de creștere privind reducerea datoriei.
               În plus, datoriile implicite care decurg din garanțiile acordate sectorului financiar sunt deosebit de mari. Cadrul multianual pentru administrația publică, bazat pe reguli, în special în ceea ce privește cheltuielile, ar avea de beneficiat de pe urma mecanismelor de punere în aplicare și/sau a angajamentelor asumate de regiunile și comunitățile din Belgia, precum și de pe urma structurilor locale, în vederea îndeplinirii obiectivelor în materie de deficit care le revin.

               (11)

               Ar trebui abordate costurile asociate îmbătrânirii demografice și ar trebui obținută o scădere structurală a deficitului, pentru a reduce nivelul ridicat al datoriei publice. Noul guvern federal a convenit, în decembrie 2011, cu privire la realizarea unei reforme a sistemului belgian de securitate socială pentru persoanele în vârstă. În prezent, este necesară o punere în aplicare și o monitorizare eficace a reformelor statutare inițiate, în vederea majorării vârstei efective de pensionare. Este crucial ca reforma sistemului de securitate socială pentru persoanele în vârstă să se bazeze pe măsuri care promovează îmbătrânirea activă și prelungirea vieții active, iar întreprinderea unor reforme suplimentare, cum ar fi corelarea vârstei de pensionare prevăzută de lege cu speranța de viață, ar contribui, de asemenea, la atingerea acestui obiectiv.

               (12)

               Sistemul financiar belgian se confruntă în continuare cu provocări considerabile. Restructurarea băncilor belgiene este în curs de desfășurare și ajutoarele de stat acordate în 2008/2009 ca răspuns la criza financiară nu au fost încă rambursate integral. În plus, având în vedere nivelul ridicat de garanții, riscurile cu care se confruntă sectorul bancar și sectorul public sunt intercorelate.

               (13)

               Situația contului curent se deteriorează treptat în timp. Îmbunătățirea balanței serviciilor nu compensează deteriorarea balanței comerțului cu bunuri. Exporturile belgiene de bunuri au pierdut teren nu numai în ceea ce privește comerțul mondial în extindere, dar și față de alte state membre din zona euro și față de zona euro, în medie, evidențiind evoluții nefavorabile ale costurilor interne exprimate în costuri unitare cu forța de muncă comparativ cu principalii parteneri comerciali ai Belgiei (Țările de jos, Franța, Germania) și cu zona euro în ansamblu. Dată fiind existența unui sistem automat de indexare a salariilor, este posibil ca eforturile guvernului de a limita creșterile salariale reale la cel mult 0,3 % în perioada 2011-2012 să nu fi împiedicat o creștere a salariilor nominale mai mare decât cea din țările vecine. Chiar dacă nivelurile productivității sunt ridicate, creșterea Belgiei este slabă și, în plus, costurile cu consumul intermediar, în special cu energia, sunt ridicate. Prețurile cu amănuntul la gaz și la energie electrică au fost înghețate pentru a limita inflația, dar nu au fost luate măsuri concrete în ceea ce privește reformarea sistemului de negociere și de indexare a salariilor. Intensitatea cercetării și dezvoltării (C&D) din sectorul privat a stagnat în ultimii ani, iar deficitul de mână de lucru calificată, în special în domeniul științei și ingineriei, ar putea deveni un obstacol major în ceea ce privește îmbunătățirea în continuare a rezultatelor în materie de inovare ale economiei belgiene.

               (14)

               Au fost luate unele măsuri structurale pentru a stimula ocuparea forței de muncă în rândul lucrătorilor mai tineri și mai în vârstă, precum și pentru a asigura încadrarea în muncă a unui număr mai mare de șomeri. Belgia a început o reformă amplă a sistemului său de indemnizații de șomaj. Cu toate acestea, problemele structurale de pe piața forței de muncă persistă și se poate face mai mult pentru a le aborda. Creșterea ratei de participare la învățarea pe tot parcursul vieții și continuarea reformelor în domeniul educației și formării profesionale sunt esențiale pentru îmbunătățirea eficacității politicilor active în domeniul pieței forței de muncă, în special pentru lucrătorii mai în vârstă și pentru grupurile defavorizate, precum persoanele care provin din familii de migranți. Nu au fost înregistrate progrese semnificative în ceea ce privește reducerea sarcinii fiscale asupra veniturilor salariale. În iunie 2011 a fost introdus un nou credit fiscal pentru salariile cele mai reduse, însă nu s-a dovedit suficient pentru a înlătura capcanele semnificative ale șomajului în cazul nivelurilor inferioare ale grilelor de salarizare. Nu a fost transferată sarcina fiscală de la forța de muncă spre consum și/sau spre taxe ecologice.

               (15)

               Prețurile la multe produse și servicii sunt în general mai ridicate decât în alte state membre, reflectând slaba presiune concurențială – mai ales în sectorul comerțului cu amănuntul și al industriilor de rețea – și un cadru de supraveghere fragil. În sectorul comerțului cu amănuntul, barierele și restricțiile de exploatare rămân ridicate. În special, regulamentele care restricționează concurența continuă să limiteze programul de lucru, să ofere protecție operatorilor existenți împotriva noilor intrați pe piață și să împiedice răspândirea noilor modele de afaceri și tehnologii. O problemă de concurență obișnuită în sectoarele de rețea din Belgia este poziția puternică a operatorilor existenți pe piață și barierele la intrare ridicate în comparație cu alte state membre, ceea ce înseamnă că fostele monopoluri în aceste sectoare pot percepe în continuare prețuri mai mari decât ar permite o piață competitivă. Se reformează în prezent autoritatea belgiană din domeniul concurenței, dar este încă neclar dacă autoritatea reformată va fi suficient de independentă și dacă va dispune de resurse adecvate.

               (16)

               Chiar dacă Belgia este pe drumul cel bun în ceea ce privește îndeplinirea obiectivului de creștere a ponderii energiei regenerabile în economie, se preconizează că progresele în direcția atingerii obiectivului de reducere cu 15 % a emisiilor de gaze cu efect de seră în sectoare care nu fac obiectul ETS (6) vor fi insuficiente. Belgia nu a adoptat suficiente măsuri sau inițiative de politică în 2011 pentru a aborda această situație.

               (17)

               Belgia și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, se referă la îmbunătățirea competitivității, creșterea ratei de ocupare a forței de muncă, stimularea sustenabilității finanțelor publice și consolidarea stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor de mai jos.

               (18)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Belgiei. A evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-7 de mai jos.

               (19)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate și avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (20)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de stabilitate. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 1, 4, 5 și 6 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Belgia să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare bugetul pentru anul 2012 pentru a asigura corectarea deficitului excesiv până în 2012; în plus, să specifice măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a strategiei bugetare pentru anul 2013 și anii următori, asigurând astfel faptul că deficitul excesiv este corectat în mod durabil și că se înregistrează progrese suficiente în direcția îndeplinirii OTM, inclusiv în ceea ce privește respectarea obiectivului de referință privind cheltuielile, și să asigure obținerea de progrese în ceea ce privește respectarea obiectivului de referință privind reducerea datoriei; să adapteze cadrul fiscal astfel încât să se asigure faptul că obiectivele bugetare au forță juridică obligatorie atât la nivel federal, cât și la nivel subfederal și să întărească transparența partajării sarcinilor și a răspunderii între nivelurile guvernării.

               2.

               Să continue procesul de îmbunătățire a sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice prin reducerea cheltuielilor legate de îmbătrânirea demografică, inclusiv a cheltuielilor cu serviciile de sănătate; în special, să pună în aplicare reforma sistemului de pensii și a celui privind pre-pensia și să ia măsuri suplimentare pentru a asigura o creștere a vârstei de pensionare efective, inclusiv prin corelarea vârstei de pensionare prevăzute de lege cu speranța de viață.

               3.

               Să stimuleze majorarea capitalului băncilor celor mai fragile, pentru a consolida soliditatea sectorului bancar, astfel încât aceasta să își poată juca rolul normal în ceea ce privește acordarea de împrumuturi către economie.

               4.

               Să stimuleze crearea de locuri de muncă și competitivitatea, să ia măsuri pentru reformarea, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, a sistemului de negociere a salariilor și de indexare a salariilor. Ca un prim pas, să se asigure că creșterea salarială reflectă mai bine evoluțiile înregistrate în privința productivității muncii și a competitivității, prin (i) garantarea punerii în aplicare a mecanismelor de corecție ex-post prevăzute în „norma salarială” și prin promovarea acordurilor cuprinzătoare de îmbunătățire a competitivității costurilor; și (ii) facilitarea utilizării clauzelor de neparticipare la contracte colective sectoriale, pentru a alinia mai bine creșterea salariilor și evoluțiile privind productivitatea muncii la nivel local.

               5.

               Să transfere în mod semnificativ taxele și impozitele de la forța de muncă spre taxe și impozite care afectează mai puțin creșterea economică, inclusiv, de exemplu, taxe de mediu; să continue reforma începută a sistemului de indemnizații de șomaj, pentru a reduce elementele care descurajează participarea pe piața forței de muncă și pentru ca politicile în materie de sprijin pentru ocuparea forței de muncă și politicile privind o viață activă să se axeze mai mult pe lucrătorii mai în vârstă și grupurile vulnerabile, în special pe persoanele care provin din familii de migranți; să profite de regionalizarea suplimentară prevăzută a competențelor de pe piața forței de muncă pentru a stimula mobilitatea interregională a forței de muncă și a consolida coerența între politicile în materie de educație, învățare pe tot parcursul vieții, formare profesională și ocuparea forței de muncă; să extindă la toate categoriile de vârstă eforturile existente privind o viață activă.

               6.

               Să consolideze în continuare concurența în sectorul comerțului cu amănuntul, prin reducerea barierelor și a restricțiilor de exploatare; să introducă măsuri pentru a spori concurența în industriile de rețea prin revizuirea obstacolelor reprezentate de reglementare și prin consolidarea sistemelor instituționale pentru aplicarea eficace a normelor privind ajutoarele de stat.

               7.

               Să ia măsuri suplimentare pentru a intensifica progresele către atingerea obiectivelor în materie de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră din activitățile care nu fac obiectul ETS, asigurând în special o contribuție semnificativă la atingerea acestui obiectiv prin intermediul transporturilor.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE al Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 209, 15.7.2011, p. 1.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord.

      (6)  În Belgia, doar 37,9 % din emisii provin din sectoarele incluse în schema UE de comercializare a certificatelor de emisii (ETS). Dintre cele mai importante sectoare care nu fac obiectul ETS, transporturile rutiere (21,5 %) și consumul de energie (38,9 %) sunt cele mai importante surse de emisii de gaze cu efect de seră din țară.

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


Anunţ juridic important

|

52009PC0199(01)

Recomandare de decizie a Consiliului de acordare de asistenţă reciprocă României  /* COM/2009/0199 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 21.4.2009COM(2009) 199 finalRecomandare deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență reciprocă RomânieiPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență financiară comunitară pe termen mediu RomânieiRecomandare deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență reciprocă Românieiprecum șiPropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență financiară comunitară pe termen mediu RomânieiEXPUNERE DE MOTIVEINTRODUCERERomânia a înregistrat o creștere economică foarte ridicată în cursul ultimilor ani, care a atins o medie de 6,5% începând cu 2002, ridicându-se chiar și la 7,1% în 2008. Creșterea a fost generată, în primul rând, de cererea internă de consum și investiții, care a fost alimentată de o expansiune a intermedierii financiare finanțate din străinătate și de creșterea substanțială a salariilor. Împrumuturile externe ridicate au condus la creșterea rapidă a datoriei externe, care a atins 53% din PIB la sfârșitul anului 2008, iar împrumuturile acordate adesea în valută au dus la creșterea vulnerabilității bilanțurilor gospodăriilor și întreprinderilor la schimbările bruște ale cursului de schimb. Presiunile cererii interne au fost amplificate și de politica fiscală prociclică, împrumuturile publice crescând de la 1,2% din PIB în 2005 la 5,4% din PIB în 2008, contrar avizelor repetate ale Consiliului și recomandării de politică a Comisiei din iunie 2008, care solicitau consolidarea fiscală și ameliorarea gestiunii bugetare.Încetinirea mondială a creșterii economice și sporirea aversiunii față de risc cu privire la vulnerabilitatea generată în interiorul țării au condus la reducerea semnificativă a fluxurilor de capital spre România. Presiunile asupra cursului de schimb au crescut, conducând la o deteriorare cumulativă de mai mult de 30% începând cu luna august 2007. În al patrulea trimestru 2008, cererea internă s-a redus cu mai mult de 4% de la an la an, în principal ca urmare a scăderii consumului privat, de la o rată de creștere din două cifre înregistrată în primele trei trimestre. În plus, evoluția competitivității externe și a productivității a fost afectată de ritmul lent al reformelor structurale întreprinse de la aderarea la UE. Guvernul se confruntă la rândul său cu dificultăți în creștere pe piața de obligațiuni, cu randamente medii mai ridicate cu aproximativ 300 pbs în ultimul an și bazate aproape în totalitate pe titluri cu scadențe pe termen scurt.În acest context, la 6 martie 2009 autoritățile române[1] au solicitat CE sprijin pentru balanța de plăți, adresând solicitări similare și FMI și Băncii Mondiale. Deși pentru moment nu se înregistrează o criză acută, acestea consideră că un sprijin financiar extern este necesar în condițiile actuale pentru creșterea fondului-tampon de rezerve valutare ale României, plecând de la un scenariu care prevede tensiuni semnificative privind finanțarea externă atât a sectorului public, cât și a celui privat în următorii doi ani. Un program ar contribui, de asemenea, la consolidarea încrederii în capacitatea României de a își respecta obligațiile externe.Comisia și Președinția Consiliului au anunțat la 9 martie că UE este pregătită să participe împreună cu FMI la un pachet coordonat de finanțare în vederea sprijinirii stabilității balanței de plăți a României. Totuși, s-a insistat asupra faptului că asistența financiară este condiționată de angajamentul ferm al autorităților române de a implementa un program de măsuri de sprijin.Pe baza discuțiilor cu Comisia și cu FMI, autoritățile române vor trimite o scrisoare de intenție Comisiei și FMI în care vor scoate în evidență elementele cheie ale programului lor de ajustare economică. Asistența financiară acordată de Consiliu României este condiționată de primirea acestei scrisori. Obiectivul principal al acestui program de ajustare este amortizarea efectelor scăderii bruște a afluxului de capital privat, și, în același timp, implementarea măsurilor de politică vizând soluționarea dezechilibrelor interne și externe și consolidarea sectorului financiar. În contextul acestui program, instituțiile mamă ale celor mai mari nouă bănci străine stabilite în România s-au angajat în mod coordonat să își mențină nivelul global al expunerii din România și să furnizeze capital suplimentar, în cazul în care este necesar.EVOLUțIE șI PERSPECTIVE MACROECONOMICEDupă mai mulți ani de creștere susținută a PIB, care a atins o medie anuală de 6,5% începând cu 2002, creșterea a scăzut brusc în al patrulea trimestru 2008 la 2,9% de la an la an. Acest fapt a fost cauzat, în principal, de scăderea cu aproape 4% de la an la an a consumului privat, care s-a combinat cu o încetare a împrumuturilor acordate de bănci. În al patrulea trimestru, formarea brută de capital fix a încetinit brusc, trecând de la 30% de la an la an în primul trimestru la puțin sub 3%. În ceea ce privește oferta, încetinirea a fost cauzată de contracția industriei cu aproximativ 8%, care a urmat expansiunii de 5,5% din trimestrul 1 din 2008. Construcția și serviciile au înregistrat și ele declinuri importante.Scăderea bruscă a cererii interne în al patrulea trimestru a condus și la încetinirea importurilor, a căror rată anuală de creștere a devenit negativă spre sfârșitul anului (-18% de la an la an), o nouă deteriorare a acestora fiind înregistrată în ianuarie 2009 (-28% de la an la an, calculată în RON). Performanța la export s-a deteriorat, de asemenea, în mod semnificativ (-8% de la an la an în decembrie 2008 și -13% în ianuarie 2009). La nivel global, în 2008, deficitul de cont curent s-a redus ușor, dar a rămas la un nivel ridicat de 12,3% din PIB, după ce atinsese 13,5% din PIB în 2007. În ceea ce privește finanțarea, investițiile străine directe au acoperit aproximativ 54% din deficitul de cont curent în 2008. Diferența a fost finanțată în principal prin datoria externă (în cea mai mare parte privată), care a crescut până la aproximativ 53% din PIB la sfârșitul anului 2008.În timpul expansiunii economice, deficitele de forță de muncă datorate fluxurilor importante de emigranți și unei ponderi relativ ridicate a forței de muncă necalificate au contribuit la apariția unei spirale a salariilor și prețurilor, creșterea salariilor depășind-o pe cea a productivității. Creșterea salariilor a fost foarte puternică în primele două trimestre din 2008 (creșterea anuală a salariilor nominale fiind de aproximativ 25%) dar s-a temperat între timp, atingând 13% de la un an la altul în ianuarie 2009. Cu toate că prețurile bunurilor și alimentelor au scăzut, inflația IPC a crescut din nou, de la 6,3% în decembrie 2008 la 6,9% în februarie 2009, ca urmare a deprecierii nominale efective de 8% care a avut loc în acest interval de timp.Având în vedere încetinirea bruscă a activității economice în al patrulea trimestru 2008 și deteriorarea probabilă a perspectivelor economice mondiale, rata de creștere a PIB este prevăzută să devină negativă în 2009 și să atingă aproximativ -4%, în principal ca urmare a contracției consumului și investițiilor, compensată parțial de o corectare a deficitului extern.FINANțELE PUBLICERomânia a dus o politică fiscală prociclică de-a lungul anilor 2005-2008, perioadă marcată de o creștere explozivă a cererii, deficitul global crescând de la 1,2% din PIB în 2005 la 5,4% din PIB în 2008, în condițiile în care rata reală de creștere a PIB a atins, în medie, 6,5% și contrar îndrumărilor repetate exprimate în avizul Consiliului privind programul de convergență al României din februarie 2008 și în recomandarea de politică a Comisiei din iunie 2008. Aceasta s-a datorat în mare parte planificării și execuției bugetare în general slabă. Veniturile excepționale au fost utilizate, în general, prin rectificări bugetare în cursul exercițiului respectiv, nefiind create rezerve suplimentare pentru perioadele mai dificile. Unele slăbiciuni ale administrației publice au contribuit, la rândul lor, la o execuție insuficientă repetată a planurilor de cheltuieli de capital, iar o parte a resurselor prevăzute pentru investiții au fost ulterior transferate la cheltuielile curente precum salariile din sectorul public și transferurile sociale. Creșterea salariilor din sectorul public a devenit un element generator al creșterilor salariale din sectorul privat, nivelurile salariilor fiind mai ridicate în sectorul public. În perioada 2005-2008 totalul cheltuielilor cu salariile din sectorul public s-a dublat în termeni nominali. De asemenea, în ultimele săptămâni ale anului se concentrează mari cheltuieli, ceea ce afectează în mod grav credibilitatea și predictabilitatea bugetară. În ciuda îndrumărilor exprimate în recomandarea de politică a Comisiei din iunie 2008, nu au fost realizate progrese în ceea ce privește implementarea unui cadru fiscal obligatoriu pe termen mediu.Bugetul 2009 prezentat de noul guvern și aprobat de parlament la sfârșitul lunii februarie conține o serie de măsuri care vizează reducerea deficitului de la 5,4% din PIB în 2008 la 2,0% din PIB în 2009, în condițiile unei ipoteze de creștere reală a PIB de 2,5%. Măsurile includ stoparea angajărilor și reducerea unor sporuri diverse din sectorul public, reducerea cheltuielilor cu bunurile și serviciile, limitarea creșterilor salariale din sectorul public și legarea pensiilor de inflație mai degrabă decât de evoluția salariilor. De asemenea, guvernul a planificat o creștere substanțială a investițiilor publice. Totuși, la data adoptării era deja clar că obiectivul privind deficitul era nerealist, în special din cauză că atât scenariul macroeconomic aflat la baza acestuia, cât și previziunile privind veniturile erau prea optimiste. În plus, în absența unei reforme globale a politicii de cheltuieli, existau riscuri privind implementarea măsurilor care vizează cheltuielile.PIEțE FINANCIARESistemul financiar al României este dominat de sectorul bancar, care s-a dezvoltat foarte rapid în ultimii ani. Activele nete totale ale sectorului bancar din România au atins aproximativ 315 miliarde RON la sfârșitul anului 2008 (62% din PIB). În mare parte, băncile aparțin investitorilor străini. În decembrie 2008, instituțiile de credit cu capital majoritar străin (inclusiv sucursalele băncilor străine) controlau 88% din totalul activelor nete ale tuturor instituțiilor de credit care își desfășurau activitatea în România. În România, băncile din Austria, Grecia, Franța și Italia sunt cele mai expuse.În ultimii ani, sectorul bancar din România a încurajat creșterea creditelor, raportul dintre volumul creditului și cel al depozitelor crescând până la 122% în 2008. Deși creșterea creditelor a pornit de la o bază foarte scăzută, creșterea mai ales a creditelor în valută (care reprezenta aproximativ 59% din creditele interne acordate sectorului privat în ianuarie 2009) a condus la o dependență masivă a sectorului bancar din România de finanțarea străină. În a doua jumătate a anului 2008, acordarea creditelor a încetinit în mod considerabil, creșterea anuală a creditelor reducându-se de la 60% în iunie 2008 la 36,5% în decembrie 2008.Deși pentru moment sectorul bancar pare să rămână solid și cu o capitalizare sănătoasă (cu o rată de adecvare a capitalului de 12,3% la sfârșitul lui 2008), stabilitatea financiară din România ar putea fi supusă unor tensiuni. Deteriorarea perspectivelor economice implică eventualitatea unei creșteri rapide a ponderii creditelor neperformante în următoarele luni. De asemenea, deoarece sectorul privat din România depinde în mod considerabil de creditele exprimate în valută, o nouă depreciere a leului ar afecta în mod serios bilanțurile gospodăriilor și întreprinderilor.BALANțA DE PLățI șI CERINțELE PRIVIND FINANțAREA EXTERNăFaza de expansiune economică din ultimii ani a României a fost caracterizată de apariția unor dezechilibre externe majore și de o acumulare nesustenabilă a pasivelor externe. Deficitul de cont curent a crescut de la 5,8% din PIB în 2004 la 13,5% din PIB în 2007 și a rămas peste 12% din PIB în 2008. În consecință, datoria externă brută s-a ridicat la 55% din PIB la sfârșitul anului 2008.Piețele financiare din România au suferit presiuni continue de la începutul lui octombrie 2008 până în prezent. Reducerea efectului de levier, bazele slabe pe care se fundamentează economia României și nivelul scăzut al ratingului afectează în mod accentuat piața monetară, interbancară și cea a acțiunilor și obligațiunilor. Asupra finanțării externe se va exercita, pentru încă o perioadă de vreme, o presiune semnificativă, având în vedere că s-ar putea ca atât deficitul persistent -deși în scădere- de cont curent, cât și necesitatea de a reînnoi datoria de proporții pe termen scurt sau pe termen mai lung exprimată în valută să nu fie acoperite în totalitate de investițiile străine directe și de alte afluxuri financiare și de capital, pentru perioada 2009-2011.În lumina celor menționate anterior, Comisia este de părere că există o amenințare gravă la adresa balanței de plăți a României. Prin urmare, Comisia recomandă Consiliului adoptarea unei decizii de acordare de asistență reciprocă. Nevoile totale de finanțare până în primul trimestru din 2011 sunt estimate la 20 miliarde EUR. În această valoare sunt incluse sume pentru deficitul de cont curent prevăzut și pentru perioada următoare, reînnoirea insuficientă a împrumuturilor care ajung la scadență, ieșirile de capital și acumularea oficială de rezerve valutare până la atingerea unui nivel prudențial. Se consideră că rata de reînnoire a expunerilor în România a băncilor străine va fi de 100% imediat după acordarea asistenței mutuale, în conformitate cu angajamentul solicitat principalelor bănci străine de menținere a expunerii în România (așa cum a fost confirmat în declarația comună a acestora de pe 26 martie 2009), în condițiile în care se presupune că rata de reînnoire a datoriei externe corporative față de companiile mamă și cea a datoriei externe a băncilor românești este de 50% în 2009. Pentru 2010 și 2011, se estimează că toate pasivele externe care ajung la scadență vor fi reînnoite în proporție de 100%, în paralel cu stabilizarea așteptată a pieței financiare și cu debutul prevăzut al relansării principalelor piețe românești de export. În afara țintei de rezerve valutare suficient de ridicate (de mai mult de 100% din datoria externă pe termen scurt rămasă la scadență), ipotezele privind alte ieșiri de capital, precum retragerile din depozitele nerezidenților, scăderea creditelor comerciale și ieșirile de capitaluri investite în portofolii sunt precaute, permițând luarea în calcul a unor rezerve suplimentare. Ipotezele privind creșterea PIB, care au servit drept bază, sunt de -4% în 2009 și 0% în 2010. Deficitul de cont curent este prevăzut la 7½% din PIB în 2009 și 6½% din PIB în 2010.SPRIJIN DIN PARTEA UE ÎN CADRUL MECANISMULUI PENTRU BALANțA DE PLățI, CARE FACE PARTE DIN EFORTUL INTERNAțIONAL DE ASISTENțăAvând în vedere dificultățile grave cu care se confruntă balanța de plăți a României și cu condiția unui angajament ferm al autorităților române de a implementa un vast program de ajustare fiscală, financiară și structurală, în urma consultării Comitetului economic și financiar la 17 martie 2009, Comisia recomandă Consiliului acordarea asistenței reciproce prevăzute de articolul 119 din tratat.În plus, în urma consultării Comitetului economic și financiar, Comisia propune Consiliului, după adoptarea deciziei sus-menționate a Consiliului de acordare de asistență reciprocă României la recomandarea Comisiei, să adopte o decizie prin care să i se acorde României, în cadrul mecanismului UE pentru statele membre [reglementat de Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002], asistență financiară pe termen mediu de până la 5 miliarde EUR, în vederea sprijinirii sustenabilității balanței de plăți a acesteia.Date fiind circumstanțele actuale, de afluxuri reduse de capital și dezechilibre fiscale și externe importante, apare ca fiind oportună acordarea de asistență financiară pe termen mediu României în cadrul mecanismului pentru balanțele de plăți ale statelor membre [în temeiul Regulamentului (CE) nr. 332/2002]. Obiectivul imediat este facilitarea unei ajustări sistematice a deficitului extern, care să conducă la scăderea presiunii excesive exercitate asupra cursului de schimb, în absența căreia acesta din urmă ar putea afecta în mod grav bilanțurile întreprinderilor și ale gospodăriilor, ceea ce ar duce la o recesiune mai severă și la tensiuni în sectorul bancar.Nevoile totale de finanțare până în primul trimestru din 2011 sunt estimate la 20 miliarde EUR. Asistența UE pentru România va fi acordată în paralel cu un sprijin din partea FMI, în cadrul unui acord stand-by (SBA), în valoare de 11,40 miliarde DST (aproximativ 12,95 miliarde EUR, 1085% din cota FMI a României). Un sprijin multilateral suplimentar de 2 miliarde EUR va fi furnizat în modul următor: în plus față de activitățile sale obișnuite de creditare, Banca Mondială furnizează 1 miliard EUR, iar BEI și BERD furnizează, la rândul lor, 1 miliard EUR.La 26 martie 2009, instituțiile mamă ale celor mai mari 9 bănci străine de pe piața românească s-au angajat împreună să își mențină expunerea globală în România de-a lungul perioadei aferente programului și au fost de acord să își sprijine filialele din România pentru ca acestea să își mențină buna poziție financiară actuală pe tot parcursul perioadei de turbulență a pieței și de încetinire economică. Acest angajament va fi reafirmat în scrisorile individuale adresate de băncile principale Băncii Naționale a României (BNR) care, împreună cu autoritățile de supraveghere din țara de origine, va monitoriza cu atenție acest angajament. Asistența financiară din partea UE este furnizată ca sprijin al angajamentului ferm al autorităților române de a implementa un program economic cuprinzător. Acest program a fost convenit cu autoritățile române.Comisia va verifica la intervale regulate, în colaborare cu CEF, prin intermediul misiunilor și al raportărilor regulate, dacă sunt îndeplinite condițiile privind politicile economice de care depinde asistența. În cursul implementării programului, Comisia va furniza, de asemenea, avize suplimentare privind politicile și asistență tehnică în anumite domenii specifice. Principalele elemente ale programului sunt:a. Consolidarea fiscalăGuvernul se angajează să întreprindă eforturi suplimentare de ajustare fiscală, de 1,1% din PIB, în plus față de măsurile care reprezintă 3% din PIB și care sunt incluse în bugetul pe 2009 adoptat în februarie 2009. Pe baza previziunilor revizuite privind contracția PIB, de 4% în 2009, și a măsurilor bugetare suplimentare, autoritățile și-au fixat ca obiectiv un deficit public de 5,1% din PIB, ceea ce implică o ajustare structurală importantă față de rezultatele din 2008. Bugetul modificat pe 2009, bazat pe perspectivele economice actualizate, și măsurile suplimentare vor fi aprobate de Parlament în al doilea trimestru din 2009.Consolidarea fiscală va aborda în principal aspecte legate de cheltuieli. Cheltuielile publice primare vor fi reduse cu încă 0,85 puncte procentuale din PIB față de bugetul pe 2009. Această reducere va fi obținută prin i) o diminuare (estimată la aproximativ 4 - 4½% față de nivelul din 2008) a cheltuielilor cu salariile din sectorul public prin anularea creșterilor salariale din acest sector (totalizând 5 procente) programată pentru 2009 sau prin reduceri suplimentare de personal producând un efect echivalent și prin reducerea locurilor de muncă din sectorul public, inclusiv prin înlocuirea parțială a angajaților care pleacă (1 din 7); ii) reduceri suplimentare ale cheltuielilor cu bunurile și serviciile și ale subvențiilor pentru întreprinderile publice; iii) reducerea cheltuielilor de capital cu anumite bunuri precum autovehiculele și echipamentul de birou, precum și asigurarea unui calendar realist pentru proiectele de investiții sprijinite de UE. Totuși, investițiile publice sunt prevăzute să crească substanțial în 2009 în comparație cu 2008 (atingând aproximativ 6½ % din PIB în 2009 față de 5¾% din PIB în 2008). În ceea ce privește veniturile, se așteaptă ca măsurile de eliminare a anumitor deduceri fiscale și indemnizații (în special cele cu privire la automobilele de serviciu și la deprecierea activelor reevaluate) să genereze încă 0,25% din PIB. Guvernul se angajează să continue consolidarea fiscală stimulată de măsurile privind cheltuielile și să reducă în continuare deficitul la 4,1% din PIB în 2010 și sub 3% din PIB în 2011.În cursul executării programului, Comisia va continua să furnizeze îndrumări și consiliere autorităților române, în scopul de a asigura o corectare sustenabilă a deficitului.b. Reforma guvernanței fiscalePentru sprijinirea realizării sustenabile a unor deficite bugetare mai reduse, vor fi luate măsuri de ameliorare a strategiei și procesului bugetare. Legea responsabilității fiscale va constitui o componentă cheie care va impune, printre altele, elaborarea unor proceduri îmbunătățite de programare bugetară multianuală și limitarea rectificărilor bugetare care pot fi efectuate în timpul anului și va introduce noi reguli fiscale în vederea ameliorării implementării bugetare și a respectării depline a cerințelor pactului de stabilitate și creștere (PSC). Legea prevede și înființarea unui consiliu fiscal care să furnizeze analize independente și de specialitate.Pentru a ameliora predictabilitatea și transparența bugetară, salarizarea în sistemul bugetar va fi restructurată, inclusiv prin unificarea și simplificarea grilelor de salarizare și revizuirea sistemului de sporuri salariale. Această acțiune vizează abordarea problemelor majore ale salarizării în sistemul bugetar: sporurile dețin o pondere prea ridicată în remunerarea totală, nu există o grilă armonizată de salarizare și există foarte multe legi care reglementează salariile pentru diverse părți ale sistemului de salarizare.Pentru a sprijini ameliorarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, parametrii principali ai sistemului de pensii vor fi modificați. Schimbările vor include o evoluție spre indexarea pensiilor publice în funcție de prețurile de consum și spre limitarea cazurilor de mărire discreționară a pensiilor, împreună cu continuarea creșterii graduale a vârstei de pensionare peste cea prevăzută în planurile aprobate în prezent (în special pentru femei) și care să țină cont de evoluția speranței de viață. În plus, se vor introduce treptat contribuții pentru grupuri de angajați publici care sunt în prezent excluși de la contribuția la fondul de pensii. Programul prevede continuarea implementării celui de-al doilea pilon de pensii, cu creșteri regulate ale contribuțiilor, în conformitate cu planificarea inițială.c. Politica sectorului financiar și monetarPolitica monetară se va concentra în continuare asupra stabilității prețurilor și a realizării țintei de inflație a BNR (care este în prezent de 3,5% ±1 procent pentru sfârșitul lui 2009). În ceea ce privește sectorul financiar, BNR va realiza teste de stres pentru bilanțurile băncilor individuale și pentru portofoliile de împrumuturi în cadrul unor scenarii diverse, în conformitate cu orientările UE privind evaluarea, care vor fi utilizate pentru evaluarea creșterilor potențiale de fonduri proprii necesare pentru a garanta că rata de solvabilitate rămâne peste 10 procente de-a lungul perioadei aferente programului. După realizarea testelor de stres, în conformitate cu angajamentul de a își sprijini în mod adecvat filialele (confirmat în declarația comună de pe 26 martie 2009) băncile mamă vor trebui să asigure, până la sfârșitul lui septembrie 2009, un nivel suficient de resurse pentru a acoperi eventualele deficite scoase în evidență de testele respective.De asemenea, programul prevede că legislația privind procedurile de lichidare și legislația bancară vor fi modificate pentru a putea răspunde în timp util și în mod eficace în cazul în care băncile ar trece printr-o situație dificilă. Unul dintre scopurile principale ale modificărilor va fi consolidarea puterilor administratorilor băncilor aflate sub administrare specială. În plus de soluționarea problemelor bancare, alte măsuri vizează consolidarea competențelor de remediere ale BNR, inclusiv autorizarea acesteia de a solicita acționarilor principali creșterea capitalului social deținut și sprijinirea financiară a băncii și de a interzice sau limita distribuirea profitului. Supravegherea financiară va fi consolidată, în conformitate cu legislația comunitară relevantă. În plus, vor fi stabilite cerințe de raportare mai detaliată cu privire la lichidități și, la momentul potrivit, nivelul minim reglementar al ratei de adecvare a capitalului va crește de la 8 la 10 procente. De asemenea, procedurile privind activarea garantării depozitului vor fi modificate în scopul simplificării și accelerării plăților. În cadrul legislației modificate, garantarea depozitelor va fi activată în urma deciziei BNR, în decursul unei perioade de 21 de zile. În fine, pentru a garanta furnizarea suficientă de lichidități, BNR s-a angajat să extindă gama de active care pot fi acceptate drept garanție.d. Reforme structuraleProgramul economic va include și măsuri de reformă structurală, corespunzând domeniilor acoperite de recomandările specifice de țară emise de Consiliu în contextul Strategiei de la Lisabona. Reformele vor include politici care vizează ameliorarea eficienței și eficacității administrației publice, sporirea calității cheltuielilor publice, utilizarea sănătoasă și absorbția ridicată a fondurilor UE, ameliorarea mediului de afaceri și combaterea muncii la negru. Comisia contribuie, la rândul său, la dezvoltarea capacității locale prin fonduri structurale, o parte specifică a acestora fiind deja rezervată pentru asistența tehnică.Condiționarea de politicile economice, inclusă în recomandarea Comisiei de decizie a Consiliului, se bazează pe acest program. Detaliile condiționării de politicile economice aferentă plății împrumutului UE vor fi consemnate într-un memorandum de înțelegere care urmează să fie încheiat cu autoritățile române. Acest program va fi inclus în totalitate într-o actualizare a programului de convergență al României.Decizia propusă urmează să expire la trei ani după intrarea în vigoare. Se propune autorizarea utilizării swap-urilor pe rata dobânzii pentru operația de împrumut care finanțează creditul, în vederea asigurării flexibilității necesare în contextul actual al pieței. Pentru a proteja bugetul UE, contrapărțile unui eventual swap trebuie să aibă cea mai înaltă calitate de credit.În conformitate cu dispozițiile propunerii Comisiei din 8 aprilie 2009 de regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002 al Consiliului de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre, Comisia, inclusiv Oficiul European de Luptă Antifraudă și Curtea de Conturi Europeană, poate trimite propriii funcționari sau reprezentanți legali autorizați pentru a efectua controalele sau auditurile tehnice sau financiare pe care le consideră necesare în cadrul gestionării asistenței în cauză. Se va asigura investigarea și tratarea satisfăcătoare a oricărui caz de fraudă, de corupție sau de altă activitate ilegală legată de gestionarea asistenței CE pentru balanța de plăți, care este în detrimentul intereselor financiare ale CE, presupusă sau efectivă. Toate cazurile de acest fel, precum și măsurile aferente luate de autoritățile naționale competente vor fi raportate fără întârziere Comisiei. Memorandumul de înțelegere și acordul de împrumut vor integra deja și noile dispoziții tehnice din Propunerea Comisiei de regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 332/2002.În paralel cu condiționarea de politici a acestui program, Comisia va continua să monitorizeze și progresul din domeniul reformei justiției și al luptei împotriva corupției, în temeiul mecanismului de cooperare și verificare. Durata mecanismului este independentă de durata programului de asistență. Raportul intermediar din februarie 2009 a concluzionat că este necesar ca autoritățile române să se reîncadreze pe linia dinamică a reformării sistemului judiciar și a luptei împotriva corupției, astfel încât să contrabalanseze unele regrese înregistrate în ultimele luni. Aceasta se traduce în particular prin adoptarea codurilor necesare pentru modernizarea sistemului judiciar și demonstrarea, prin tratarea rapidă a cazurilor de corupție la nivel înalt, a faptului că sistemul legal este capabil de a implementa legile în mod independent și eficient.În plus față de condiționarea de politici, Comisia va continua și monitorizarea utilizării corecte a transferurilor UE de preaderare și de postaderare, printre altele prin evaluarea respectării regulilor și prin examinări regulate.Recomandare deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență reciprocă RomânieiCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 119,având în vedere recomandarea Comisiei emisă în urma consultării Comitetului economic și financiar,întrucât:1.  Piața financiară și cea de capital din România s-au confruntat de curând cu presiuni în creștere, care reflectă declinul economic mondial, precum și cu intensificarea îngrijorărilor cu privire la sănătatea economiei românești, în contextul existenței unui important deficit extern și al creșterii rapide a deficitului public. Presiunile asupra cursului de schimb au crescut la rândul lor și au generat un risc semnificativ pentru stabilitatea întregului sector bancar.2.  Drept răspuns, guvernul și Banca Națională a României (BNR) au elaborat o strategie globală de ancorare fermă a politicilor macroeconomice și de reducere a tensiunilor de pe piața financiară și au evidențiat această strategie într-o scrisoare de intenție primită de Comisie la […]. Un element principal al programului economic este reducerea deficitului fiscal de la 5,4% din PIB în 2008 la 5,1% din PIB în 2009 și sub 3% din PIB până în 2011. Pentru sprijinirea realizării sustenabile a unor deficite bugetare mai reduse, vor fi luate măsuri de ameliorare a strategiei și procesului bugetare. Acest program economic și mai ales obiectivele sale fiscale se vor reflecta în bugetul public, precum și în programul de convergență.3.  Consiliul examinează cu regularitate politicile economice implementate de România, mai ales în contextul reexaminării anuale a actualizării de către România a programului de convergență și a implementării programului național de reformă, al evaluării progresului înregistrat de România în contextul raportului de convergență și al raportului anual de activitate.4.  Asupra finanțării externe se va exercita, în continuare, o presiune semnificativă, având în vedere că s-ar putea ca atât deficitul persistent -deși în scădere- de cont curent, cât și necesitatea de a reînnoi datoria de proporții pe termen scurt sau pe termen mai lung exprimată în valută să nu fie acoperite în totalitate de investițiile străine directe și de alte afluxuri financiare și de capital în perioada 2009-2011. Nevoile totale de finanțare până în primul trimestru din 2011 sunt estimate la aproximativ 20 miliarde EUR. Se consideră că rata de reînnoire a expunerilor în România a băncilor străine va fi de 100% imediat după acordarea asistenței mutuale, în conformitate cu angajamentul solicitat principalelor bănci străine de menținere a expunerii în România (așa cum a fost confirmat în declarația comună a acestora de pe 26 martie 2009), în condițiile în care se presupune că rata de reînnoire a datoriei externe corporative față de companiile mamă și cea a datoriei externe a băncilor românești este de 50% în 2009. Pentru 2010 și 2011, se estimează că toate pasivele externe care ajung la scadență vor fi reînnoite în proporție de 100%, în paralel cu stabilizarea așteptată a pieței financiare și cu debutul prevăzut al relansării principalelor piețe românești de export. În afara țintei de rezerve valutare suficient de ridicate (de mai mult de 100% din datoria externă pe termen scurt rămasă la scadență), ipotezele privind alte ieșiri de capital, precum retragerile din depozitele nerezidenților, scăderea creditelor comerciale și ieșirile de capitaluri investite în portofolii sunt precaute, permițând luarea în calcul a unor rezerve suplimentare.5.  Autoritățile române au solicitat asistență financiară substanțială din partea UE și a altor instituții financiare internaționale, pentru a sprijini sustenabilitatea balanței de plăți și a aduce rezervele valutare la un nivel prudențial.6.  Există o amenințare gravă la adresa balanței de plăți române, care justifică acordarea urgentă de asistență reciprocă de către Comunitate.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 1Comunitatea acordă asistență reciprocă României.Articolul 2Prezenta decizie se adresează statelor membre.Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședintelePropunere deDECIZIE A CONSILIULUIde acordare de asistență financiară comunitară pe termen mediu RomânieiCONSILIUL UNIUNII EUROPENE,având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,având în vedere Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului[2] din 18 februarie 2002 de înființare a unui mecanism de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre, în special articolul 3 alineatul (2),având în vedere propunerea Comisiei emisă în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF),întrucât:7.  Prin Decizia [….] Consiliul a decis să acorde asistență reciprocă României.8.  În ciuda îmbunătățirii preconizate a contului curent, nevoile financiare externe ale României până în primul trimestru din 2011 au fost estimate în martie 2009 de Comisie, de FMI și de autoritățile române la aproximativ 20 de miliarde EUR, deoarece din cauza evoluțiilor recente de pe piața financiară, contul de capital și financiar s-ar putea deteriora în mod semnificativ.9.  Este oportun să se acorde României sprijin comunitar de până la 5 miliarde EUR în cadrul mecanismului de asistență financiară pe termen mediu pentru balanțele de plăți ale statelor membre, instituit prin Regulamentul (CE) nr. 332/2002. Respectivul sprijin ar trebui acordat împreună cu un împrumut din partea Fondului Monetar Internațional, în valoare de 11,40 miliarde DST (aproximativ 12,95 miliarde EUR) în cadrul acordului stand-by care se preconizează că va fi aprobat la 6 mai 2009. Banca Mondială a acceptat, de asemenea, să acorde un împrumut de 1 miliard EUR României, în timp ce BEI și BERD vor furniza un sprijin suplimentar total de 1 miliard EUR.10.  Asistența comunitară trebuie gestionată de către Comisie. Condițiile particulare privind politicile economice asupra cărora s-a ajuns la un acord cu autoritățile române după consultarea CEF trebuie consemnate într-un memorandum de înțelegere. Prevederile financiare detaliate trebuie stabilite de Comisie în acordul de împrumut.11.  Comisia trebuie să verifice, la intervale regulate, prin intermediul misiunilor și al raportărilor regulate ale autorităților române, dacă sunt îndeplinite condițiile privind politicile economice de care depinde asistența.12.  În cursul implementării programului, Comisia va furniza avize suplimentare privind politicile și asistență tehnică în anumite domenii specifice.13.  Curtea de Conturi Europeană are dreptul de a efectua controalele sau auditurile financiare pe care le consideră necesare în cadrul gestionării asistenței în cauză. Comisia, inclusiv Oficiul European de Luptă Antifraudă, are dreptul de a trimite propriii funcționari sau reprezentanți legali autorizați pentru a efectua controalele sau auditurile tehnice sau financiare pe care le consideră necesare în cadrul gestionării asistenței financiare comunitare pe termen mediu.14.  În paralel cu condiționarea de politici a acestui program, Comisia va continua să monitorizeze și progresul din domeniul reformei justiției și al luptei împotriva corupției, în temeiul mecanismului de cooperare și verificare. Durata mecanismului este independentă de durata programului de asistență. În plus față de condiționarea de politici, Comisia va continua și monitorizarea utilizării corecte a transferurilor UE de preaderare și de postaderare, printre altele prin evaluarea respectării regulilor și prin examinări regulate.15.  Este necesar să se acorde asistență în vederea sprijinirii sustenabilității balanței de plăți în România, sprijinul contribuind astfel la implementarea reușită a programului guvernamental de politici economice.ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:Articolul 116.  Comunitatea acordă României un împrumut pe termen mediu de maximum 5 miliarde EUR, cu o scadență medie de maximum șapte ani.17.  Asistența financiară comunitară se acordă timp de trei ani începând cu ziua următoare datei intrării în vigoare a prezentei decizii.Articolul 218.  Sprijinul este administrat de Comisie într-un mod compatibil cu angajamentele luate de România și cu recomandările Consiliului, în special recomandările specifice de țară în contextul implementării programului național de reformă și a programului de convergență.19.  Comisia convine, împreună cu autoritățile din România, după consultarea CEF, asupra condițiilor specifice de politici economice care însoțesc asistența financiară, după cum se prevede la articolul 3 alineatul (5). Aceste condiții se stabilesc în memorandumul de înțelegere, luându-se în considerare angajamentele și recomandările menționate la alineatul (1). Prevederile financiare detaliate se stabilesc de Comisie în acordul de împrumut.20.  Comisia verifică la intervale regulate, în colaborare cu CEF, dacă condițiile privind politicile economice sunt îndeplinite. În acest scop autoritățile române pun la dispoziția Comisiei toate informațiile necesare și cooperează pe deplin cu aceasta. CEF trebuie înștiințat de către Comisie cu privire la refinanțări posibile ale împrumuturilor sau la modificarea condițiilor financiare.21.  România este dispusă să adopte și să implementeze măsuri suplimentare de consolidare pentru asigurarea stabilității macrofinanciare, în cazul în care astfel de măsuri devin necesare în cursul programului de asistență. Autoritățile române consultă Comisia înaintea adoptării unor astfel de măsuri suplimentare.Articolul 322.  Sprijinul financiar comunitar este pus la dispoziția României de către Comisie în maximum cinci tranșe, a căror valoare urmează să se stabilească în memorandumul de înțelegere.23.  Prima tranșă se plătește în urma intrării în vigoare a acordului de împrumut și a memorandumului de înțelegere.24.  Dacă acest lucru este necesar în vederea finanțării împrumutului, este permisă utilizarea prudentă a swap-urilor pe rata dobânzii cu contrapărți cu cea mai înaltă calitate de credit.25.  Comisia decide cu privire la plata următoarelor tranșe după obținerea avizului CEF.26.  Plata tuturor tranșelor următoare se efectuează pe baza unei implementări satisfăcătoare a noului program economic al guvernului român, care va fi inclus în programul de convergență al României, în programul național de reformă și, în special, în condițiile specifice de politici economice menționate în memorandumul de înțelegere. Acestea includ, printre altele:27.  Adoptarea unui program fiscal bine definit pe termen mediu pentru reducerea deficitului administrației publice, până în 2011, la un nivel care să nu depășească nivelul de referință din tratat, de 3% din PIB.28.  Adoptarea și executarea unui buget modificat pe 2009 (până în al doilea trimestru din 2009), care vizează un deficit public de cel mult 5,1% din PIB în termeni SEC 95.29.  Diminuarea cheltuielilor cu salariile din sectorul public în termeni nominali față de rezultatele din 2008, prin anularea creșterilor salariale din acest sector (totalizând 5 procente în termeni nominali) programată pentru 2009 (sau prin reduceri suplimentare de personal producând un efect echivalent) și prin reducerea locurilor de muncă din sectorul public, inclusiv prin înlocuirea parțială a angajaților care pleacă (1 din 7).30.  Reducerea suplimentară a cheltuielilor cu bunurile și serviciile și a subvențiilor pentru întreprinderile publice.31.  Ameliorarea gestionării bugetare prin adoptarea și implementarea unui cadru fiscal obligatoriu pe termen mediu, instituirea unor limite privind rectificările bugetare care pot fi efectuate în timpul anului, inclusiv reguli fiscale și înființarea unui consiliu fiscal care să furnizeze analize independente și de specialitate.32.  Restructurarea salarizării în sistemul bugetar, inclusiv prin unificarea și simplificarea grilelor de salarizare și revizuirea sistemului de sporuri.33.  Schimbarea unor parametri principali ai sistemului de pensii prin evoluția spre indexarea pensiilor în funcție de prețurile de consum mai degrabă decât în funcție de nivelul salariilor, împreună cu continuarea creșterii graduale a vârstei de pensionare peste cea prevăzută în planurile aprobate în prezent, în special pentru femei, și introducerea treptată a contribuțiilor la fondul de pensii pentru grupurile de angajați publici care sunt în prezent excluși de la acestea.34.  Modificarea legislației privind procedurile de lichidare și a legislației bancare pentru ca acestea să poată răspunde în timp util și în mod eficace în cazul în care băncile ar trece printr-o situație dificilă. Unul dintre scopurile principale ale modificărilor va fi consolidarea puterilor administratorilor băncilor aflate sub administrare specială. În plus de soluționarea problemelor bancare, este necesară consolidarea competențelor de remediere ale BNR, inclusiv autorizarea acesteia de a solicita acționarilor principali creșterea capitalului social deținut și sprijinirea financiară a băncii și de a interzice sau limita distribuirea profitului. Supravegherea financiară va fi consolidată, în conformitate cu legislația comunitară relevantă. În plus, vor fi stabilite cerințe de raportare mai detaliată cu privire la lichidități și, la momentul potrivit, nivelul minim reglementar al ratei de adecvare a capitalului va crește de la 8 la 10 procente. De asemenea, procedurile privind activarea garantării depozitului trebuie să fie modificate în scopul simplificării și accelerării plăților. În cadrul legislației modificate, garantarea depozitelor va fi activată în urma deciziei BNR, în decursul unei perioade de 21 de zile. În fine, pentru a garanta furnizarea suficientă de lichidități, BNR s-a angajat să extindă gama de active care pot fi acceptate drept garanție.35.  Măsuri de reformă structurală în domeniile acoperite de recomandările specifice de țară emise în contextul Strategiei de la Lisabona. Acestea vor include măsuri pentru ameliorarea eficienței și eficacității administrației publice, sporirea calității cheltuielilor publice, utilizarea sănătoasă și absorbția ridicată a fondurilor UE, conducând la reducerea sarcinilor administrative, fiscale și juridice la care sunt supuse întreprinderile și la combaterea muncii la negru, având ca urmare lărgirea bazei de impozitare.36.  Pentru a asigura realizarea armonioasă a condiționalității programului și pentru a contribui la reducerea dezechilibrelor într-un mod sustenabil, Comisia va continua să furnizeze îndrumări și consiliere cu privire la reformele fiscale, structurale și ale pieței financiare.37.  România deschide un cont special la Banca Națională a României în vederea gestionării asistenței financiare comunitare pe termen mediu.Articolul 4Prezenta decizie se adresează României.Articolul 5Prezenta decizie se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .Adoptată la Bruxelles,Pentru ConsiliuPreședinteleFIȘĂ DE IMPACT BUGETAR(conform articolului 16 din regulamentul intern)DOMENIUL DE POLITICĂ: TITLUL 01 – AFACERI ECONOMICE ȘI FINANCIAREACTIVITATE: OPERAȚIUNI ȘI INSTRUMENTE FINANCIARETITLUL ACȚIUNII: ASISTENȚĂ FINANCIARĂ COMUNITARĂ PE TERMEN MEDIU PENTRU ROMÂNIA1. TITLUL PROPUNERII: RUBRICA BUGETARĂ ÎN CAUZĂ ȘI TITLUL01 04 01 01 garanția CE pentru împrumuturile comunitare contractate pentru sprijinul privind balanța de plăți2. BAZĂ LEGALĂ:Articolul 119 CE și articolul 308 CE; Regulamentul (CE) nr. 332/2002 al Consiliului din 18 februarie 2002.3. CIFRE GLOBALE PENTRU EXERCIȚIUL FINANCIAR (ÎN EURO)Această rubrică constituie structura pentru garanția acordată de Uniunea Europeană. Ea va permite Comisiei să onoreze datoria (principalul, dobânda și alte costuri) în cazul incapacității de plată a debitorului (România).Linia bugetară („p.m.”) corespunzătoare garanției bugetare se va activa doar în cazul unei mobilizări efective a garanției. Se preconizează că, în mod normal, garanția bugetară nu va fi mobilizată.3.a – Exercițiul curentNu se aplicăCA |Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) |Transferuri |Credit suplimentar |Credit total |Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |Sold disponibil |Sumă pentru acțiunea propusă |3b – ReportăriNu se aplicăCA |Reportări |Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |Sold disponibil |Sumă pentru acțiunea propusă |3c – Următorul exercițiu financiarNu se aplicăCA |Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) | p.m. |Transferuri |Credit suplimentar |Credit total |Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru |Sold disponibil |Sumă pentru acțiunea propusă | p.m. |4. DESCRIEREA ACȚIUNIIAsistența financiară pe termen mediu propusă spre a fi acordată României constă într-un împrumut comunitar (care urmează să fie finanțat prin împrumuturi comunitare pe piețele internaționale de capital) în valoare de 5 miliarde EUR. Acesta va fi plătit în cadrul unui pachet internațional de finanțare, în special printr-un împrumut din partea FMI de 11,40 miliarde DST (aproximativ 12,95 miliarde EUR) sprijinit prin mecanismul stand-by. Banca Mondială s-a angajat să plătească o sumă totală de 1 miliard EUR, în timp ce BEI și BERD vor furniza, de asemenea, o sumă totală de 1 miliard EUR. Ajutorul financiar comunitar pe termen mediu acordat României este menit să sprijine sustenabilitatea balanței de plăți a României care este grav amenințată și prin aceasta să sprijine, de asemenea, noul program economic al guvernului care își propune, printre altele, să restabilească încrederea investitorilor și să reducă tensiunile resimțite recent pe piețele financiare. În același timp, acest sprijin contribuie la stabilitatea financiară care depășește granițele țării beneficiare, date fiind importantele legături internaționale (inclusiv interbancare). Noul pachet economic sprijinit astfel include o reducere accelerată a deficitului în perioada 2009-2011, care ar conduce la o scădere a necesarului de finanțare al guvernului. În fine, asistența administrată de Comisie, pe baza consultărilor Comitetului economic și financiar, este un mijloc de a garanta că UE continuă să se implice îndeaproape în modelarea politicilor economice din România și că aceste politici sunt coerente cu angajamentele României față de UE și cu recomandările Consiliului, mai ales în ceea ce privește implementarea programului național de reformă, precum și a programului de convergență.La 26 martie 2009, instituțiile mamă ale celor mai mari 9 bănci străine de pe piața românească s-au angajat împreună să își mențină expunerea globală în România de-a lungul perioadei aferente programului și au fost de acord să își sprijine filialele din România pentru ca acestea să își mențină buna poziție financiară actuală pe tot parcursul perioadei de turbulență a pieței și de încetinire economică. Împreună cu asistența oferită de Comunitate, FMI, Banca Mondială, BEI și BERD, prezenta declarație evidențiază caracterul complex al sprijinului acordat autorităților române.Împrumuturile comunitare obținute pe piețele de capital sau de la instituțiile financiare în scopul extinderii împrumutului acordat României sunt acoperite de garanția comunitară. Împrumutul este obținut pe piețele de capital sau de la instituții financiare. Cuantumul împrumuturilor care vor fi acordate României se ridică la 5 miliarde EUR.Structura garanției oferite de Uniunea Europeană îi va permite Comisiei să onoreze datoria în caz de neplată din partea României.Pentru a-și onora obligațiile, Comisia ar putea recurge la propriile rezerve de lichidități pentru a onora provizoriu datoria. În acest caz, se aplică articolul 12 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000 privind punerea în aplicare a Deciziei 2000/597/CE, Euratom referitoare la sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, 31.5.2000, p. 1).5. METODA DE CALCUL ADOPTATĂNu se aplică.6. SCADENȚARUL PLĂȚILOR (ÎN EURO)Nu se aplică.Denumirea rubricii | Credite | Plăți |Anul n | Anul n+1 | Anul n+2 | Anul n+3 | Exercițiile financiare următoare |Anul n |Anul n+1 |Anul n |Anul n+1 |Total |[1] În conformitate cu mandatul privind împrumuturile necomunitare acordate statelor membre ale UE adoptat de Comitetul economic și financiar (CEF) la 29 septembrie 2008, solicitarea a fost introdusă printr-o scrisoare a ministrului de finanțe Gheorghe Pogea adresată comisarului Joaquin Almunia. O scrisoare similară a fost redactată de membrul CEF Stefan Nanu și adresată secretarului CEF Odile Renaud Basso și membrului Comisiei din CEF Marco Buti.[2] JO L 53, 23.2.2002, p. 1.