title: Recomandarea Comisiei din 3 octombrie 2008 privind incluziunea activă a persoanelor excluse de pe piața muncii [notificată cu numărul C(2008) 5737]

text:
               18.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 307/11

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 3 octombrie 2008
   privind incluziunea activă a persoanelor excluse de pe piața muncii
   [notificată cu numărul C(2008) 5737]
   (2008/867/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 211,
   întrucât:

               (1)

               Respectul pentru demnitatea umană este un principiu fundamental al Uniunii Europene, printre obiectivele căruia se numără promovarea ocupării integrale a forței de muncă și a progresului social, combaterea excluziunii sociale și a discriminării, precum și promovarea justiției sociale și a protecției sociale. În conformitate cu articolul 137 alineatul (1) litera (h) din tratat, Comunitatea contribuie la sprijinirea și completarea activităților statelor membre în vederea integrării persoanelor excluse de pe piața muncii. Articolul 34 din Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene prevede dreptul la asistență socială și la asistență în ceea ce privește locuința pentru asigurarea unei vieți demne tuturor celor care nu dispun de resurse suficiente.

               (2)

               Recomandarea 92/441/CEE a Consiliului din 24 iunie 1992 privind criteriile comune referitoare la resursele suficiente și asistența socială în sistemele de protecție socială (1) rămâne în continuare un instrument de referință pentru politicile comunitare referitoare la sărăcie și excluziune socială, instrument care nu și-a pierdut din importanță, deși încă mai rămân multe de făcut pentru ca acesta să fie complet implementat.

               (3)

               Din 1992 și-au făcut apariția noi instrumente. Unul din aceste instrumente este Metoda deschisă de coordonare pentru protecție socială și incluziune socială, ale cărei obiective includ incluziunea socială activă pentru toți, care urmează să fie asigurată prin promovarea participării pe piața muncii și prin combaterea sărăciei și a excluziunii în rândul celor mai marginalizate persoane și grupuri (2). Un alt instrument îl reprezintă strategia europeană privind ocuparea forței de muncă al cărei obiectiv este, între altele, să consolideze incluziunea socială, să combată sărăcia, să prevină excluziunea de pe piața muncii și să sprijine integrarea în muncă a persoanelor dezavantajate (3).

               (4)

               Persistența sărăciei și a șomajului, precum și complexitatea în continuă creștere a dezavantajelor multiple, necesită politici globale și integrate (4). În vederea modernizării sistemelor de protecție socială, sprijinul adecvat pe venit trebuie combinat cu o legătură către piața muncii și cu accesul la servicii de calitate în cadrul unei strategii integrate de incluziune activă (5). Această strategie este complementară pe deplin cu metoda flexicurității, deoarece aceasta vizează persoanele excluse de pe piața muncii. Ea contribuie la Strategia de la Lisabona prin facilitarea activării și mobilității forței de muncă, reprezentând un element de bază al dimensiunii sociale din cadrul Strategiei de dezvoltare durabilă a UE (6).

               (5)

               La punerea treptată în aplicare a prezentei recomandări se vor lua în considerare prioritățile naționale și disponibilitatea resurselor financiare.

               (6)

               Prezenta recomandare și punerea în aplicare a principiilor comune prevăzute de aceasta nu aduc atingere punerii în aplicare a legislației comunitare, inclusiv a prevederilor privind ajutoarele de stat și a Regulamentului general de exceptare pe categorii (7), precum și a prevederilor comunitare privind atribuirea contractelor publice.

               (7)

               În conformitate cu principiul subsidiarității, este de competența statelor membre să definească nivelul sprijinului pe venit și să stabilească un echilibru adecvat al politicilor, având în vedere diferitele situații și nevoi de la nivel local, regional și național,

         RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE:
   1.   Să elaboreze și să implementeze o strategie globală integrată pentru incluziunea activă a persoanelor excluse de pe piața muncii, combinând sprijinul pe venit adecvat cu o piață a muncii care favorizează incluziunea și cu accesul la servicii de calitate. Politicile de incluziune activă ar trebui să faciliteze integrarea la un loc de muncă durabil și de calitate a persoanelor care pot munci și să ofere resurse suficiente pentru o viață demnă, alături de un sprijin pentru participare socială, pentru persoanele care nu pot munci.
   2.   Să asigure eficiența politicilor integrate de incluziune activă prin:

               (a)

               elaborarea globală a politicilor care definesc echilibrul adecvat dintre cei trei piloni ai strategiei de incluziune activă, luând în considerare impactul comun al acestora asupra integrării economice a persoanelor dezavantajate și posibilele interacțiuni dintre aceștia, inclusiv eventualele sinergii și compromisuri;

               (b)

               implementarea integrată a celor trei piloni ai strategiei de incluziune activă pentru a aborda cauzele multiple ale sărăciei și ale excluziunii sociale și pentru a consolida coordonarea între agențiile și serviciile publice care pun în aplicare politici de incluziune activă;

               (c)

               coordonarea politicilor între autoritățile locale, regionale, naționale și comunitare, având în vedere rolul, competențele și prioritățile lor specifice;

               (d)

               participarea activă la dezvoltarea, implementarea și evaluarea strategiilor tuturor celorlalți actori importanți, inclusiv persoanele afectate de sărăcie și excluziune socială, partenerii sociali, organizațiile neguvernamentale și furnizorii de servicii.

         3.   Să se asigure că politicile de incluziune activă:

               (a)

               sprijină implementarea drepturilor fundamentale;

               (b)

               promovează egalitatea de șanse între femei și bărbați și egalitatea de șanse pentru toți;

               (c)

               acordă o atenție deosebită complexității dezavantajelor multiple, precum și situațiilor și nevoilor specifice ale diferitelor grupuri vulnerabile;

               (d)

               iau în considerare în mod adecvat circumstanțele locale și regionale și ameliorează coeziunea teritorială;

               (e)

               sunt compatibile cu o abordare a politicilor sociale și a celor privind ocuparea forței de muncă bazată pe ciclul de viață, astfel încât acestea să poată promova solidaritatea între generații și să întrerupă transmiterea sărăciei de la o generație la alta.

         4.   Să organizeze și să pună în aplicare politici integrate de incluziune activă în conformitate cu principiile comune și orientările de mai jos pentru fiecare pilon, respectând în același timp principiul subsidiarității și situațiile, nevoile și prioritățile diferite ale acestora, fără a aduce atingere punerii în aplicare a legislației comunitare, inclusiv a prevederilor privind ajutoarele de stat și a prevederilor comunitare privind atribuirea contractelor publice.
   (a)   Sprijin pe venit adecvat
   Să recunoască dreptul fundamental al individului de a beneficia de resurse și asistență socială suficiente pentru o viață compatibilă cu demnitatea umană, în cadrul unei inițiative globale și constante de combatere a excluziunii sociale.

               (i)

               Să își revizuiască sistemele de protecție socială, în funcție de necesități, luând în considerare principiile comune enumerate la punctul B din Recomandarea 92/441/CEE. În cadrul unei strategii de incluziune activă, dreptul la resurse suficiente ar trebui, în special:

                           —

                           să se asocieze cu disponibilitatea activă pentru muncă sau formare profesională în vederea obținerii unui loc de muncă, pentru persoanele care dispun de condiții pentru o astfel de disponibilitate, sau să se supună, după caz, unor măsuri de integrare economică și socială, în cazul celorlalte persoane;

                           —

                           să se asocieze cu politici considerate necesare, la nivel național, pentru integrarea economică și socială a persoanelor în cauză.

               (ii)

               Să asigure punerea în aplicare a dreptului menționat în conformitate cu orientările practice de la punctele C(1), C(2) și C(3) din Recomandarea 92/411/CEE. În special, atunci când se stabilesc resursele necesare pentru o viață demnă, trebuie luate în considerare standardele de viață și nivelul prețurilor din statul membru respectiv în funcție de tipul și mărimea gospodăriei, utilizând indicatorii naționali adecvați. În cadrul unei incluziuni active, ar trebui stimulată căutarea unui loc de muncă în cazul persoanelor care pot munci, iar stimulentele ar trebui ajustate sau suplimentate în vederea satisfacerii nevoilor specifice.

         (b)   Opiață a muncii care să favorizeze incluziunea
   Să adopte măsuri referitoare la persoanele care pot munci și să se asigure că acestea beneficiază de un sprijin eficient pentru a intra sau reintra pe piața muncii și pentru ca acestea să-și poată păstra un loc de muncă corespunzător capacității lor de muncă.

               (i)

               Să promoveze următoarele principii comune în contextul strategiilor de incluziune activă:

                           —

                           să răspundă necesităților persoanelor excluse de pe piața muncii pentru a facilita reintegrarea progresivă a acestora în societate și pe piața muncii și pentru a ameliora șansele acestora de a-și găsi un loc de muncă;

                           —

                           să ia măsurile necesare pentru promovarea unei piețe a muncii care să favorizeze incluziunea pentru a asigura faptul că accesul pe piața muncii este o oportunitate deschisă tuturor;

                           —

                           să promoveze locurile de muncă de calitate, inclusiv în ceea ce privește remunerația și prestațiile, sănătatea și securitatea, accesul la procesul de învățare de-a lungul vieții și la o carieră atractivă, în special în vederea prevenirii sărăciei persoanelor încadrate în muncă;

                           —

                           să abordeze problema segmentării pieței muncii prin promovarea păstrării locului de muncă și a avansării la locul de muncă.

               (ii)

               Să implementeze aceste principii cu ajutorul următoarelor orientări practice:

                           —

                           să extindă și să îmbunătățească investițiile în capitalul uman prin politici de educație și formare care favorizează incluziunea, inclusiv prin strategii eficiente pe tot parcursul vieții; să adapteze sistemele de educație și formare în funcție de noile cerințe în ceea ce privește competențele, precum și în funcție de nevoia de competențe informatice;

                           —

                           să ia măsuri active și preventive în ceea ce privește piața muncii, inclusiv asigurarea unor servicii adaptate, personalizate și flexibile care să includă identificarea timpurie a necesităților, asistență la căutarea unui loc de muncă, orientare și formare, precum și oferirea unei motivații pentru căutarea activă a unui loc de muncă;

                           —

                           să efectueze o revizuire permanentă a elementelor cu efect de stimulare sau de descurajare din cadrul sistemelor de impozite și prestații, inclusiv gestiunea și condiționarea prestațiilor și reducerea considerabilă a nivelului înalt al impozitelor marginale efective, în special pentru persoanele cu venituri reduse, garantând în același timp un nivel corespunzător de protecție socială;

                           —

                           să susțină economia socială și locurile de muncă protejate, surse vitale de locuri de muncă de început pentru persoanele dezavantajate, să promoveze incluziunea financiară și microcreditele, stimulentele financiare pentru angajatorii care recrutează, dezvoltarea unor noi surse de locuri de muncă în servicii, în special la nivel local, și să crească conștientizarea incluziunii pe piața muncii;

                           —

                           să promoveze adaptabilitatea și să ofere sprijin la locul de muncă, precum și un mediu propice, inclusiv prin acordarea unei atenții sporite sănătății și bunăstării, nediscriminării și aplicării legii muncii în strânsă legătură cu dialogul social.

         (c)   Accesul la servicii de calitate
   Să ia toate măsurile pentru a oferi celor implicați, în conformitate cu prevederile naționale relevante, un sprijin social adecvat prin acces la servicii de calitate. În special, ar trebui luate măsuri pentru:
   A oferi servicii esențiale pentru sprijinirea politicilor de incluziune activă socială și economică, inclusiv servicii de asistență socială, de ocupare a forței de muncă, servicii de formare, sprijin în ceea ce privește locuința și locuințe sociale, servicii de îngrijire a copiilor, servicii de îngrijire pe termen lung și servicii de sănătate în conformitate cu principiile comune de mai jos, luând în considerare rolul autorităților locale, regionale și naționale, prevederile comunitare în vigoare și diferitele situații, nevoi și preferințe din statele membre:

               —

               disponibilitate teritorială, accesibilitate fizică, accesibilitate din punct de vedere al costului;

               —

               solidaritate, șanse egale pentru utilizatorii de servicii și angajați, luând în considerare diversitatea utilizatorilor;

               —

               investiții în capitalul uman, condiții de muncă și infrastructură fizică adecvată;

               —

               servicii globale și coordonate, concepute și oferite într-un mod integrat;

               —

               implicarea utilizatorilor și abordări personalizate pentru a satisface nevoile multiple ale indivizilor;

               —

               monitorizarea și evaluarea rezultatelor și diseminarea celor mai bune practici.

         5.   Să garanteze resursele și prestațiile relevante prevăzute în acordurile de protecție socială; să utilizeze prevederile și resursele din fondurile structurale, în special cele din Fondul Social European, pentru sprijinirea măsurilor de incluziune activă.
   Să stabilească în detaliu modalitățile și costurile financiare, precum și organizarea administrării și implementării acestora în conformitate cu legislația și/sau practicile naționale.
   Să ia în considerare constrângerile de natură economică și bugetară, prioritățile stabilite de autoritățile naționale și starea în care se află finanțele publice în vederea găsirii unui echilibru între măsurile de stimulare a muncii, combaterea sărăciei și costuri bugetare durabile.
   Să ia măsurile necesare pentru a se asigura că toate persoanele, inclusiv cele mai puțin privilegiate, sunt informate în legătură cu drepturile lor și referitor la sprijinul disponibil, cu ajutorul tehnologiilor informatice, după caz.
   Să simplifice pe cât posibil procedurile administrative și modalitățile de examinare a resurselor și a situațiilor.
   Dacă este posibil, să organizeze în conformitate cu prevederile naționale instrumentele de recurs în fața autorităților administrative competente și, după caz, în fața entităților independente cum ar fi tribunalele, care ar trebui să fie ușor accesibile persoanelor implicate.
   6.   Să îmbunătățească indicatorii și sistemele informaționale pentru a actualiza capacitatea de a produce informații actualizate și comparabile pentru toți pilonii incluziunii active.
   Să monitorizeze și să evalueze politicile de incluziune activă din cadrul metodei deschise de coordonare pe baza unei cooperări strânse între Comitetul pentru protecție socială și Comitetul pentru ocuparea forței de muncă, cu sprijin din partea programului PROGRESS.
   Să asigure coerența cu politicile globale ale Strategiei de la Lisabona în ceea ce privește obiectivele coeziunii sociale.
   Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 3 octombrie 2008.

            Pentru Comisie

         Vladimír ŠPIDLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 245, 26.8.1992, p. 46.

      (2)  Comunicarea COM(2005) 706 – A munci în comun înseamnă a munci mai bine: Un nou cadru pentru o coordonare deschisă a politicilor de protecție socială și incluziune socială în Uniunea Europeană.

      (3)  Decizia Consiliului din 7 iulie 2008 privind liniile directoare ale politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, documentul Consiliului 10614/2/082008 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).

      (4)  Comunicările COM(2007) 620 – Modernizarea sistemului de protecție socială în vederea consolidării justiției sociale și coeziunii economice: promovarea incluziunii active a persoanelor celor mai îndepărtate de piața forței de muncă și COM(2005) 33 privind Agenda socială.

      (5)  Comunicarea COM(2006) 44 referitoare la o consultare privind acțiunea la nivel UE pentru promovarea incluziunii active a persoanelor celor mai îndepărtate de piața forței de muncă.

      (6)  Comunicarea COM(2007) 620 – Concluziile președinției Consiliului European de la Bruxelles din 14 decembrie 2007 și nota orientativă a Comitetului pentru protecție socială privind incluziunea activă din 3 iulie 2008. În special, consultați, de asemenea: Concluziile Consiliului din 5 decembrie 2007, documentul 16139/07; Avizul Comitetului Regiunilor din 18 iunie 2008 privind incluziunea activă (Doc. CdR 344/2007); avizul Comitetului Economic și Social European din 27 octombrie 2007 privind standardele sociale minime (Doc. CESE 892/2007).

      (7)  Regulamentul (CE) nr. 800/2008 al Comisiei din 6 august 2008 de declarare a anumitor categorii de ajutoare compatibile cu piața comună în aplicarea articolelor 87 și 88 din tratat (Regulament general de exceptare pe categorii de ajutoare) (JO L 214, 9.8.2008, p. 3).


				|

		52013PC0382

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de notificare a Belgiei să ia măsurile de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv /* COM/2013/0382 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de notificare a Belgiei să ia
măsurile de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea
situației de deficit excesiv
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul
(9),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul
126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele
membre trebuie să evite deficitele publice excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și
creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca
mijloc de consolidare a condițiilor propice stabilității
prețurilor și unei creșteri susținute și durabile,
care să contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)       La 2 decembrie 2009,
Consiliul a decis[1],
în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din TFUE, că în Belgia
există un deficit excesiv și, în temeiul articolului 126 alineatul
(7) din TFUE și al articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului
din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv[2],
a adresat acestui stat membru o recomandare de corectare a deficitului excesiv
până cel târziu în 2012. Pentru a reduce deficitul public sub nivelul de
3% din PIB într-un mod credibil și sustenabil, autorităților
belgiene li s-a recomandat: (a) să implementeze în 2010 măsurile de
reducere a deficitului prevăzute în proiectul de buget pe 2010 și
să intensifice efortul bugetar prevăzut, în 2011 și 2012, (b)
să garanteze un efort bugetar anual mediu de ¾% din PIB în perioada
2010-2012, care ar trebui să contribuie totodată la reașezarea
datoriei publice brute pe o traiectorie descendentă care se apropie de
valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, prin
asigurarea unui nivel adecvat al excedentului primar, (c) să precizeze
măsurile necesare pentru corectarea deficitului excesiv până în 2012,
dacă condițiile ciclice permit acest lucru, și să
accelereze reducerea deficitului în cazul în care condițiile economice sau
bugetare se dovedesc mai bune decât se estima la momentul emiterii
recomandărilor din cadrul procedurii de deficit excesiv și (d)
să consolideze mecanismele de monitorizare, pentru a asigura respectarea
țintelor bugetare. În recomandările sale, Consiliul a stabilit
termenul de 2 iunie 2010 pentru întreprinderea unor acțiuni eficiente în
conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (4) din Regulamentul
(CE) nr. 1467/97.
(4)       În conformitate cu
dispozițiile articolului 126 alineatul (8) din TFUE, Consiliul a decis la
[21 iunie 2013] că Belgia nu a luat măsuri eficiente în urma
recomandării Consiliului din decembrie 2009 în perioada stabilită în
recomandarea respectivă.
(5)       În conformitate cu articolul
10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97, dacă datele reale care
rezultă din Regulamentul (CE) nr. 479/2009 indică faptul că un
deficit excesiv nu a fost corectat de către un stat membru participant în
termenele specificate într-o recomandare emisă în temeiul articolului 126
alineatul (7), Consiliul adoptă de îndată o decizie în temeiul
articolului 126 alineatul (9), prin care notifică statul membru să
ia, într-un termen stabilit, măsuri în vederea unei reduceri a deficitului
pe care Consiliul o consideră necesară pentru remedierea situației.
(6)       Potrivit previziunilor
serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, creșterea PIB real va
fi nulă în 2013, iar contracția cererii interne începută în 2012
va continua. În timp ce consumul gospodăriilor ar urma să stagneze,
investițiile vor scădea, din cauza lipsei de încredere la nivelul
întregii economii, a declinului sectorului construcțiilor, a
înăspririi condițiilor de creditare și a capacității
excedentare ridicate din industrie. Se preconizează că atât consumul
privat, cât și investițiile își vor relua ritmul doar începând
cu 2014, când cererea internă ar urma să devină principalul
motor al unei rate de creștere a PIB real de 1,2%. În contextul acestei
cereri interne mai solide, creșterea importurilor ar trebui să
ajungă la nivelul creșterii exporturilor. Acest lucru ar limita
câștigurile suplimentare din exporturile nete în 2014, spre deosebire de
2013, când se estimează că o creștere pozitivă a cererii
externe nete va împiedica contracția PIB.
(7)       Potrivit previziunilor
serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, deficitul public va
scădea până la 2,9% din PIB în 2013. Bugetul inițial pentru 2013
viza un deficit nominal de 2,15% din PIB. Cu toate acestea, de la întocmirea
bugetului, proiecțiile de creștere oficiale aflate la baza bugetului
(+ 0,7%, în concordanță cu previziunile serviciilor Comisiei din
toamna anului 2012) au fost revizuite substanțial în sens
descrescător, la 0,2% în programul de stabilitate din 2013 și la 0,0%
în previziunile din primăvară. Prin urmare, guvernul a renunțat
la ținta de deficit nominal și a înlocuit-o cu un angajament de
îmbunătățire a soldului structural cu 1% din PIB. În martie
2013, guvernul a luat măsuri suplimentare reprezentând 0,2% din PIB, în
plus față de măsurile reprezentând aproximativ 0,75% din PIB
incluse în bugetul inițial pentru anul 2013, care au fost luate în
considerare în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului
2013. Aceste previziuni estimează o îmbunătățire
structurală de ¾% din PIB în 2013, inclusiv o contribuție de ¼ pp. a
reducerii cheltuielilor cu dobânzile.
(8)       În ipoteza menținerii
politicilor actuale, previziunile serviciilor Comisiei din primăvara
anului 2013 estimează că deficitul va crește din nou peste
valoarea de referință în 2014, la 3,1% din PIB, în ciuda unei
creșteri preconizate care depășește potențialul.
Această nouă majorare a deficitului se datorează tendinței
de creștere în mod autonom a transferurilor sociale și faptului
că bugetul 2013 a inclus și venituri one-off și temporare
de aproximativ 0,4% din PIB, cum ar fi o amnistie fiscală, vânzarea de
licențe de telecomunicații și un dividend excepțional de
mare al Băncii Naționale a Belgiei.
(9)       Datoria publică a
crescut de la 84% din PIB în 2007 la aproape 100% din PIB în 2012. Dinamica
deficitului și a PIB reprezintă aproximativ 6,5 pp. din această
creștere, în timp ce aproximativ 9 pp. sunt reprezentate de factori
exogeni, în principal operațiuni de salvare din sectorul financiar sub
forma injecțiilor de capital. Conform previziunilor serviciilor Comisiei
din primăvara anului 2013, datoria va depăși 102% din PIB în
2014. Guvernul belgian intenționează să vândă active
financiare pentru a menține datoria sub 100% din PIB în 2013. În acest
context, el a anunțat recent vânzarea Royal Park Investment (entitatea cu
scop special creată în contextul operațiunii de salvare a băncii
Fortis), care ar reduce nivelul datoriei cu 0,2% din PIB.
(10)     Raportul din 2012 al Comisiei
Europene privind sustenabilitatea finanțelor publice arată că
Belgia nu pare să se confrunte cu un risc bugetar pe termen scurt. Cu
toate acestea, pe termen mediu și lung, riscurile la adresa
sustenabilității sunt ridicate. Impactul bugetar pe termen lung al
îmbătrânirii populației în Belgia este cu mult peste media UE, în
principal din cauza creșterii rapide a cheltuielilor cu pensiile ca
pondere în PIB în deceniile următoare. Deși reforma pensiilor din
decembrie 2011 a reprezentat un important pas înainte, se pare că sunt necesare
măsuri suplimentare pentru restabilirea sustenabilității pe
termen lung a finanțelor publice.
(11)     În prezent se
preconizează că măsurile luate în bugetul inițial pentru
anul 2013 și în cadrul controlului bugetar din martie 2013 vor reduce
deficitul bugetar sub 3% din PIB în 2013. Cu toate acestea, conform
previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, marja de
siguranță împotriva depășirii valorii de
referință din tratat este foarte mică. Mai mult, corectarea nu
este încă sustenabilă.
(12)     În contextul unor
incertitudini puternice în ceea ce privește evoluțiile economice
și bugetare, ținta bugetară recomandată pentru ultimul an
al perioadei de corectare ar trebui să fie stabilită la un nivel net
inferior valorii de referință, pentru a garanta o corectare eficientă
și durabilă a deficitului în termenul prevăzut.
(13)     Prin urmare, o nouă
reducere a deficitului în 2013, la 2,7% din PIB, este justificată și
corespunde unei îmbunătățiri structurale de 1% din PIB în 2013.
În acest scop, se consideră că sunt necesare măsuri suplimentare
cu un impact estimat de ¼% din PIB, având în vedere și efectele secundare
negative posibile.
(14)     Belgia s-a angajat în cadrul
programului său de stabilitate să atingă un buget echilibrat în
termeni structurali în 2015, înainte de a-și atinge OTM, și anume un
excedent de 0,75% din PIB în termeni structurali, în 2016. Ulterior, printr-o
scrisoare adresată Comisiei la 28 mai 2013, autoritățile
belgiene s-au angajat să vizeze un efort bugetar mai ridicat, de ¾% din
PIB, în 2014. Ținând cont și de nivelul ridicat al datoriei, acest
efort este corespunzător și va respecta valoarea de
referință pentru reducerea datoriei. Ulterior, Belgia ar trebui
să facă progrese suficiente în vederea atingerii obiectivului pe
termen mediu, inclusiv să respecte valoarea de referință în
materie de cheltuieli, și în direcția respectării valorii de
referință pentru reducerea datoriei.
(15)     În plus, Belgia ar trebui
să consolideze sustenabilitatea pe termen lung a sistemelor de pensii
și de asigurări sociale. În acest sens, sunt necesare eforturi
suplimentare pentru reducerea decalajului dintre vârsta efectivă și
vârsta legală de pensionare, iar luarea unor măsuri de corelare a
vârstei legale de pensionare cu evoluția speranței de viață
ar permite garantarea sustenabilității pe termen lung a sistemului de
pensii.
(16)     Totodată, Belgia ar
trebui să adopte mecanisme de coordonare explicite pentru a se asigura
că țintele bugetare sunt obligatorii la nivel federal și
subfederal într-o perspectivă de planificare pe termen mediu, inclusiv
prin adoptarea promptă a unei reguli privind echilibrul/excedentul bugetar
care să fie conformă cu cerințele Tratatului privind
stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii economice
și monetare.
(17)     În fine, pentru a asigura
succesul strategiei de consolidare fiscală, va fi important, de asemenea,
ca aceasta să fie sprijinită de reforme structurale ample, conform
recomandărilor Consiliului adresate Belgiei în contextul Semestrului
european și în particular al celor legate de procedura privind
dezechilibrele macroeconomice,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
1.           Belgia trebuie să
pună capăt situației actuale de deficit excesiv cel târziu în
2013.
2.           Belgia trebuie să reducă deficitul la 2,7% din PIB în 2013.
Această îmbunătățire nominală corespunde unei
îmbunătățiri a soldului structural de 1% din PIB în 2013, pe
baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013.
3.           Belgia trebuie să adopte
și să pună în aplicare integral toate măsurile de
consolidare incluse în bugetul pentru 2013, precum și măsuri
suplimentare de natură structurală pentru realizarea efortului
structural recomandat pentru 2013.
4.           Belgia trebuie să fie
pregătită să adopte măsuri suplimentare, în cazul în care
riscurile la adresa planurilor bugetare se materializează. Măsurile
de consolidare bugetară ar trebui să asigure o
îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului
general într-o manieră favorabilă creșterii.
Articolul 2
1.           Belgia trebuie să
transmită Comisiei, până la 21 septembrie 2013 cel târziu, un raport
în care să expună măsurile luate pentru a se conforma prezentei
decizii. Comisia va analiza acest raport pentru a evalua progresele
înregistrate în direcția corectării deficitului excesiv.
2.           Belgia trebuie să
transmită Comisiei rapoarte trimestriale asupra progreselor înregistrate
în ceea ce privește respectarea prezentei decizii.
3.           Belgia trebuie să
prezinte un raport până la data de 31 decembrie 2013 cu privire la
aplicarea planificată a primei recomandări emise în cadrul
Semestrului european referitoare la adoptarea unor mecanisme de coordonare
explicite pentru a se asigura că țintele bugetare sunt obligatorii la
nivel federal și subfederal într-o perspectivă de planificare pe
termen mediu.
4.           Belgia trebuie să prezinte
măsuri structurale pentru 2014 care să asigure o corectare
sustenabilă a deficitului excesiv și progrese corespunzătoare în
vederea atingerii obiectivului pe termen mediu.
Articolul 3
Prezenta
decizie se adresează Regatului Belgiei.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               Toate documentele referitoare la
procedura de deficit excesiv pentru Belgia pot fi consultate la adresa:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm
[2]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.


title: 2011/622/UE: Recomandarea Comisiei din 20 septembrie 2011 privind procedura de demonstrare a nivelului de conformitate a liniilor de cale ferată existente cu parametrii de bază ai specificațiilor tehnice de interoperabilitate  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               21.9.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 243/23

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 20 septembrie 2011
   privind procedura de demonstrare a nivelului de conformitate a liniilor de cale ferată existente cu parametrii de bază ai specificațiilor tehnice de interoperabilitate
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2011/622/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:
   În conformitate cu secțiunea 7.3.4 din anexa la Decizia 2011/275/UE a Comisiei din 26 aprilie 2011 privind o specificație tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemul „infrastructură” al sistemului feroviar transeuropean convențional (1), liniile de cale ferată existente care nu fac obiectul unui proiect de reînnoire sau modernizare pot permite circulația vehiculelor care sunt conforme cu STI, îndeplinind în același timp cerințele esențiale ale Directivei 2008/57/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Comunitate (2). În acest caz, administratorul de infrastructură trebuie să completeze, în mod voluntar, registrul de infrastructură în conformitate cu anexa D la Decizia 2011/275/UE. Trebuie să se recomande o procedură comună care să fie folosită pentru demonstrarea nivelului de conformitate cu parametrii de bază ai STI stabiliți prin Decizia 2011/275/UE,
   RECOMANDĂ
   ca procedura menționată în anexă să fie aplicată pentru demonstrarea nivelului de conformitate al instalațiilor fixe existente cu parametrii de bază ai specificațiilor tehnice de interoperabilitate.

      Adoptată la Bruxelles, 20 septembrie 2011.

            Pentru Comisie

         Siim KALLAS

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 126, 14.5.2011, p. 53.

      (2)  JO L 191, 18.7.2008, p. 1.

      ANEXĂ

         Procedura de demonstrare a nivelului de conformitate a liniilor de cale ferată existente cu parametrii de bază ai specificațiilor tehnice de interoperabilitate

      1.   Introducere

      1.1.   Domeniul tehnic de aplicare

      Prezenta procedură se referă la următoarele subsisteme ale sistemului feroviar al Uniunii:

                  (a)

                  subsistemul structural „infrastructură”; și

                  (b)

                  subsistemul structural „energie”

            Aceste subsisteme sunt incluse în lista de subsisteme din anexa II punctul 1 la Directiva 2008/57/CE.
      1.2.   Domeniul geografic de aplicare

      Domeniul geografic de aplicare a prezentei proceduri îl constituie sistemul feroviar al Uniunii descris în Directiva 2008/57/CE.
      1.3.   Definiții

      În sensul prezentei proceduri:

                  (a)

                  „IE” înseamnă infrastructura existentă (instalații fixe) dată în exploatare înainte de intrarea în vigoare a Directivei 2008/57/CE sau liniile de cale ferată date în exploatare după intrarea în vigoare a Directivei 2008/57/CE fără să facă obiectul procedurii de verificare CE;

                  (b)

                  „demonstrarea conformității IE” înseamnă verificarea parametrilor de bază ai unui subsistem sau/și ai unui element al liniilor feroviare existente în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor STI-urilor relevante;

                  (c)

                  „certificat de demonstrare IE” înseamnă documentul emis de un evaluator independent în urma demonstrării conformității IE;

                  (d)

                  „declarație de demonstrare IE” înseamnă documentul emis de un solicitant după primirea certificatului de demonstrare IE.

            2.   Procedura de demonstrare a conformității cu specificațiile tehnice de interoperabilitate pentru liniile feroviare existente

      2.1.   Scop

      În conformitate cu Decizia 2011/275/UE privind specificațiile tehnice de interoperabilitate referitoare la subsistemul „infrastructură” al sistemului feroviar transeuropean convențional, liniile de cale ferată existente care nu fac obiectul unui proiect de reînnoire sau modernizare pot permite circulația vehiculelor care sunt conforme cu STI, îndeplinind în același timp cerințele esențiale ale Directivei 2008/57/CE.
      Astfel, următoarea procedură poate fi aplicată pentru a demonstra conformitatea instalațiilor fixe existente cu STI-urile relevante fără a fi necesară obținerea unei noi autorizații pentru darea în exploatare.
      Aceasta nu este obligatorie, însă poate fi folosită pe bază voluntară.
      2.2.   Procedură de demonstrare a nivelului de conformitate cu parametrii de bază ai STI

      1.   Procedura de demonstrare a nivelului de conformitate cu parametrii de bază ai STI constă în procedura de demonstrare a conformității IE prin care solicitantul îndeplinește obligațiile enunțate la punctele 2, 3, 5.2 și 5.4 și, de asemenea, garantează și declară pe proprie răspundere că subsistemul în cauză, care a făcut obiectul dispozițiilor de la punctul 4, îndeplinește cerințele STI-ului/-urilor relevant(e).
      2.   Solicitantul depune o cerere pentru demonstrarea conformității subsistemului privind IE, adresată evaluatorului independent ales.
      Cererea include:

                  (a)

                  numele și adresa solicitantului și, dacă cererea este depusă de un reprezentant autorizat, numele și adresa acestuia;

                  (b)

                  documentația tehnică.

            3.   Documentația tehnică

                  3.1.

                  Solicitantul întocmește documentația tehnică și o pune la dispoziția evaluatorului independent menționat la punctul 4. Documentația trebuie să facă posibilă demonstrarea nivelului de conformitate a subsistemului existent cu parametrii de bază ai STI-ului/-urilor relevant(e).

                  3.2.

                  Documentația tehnică conține, după caz, următoarele elemente:

                              (a)

                              descrierea generală a subsistemului existent;

                              (b)

                              documentele necesare pentru întocmirea dosarului tehnic;

                              (c)

                              o listă cu standardele armonizate și/sau alte specificații tehnice relevante ale căror referințe au fost publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și/sau specificațiile tehnice naționale notificate în temeiul articolului 17 alineatul (3) din Directiva 2008/57/CE, aplicate în întregime sau parțial, precum și descrierea soluțiilor adoptate pentru a îndeplini cerințele STI-ului/-urilor relevant(e), în cazul în care nu s-au aplicat standardele armonizate sau naționale respective. În cazul în care standardele armonizate sau naționale au fost aplicate parțial, documentația tehnică specifică părțile aplicate;

                              (d)

                              condițiile de folosire a subsistemului (restricții de durată sau de distanță, limite de uzură etc.);

                              (e)

                              descrierile și explicațiile necesare pentru înțelegerea modului de funcționare și întreținere a subsistemului;

                              (f)

                              condiții de întreținere și documentație tehnică privind întreținerea subsistemului;

                              (g)

                              orice cerințe tehnice specificate în STI-ul/-urile relevant(e), care trebuie luate în considerare în cursul întreținerii sau exploatării subsistemului;

                              (h)

                              alte dovezi tehnice relevante care demonstrează că verificările sau testele anterioare au fost realizate cu succes, în condiții similare, de către organisme competente.

                  3.3.

                  Solicitantul păstrează documentația tehnică la dispoziția autorităților naționale relevante pe toată durata de funcționare a subsistemului.

            4.   Procedura de demonstrare a nivelului de conformitate cu parametrii de bază ai STI

                  4.1.

                  Evaluatorul independent ales de solicitant ține seama de dovezile examinărilor, verificărilor sau testelor efectuate de alte organisme sau de către solicitant.

                  4.2.

                  Dovezile acumulate de evaluatorul independent trebuie să fie adecvate și suficiente pentru a demonstra nivelul de conformitate cu cerințele STI-ului/-urilor relevant(e), precum și efectuarea tuturor verificărilor și testelor necesare relevante.

                  4.3.

                  În cazul în care subsistemul existent îndeplinește cerințele STI-ului/-urilor relevant(e), evaluatorul independent emite un certificat de demonstrare IE.

            5.   Declarație de demonstrare IE

                  5.1.

                  Solicitantul întocmește o declarație de demonstrare IE scrisă pentru subsistemul respectiv și o păstrează pe toată durata de funcționare a subsistemului. Declarația de demonstrare IE identifică subsistemul pentru care a fost întocmită.

                  5.2.

                  Declarația demonstrare IE și documentele însoțitoare sunt întocmite în conformitate cu capitolul 2.5.

                  5.3.

                  O copie a declarației de demonstrare IE este pusă la dispoziția autorităților relevante, la cerere.

            6.   Dosarul tehnic

                  6.1.

                  Evaluatorul independent este responsabil cu întocmirea dosarului tehnic care însoțește declarația de demonstrare IE.

                  6.2.

                  Dosarul tehnic care însoțește declarația de demonstrare IE este prezentat solicitantului.

                  6.3.

                  Solicitantul păstrează o copie a dosarului tehnic pe toată durata de funcționare a subsistemului; dosarul este comunicat oricărui stat membru, la cerere.

            2.3.   Caracteristici de verificat

      Caracteristicile de verificat la aplicarea procedurii de demonstrare a nivelului de conformitate cu parametrii de bază ai STI sunt prevăzute în:

                  —

                  tabelul 1 pentru subsistemul „infrastructură” al sistemului feroviar convențional;

                  —

                  tabelul 2 pentru subsistemul „energie” al sistemului feroviar convențional;

                  —

                  tabelul 3 pentru subsistemul „infrastructură” al sistemului feroviar de mare viteză; și

                  —

                  tabelul 4 pentru subsistemul „energie” al sistemului feroviar de mare viteză.

         Tabelul 1

         Verificarea subsistemului „infrastructură” al sistemului feroviar convențional pentru demonstrarea conformității IE

                  Caracteristici de verificat (STI CR INF)

                  Linie existentă care nu face obiectul niciunei verificări CE

                  Proceduri de evaluare speciale
                  (STI CR INF)

                  1

                  2

                  Gabaritul de liberă trecere (4.2.4.1)

                  X

                  6.2.4.1

                  Distanța dintre axele liniilor (4.2.4.2)

                  X

                  6.2.4.2

                  Declivitățile maxime (4.2.4.3)

                  X

                  Raza minimă a curbei orizontale (4.2.4.4)

                  X

                  Raza minimă a curbei verticale (4.2.4.5)

                  X

                  Ecartamentul nominal al liniilor (4.2.5.1)

                  X

                  Supraînălțarea (4.2.5.2)

                  X

                  Viteza de modificare a supraînălțării (4.2.5.3)

                  X

                  Insuficiența de supraînălțare (4.2.5.4)

                  X

                  6.2.4.3

                  Conicitate echivalentă (4.2.5.5.1) – proiectare

                  n.a.

                  Conicitatea echivalentă (4.2.5.5.2) – în exploatare

                  Punct deschis

                  6.2.4.5

                  Profilul capului de șină pentru linia curentă (4.2.5.6)

                  n.a.

                  Înclinația liniei (4.2.5.7)

                  X

                  Rigiditatea liniei (4.2.5.8)

                  n.a.

                  Mijloacele de blocare (4.2.6.1)

                  X

                  Geometria aparatelor de cale în exploatare (4.2.6.2)

                  n.a.

                  Lacuna maximă în traversare a încrucișărilor duble fixe (4.2.6.3)

                  X

                  6.2.4.7

                  Rezistența liniei la sarcini verticale (4.2.7.1)

                  X

                  6.2.5

                  Rezistența liniei la sarcini longitudinale (4.2.7.2)

                  X

                  6.2.5

                  Rezistența liniei la sarcini laterale (4.2.7.3)

                  X

                  6.2.5

                  Rezistența podurilor noi la sarcinile traficului (4.2.8.1)

                  n.a.

                  Sarcina verticală echivalentă pentru terasamente noi și efecte de presiune a solului (4.2.8.2)

                  n.a.

                  Rezistența structurilor noi situate deasupra liniilor sau adiacent acestora (4.2.8.3)

                  n.a.

                  Rezistența podurilor și a terasamentelor existente la sarcinile traficului (4.2.8.4)

                  X

                  6.2.4.9

                  Determinarea limitelor de intervenție imediată, de intervenție și de alertă (4.2.9.1)

                  n.a.

                  Limita de intervenție imediată pentru deformarea liniei (4.2.9.2)

                  n.a.

                  Limita de intervenție imediată pentru variația ecartamentului liniei (4.2.9.3)

                  n.a.

                  Limita de intervenție imediată pentru supraînălțare (4.2.9.4)

                  n.a.

                  Lungimea utilă a peroanelor (4.2.10.1)

                  X

                  Lățimea și marginea peroanelor (4.2.10.2)

                  X

                  Capătul peroanelor (4.2.10.3)

                  X

                  Înălțimea peroanelor (4.2.10.4)

                  X

                  Distanța peron-tren (4.2.10.5)

                  X

                  Variația maximă de presiune în tuneluri (4.2.11.1)

                  X

                  6.2.4.6

                  Limitele de zgomot și vibrații și măsurile de atenuare (4.2.11.2)

                  Punct deschis

                  Protecția împotriva electrocutării (4.2.11.3)

                  A se vedea ENE

                  Siguranța în tunelurile feroviare (4.2.11.4)

                  A se vedea SRT

                  Efectul vânturilor laterale (4.2.11.5)

                  Punct deschis

                  Indicatoarele de distanță (4.2.12.1),

                  X

                  Sistemul de evacuare a toaletelor (4.2.13.2)

                  X

                  6.2.4.10

                  Echipamentele de curățare exterioară a trenurilor (4.2.13.3)

                  X

                  6.2.4.10

                  Reaprovizionarea cu apă (4.2.13.4)

                  X

                  6.2.4.10

                  Reaprovizionarea cu combustibil (4.2.13.5)

                  X

                  6.2.4.10

                  Alimentarea cu electricitate de la sol (4.2.13.6)

                  X

                  6.2.4.10

         Tabelul 2

         Verificarea subsistemului „energie” al sistemului feroviar convențional pentru demonstrarea conformității IE

                  Caracteristici de verificat (STI CR ENE)

                  Linie existentă care nu face obiectul niciunei verificări CE

                  Proceduri de evaluare speciale
                  (STI CR ENE)

                  1

                  2

                  Tensiune și frecvență (4.2.3)

                  X

                  Parametri privind performanța sistemului (4.2.4)

                  X

                  6.2.4.1

                  Continuitatea alimentării cu energie în caz de perturbații în tuneluri (4.2.5)

                  X

                  Capacitatea curentului, sisteme DC, trenuri în staționare (4.2.6)

                  X

                  Frânare cu recuperarea energiei (4.2.7)

                  X

                  6.2.4.2

                  Acorduri de coordonare a protecției electrice (4.2.8)

                  X

                  6.2.4.3

                  Armonici și efecte dinamice pentru sisteme AC (4.2.9)

                  X

                  6.2.4.4

                  Geometria liniei aeriene de contact: înălțimea firului de contact (4.2.13.1)

                  X

                  Geometria liniei aeriene de contact: variația înălțimii firului de contact (4.2.13.2)

                  X

                  Geometria liniei aeriene de contact: deviere laterală (4.2.13.3)

                  X

                  Gabaritul pantografului (4.2.14)

                  X

                  Forța medie de apăsare (4.2.15)

                  X

                  Comportament dinamic și calitatea captării curentului (4.2.16)

                  X

                  6.1.4.1, 6.2.4.5

                  Spațierea pantografelor (4.2.17)

                  X

                  Materialul liniei de contact (4.2.18)

                  X

                  Sectoare de separare a fazelor (4.2.19)

                  X

                  Sectoare de separare a sistemelor (4.2.20)

                  X

                  Gestionarea alimentării cu energie în caz de urgență (4.4.2.3)

                  X

                  Normele de întreținere (4.5)

                  X

                  6.2.4.6

                  Protecție împotriva șocurilor electrice (4.7.2, 4.7.3, 4.7.4)

                  X

         Tabelul 3

         Verificarea subsistemului „infrastructură” al sistemului feroviar de mare viteză pentru demonstrarea conformității IE

                  Caracteristici de verificat (STI HS INF)

                  Linie existentă care nu face obiectul niciunei verificări CE

                  Proceduri de evaluare speciale
                  (STI HS INF)

                  1

                  2

                  Ecartamentul nominal al liniilor (4.2.2)

                  X

                  Gabaritul minim de liberă trecere (4.2.3)

                  X

                  6.2.6.1

                  Distanța dintre axele liniilor (4.2.4)

                  X

                  Declivități ascendente și descendente maxime (4.2.5)

                  X

                  Raza minimă de curbură (4.2.6)

                  X

                  Supraînălțarea liniei (4.2.7)

                  X

                  Insuficiența de supraînălțare (4.2.8)

                  X

                  Conicitatea echivalentă (valoare de proiectare) (4.2.9.2)

                  n.a.

                  Valoarea minimă a ecartamentului mediu al liniilor (4.2.9.3.1)

                  n.a.

                  Calitatea geometrică a căii și limite ale defectelor izolate (4.2.10)

                  n.a.

                  Înclinația liniei (4.2.11)

                  X

                  6.2.6.4

                  Mijloacele de blocare (4.2.12.1)

                  X

                  Utilizarea inimilor de încrucișare cu vârf mobil (4.2.12.2)

                  X

                  Caracteristici geometrice (4.2.12.3)

                  n.a.

                  Rezistența liniei (4.2.13)

                  X

                  Sarcina traficului asupra structurilor (4.2.14)

                  X

                  Rigiditatea globală a liniei (4.2.15)

                  Punct deschis

                  6.2.6.3

                  Variațiile maxime de presiune în tuneluri (4.2.16)

                  X

                  6.2.6.5

                  Efectul vânturilor laterale (4.2.17)

                  X

                  Caracteristicile electrice (4.2.18)

                  X

                  Zgomotul și vibrațiile (4.2.19)

                  n.a.

                  Accesul la peroane (4.2.20.1)

                  X

                  Lungimea utilă a peronului (4.2.20.2)

                  X

                  Înălțime peron și distanța de la axul liniei (4.2.20.4-5)

                  X

                  Planul liniilor de-a lungul peroanelor (4.2.20.6)

                  X

                  Prevenirea electrocutării (4.2.20.7)

                  A se vedea HS ENE

                  Accesul pentru persoanele cu mobilitate redusă (4.2.20.8)

                  A se vedea PRM

                  Siguranța împotriva incendiilor și siguranța în tunelurile feroviare (4.2.21)

                  A se vedea SRT

                  Accesul sau intruziunea la instalațiile liniei (4.2.22)

                  X

                  Spațiul lateral pentru pasageri în cazul coborârii în afara unei stații (4.2.23)

                  X

                  Lungimea liniei de garare (4.2.25.1)

                  X

                  Declivitatea liniei de garare (4.2.25.2)

                  X

                  Raza de curbură (4.2.25.3)

                  X

                  Instalațiile fixe pentru întreținerea trenurilor (4.2.26)

                  X

         Tabelul 4

         Verificarea subsistemului „energie” al sistemului feroviar de mare viteză pentru demonstrarea conformității IE

                  Caracteristici de verificat (STI HS ENE)

                  Linie existentă care nu face obiectul niciunei verificări CE

                  Proceduri de evaluare speciale
                  (STI HS ENE)

                  1

                  2

                  Tensiune și frecvență (4.2.2)

                  X

                  Performanța sistemului și puterea instalată (4.2.3)

                  X

                  Frânare cu recuperarea energiei (4.2.4)

                  X

                  Continuitatea alimentării cu energie (4.2.7)

                  n.a.

                  Linia aeriană de contact – proiectare totală, geometrie (4.2.9)

                  X

                  Conformarea sistemului de linii aeriene de contact la gabaritul infrastructurii (4.2.10)

                  X

                  Materialul firului de contact (4.2.11)

                  X

                  Unda firului de contact: viteza de propagare (4.2.12)

                  n.a.

                  Forța de contact statică (4.2.14)

                  n.a.

                  Forța medie de contact (4.2.15)

                  X

                  Calitatea captării curentului cu forța medie de contact (4.2.16)

                  X

                  4.2.16.2.1, 4.2.16.2.3

                  Deplasare verticală a vârfului de contact (4.2.17)

                  X

                  Capacitatea curentului liniei aeriene de contact (4.2.18)

                  X

                  Curentul la oprire (4.2.20)

                  X

                  Sectoare de separare a fazelor (4.2.21)

                  X

                  Sectoare de separare a sistemelor (4.2.22)

                  X

                  Acorduri de protecție electrică (4.2.23)

                  X

                  Armonici și efecte dinamice (4.2.25)

                  n.a.

                  Alimentarea cu energie în caz de urgență (4.4.1)

                  X

                  Întreținere – Responsabilitățile producătorului (4.5.1)

                  n.a.

                  Întreținere – Responsabilitățile administratorului de infrastructură (4.5.2)

                  n.a.

                  Protecția împotriva șocurilor electrice ( 4.7.1, 4.7.2, 4.7.3)

                  X

            2.4.   Cerințe privind evaluatorul independent

      1.   Un evaluator independent ales de solicitant realizează demonstrația de conformitate IE pentru liniile feroviare existente. Evaluatorul independent poate fi o entitate externă sau o parte internă a administratorului de infrastructură.
      2.   În ceea ce privește infrastructura feroviară, evaluatorul independent dispune de:

                  (a)

                  pregătire tehnică adecvată;

                  (b)

                  cunoștințe satisfăcătoare privind cerințele pentru verificările pe care le efectuează și o experiență suficientă în efectuarea acestor verificări; și

                  (c)

                  capacitatea de a întocmi certificatele de demonstrare IE și documentațiile tehnice care constituie înregistrările doveditoare ale verificărilor efectuate.

            3.   Un evaluator independent care este o parte internă a administratorului de infrastructură îndeplinește următoarele cerințe:

                  (a)

                  evaluatorul și personalul acestuia sunt identificabili din punct de vedere organizațional și dispun de metode de raportare care le asigură imparțialitatea;

                  (b)

                  nici evaluatorul, nici personalul acestuia nu sunt responsabili cu exploatarea sau întreținerea produselor pe care le verifică și nu se angajează în nicio activitate care ar putea intra în conflict cu independența de apreciere sau cu integritatea lor în legătură cu activitățile de evaluare;

                  (c)

                  evaluatorul prestează servicii exclusiv pentru întreprinderea din care face parte.

            2.5.   Declarație de demonstrare

      1.   Declarația de demonstrare IE și documentele însoțitoare sunt datate și semnate.
      2.   Declarația este redactată în aceeași limbă ca și dosarul tehnic și conține următoarele documente:

                  (a)

                  trimiterile la procedura de demonstrare a nivelului de conformitate cu specificațiile tehnice de interoperabilitate pentru liniile feroviare existente;

                  (b)

                  numele și adresa solicitantului sau a reprezentantului său autorizat cu sediul în cadrul Uniunii Europene (a se indica denumirea și adresa completă; în cazul reprezentantului, a se indica de asemenea denumirea și adresa completă a solicitantului);

                  (c)

                  o scurtă descriere a subsistemului;

                  (d)

                  numele și adresa evaluatorului independent care a realizat demonstrarea conformității IE;

                  (e)

                  trimiteri la documentele pe care le conține dosarul tehnic;

                  (f)

                  toate dispozițiile relevante, provizorii sau definitive, pe care trebuie să le respecte subsistemele, în special orice restricții sau condiții de exploatare, dacă este necesar;

                  (g)

                  dacă este provizorie: durata de valabilitate a declarației de demonstrare IE;

                  (h)

                  identitatea semnatarului.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă din 2011 al Luxemburgului și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Luxemburgului pentru perioada 2011-2014

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 210/5

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă din 2011 al Luxemburgului și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Luxemburgului pentru perioada 2011-2014
   2011/C 210/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului Europei în materie de creștere durabilă și competitivitate.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale ale politicilor economice ale statelor membre și Uniunii Europene (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, o decizie privind orientările politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând astfel începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii adoptate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (6)

               La 29 aprilie 2011, Luxemburgul a prezentat actualizarea din 2011 a programului său de stabilitate, care vizează perioada 2011-2014, și programul său național de reformă pentru 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (7)

               Având în vedere importanța excepțională pe care sectorul financiar o are pentru economie, Luxemburgul a rezistat relativ bine crizei economice și financiare. După ce PIB-ul real a scăzut cu 3,6 % în 2009, economia s-a redresat rapid în 2010. PIB-ul a crescut cu circa 3,5 %, stimulat de o creștere a cheltuielilor publice decisă de guvern ca parte a Planului european de redresare economică și de o creștere puternică a exporturilor nete. Ocuparea forței de muncă a rămas rezilientă, în parte datorită recurgerii semnificative la lucru cu normă redusă, încurajată de autorități. Rata șomajului a început să crească de la începutul anului 2008 și s-a stabilizat, în general, la 6 %, nivel care reprezintă un maxim istoric pentru Luxemburg. În ciuda recesiunii, finanțele publice ale Luxemburgului sunt relativ solide (în 2010, deficitul a fost de 1,7 %, iar datoria publică brută a fost de 18,4 %), datorită poziției de start extrem de favorabile.

               (8)

               Pe baza evaluării programului de stabilitate actualizat în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare este ușor precaut comparativ cu previziunile din primăvara anului 2011 ale serviciilor Comisiei. Conform programului de stabilitate, obiectivul pe 2011 este un deficit de 1 %, ceea ce corespunde previziunilor din primăvară ale serviciilor Comisiei. În cazul unui scenariu de statu-quo, programul de stabilitate preconizează o deteriorare a deficitului global în 2012 la 1,5 % din PIB, urmând ca ulterior situația să se îmbunătățească treptat din nou, până la 0,8 % din PIB în 2014. Previziunile serviciilor Comisiei sunt puțin mai optimiste, acestea preconizând un deficit de 1,1 % din PIB în 2012, pe baza unui scenariu macroeconomic mai favorabil și a unei creșteri mai lente a cheltuielilor. Programul de stabilitate nu prevede atingerea obiectivului pe termen mediu (OTM), care este definit ca un excedent structural de 0,5 % din PIB, în perioada de programare 2011-2014. În schimb, se preconizează că soldul structural (recalculat de serviciile Comisiei pe baza informațiilor din programul de stabilitate, în conformitate cu metodologia convenită de comun acord) se va deteriora treptat, de la un excedent de 0,3 % în 2011 la un deficit de 0,8 % în 2014.

               (9)

               Întrucât se previzionează o creștere solidă a PIB-ului, situația finanțelor publice ale Luxemburgului ar avea de câștigat de pe urma îmbunătățirii în continuare a soldului structural, în vederea atingerii încă din 2012 a obiectivului pe termen mediu. S-ar asigura astfel o marjă de siguranță pentru Luxemburg împotriva unei eventuale încetiniri economice viitoare și s-ar îmbunătăți sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. În plus, având în vedere impactul pasivelor legate de îmbătrânirea populației, Luxemburgul ar avea de beneficiat de pe urma unui obiectiv pe termen mediu mai ambițios.

               (10)

               Potrivit ultimei evaluări efectuate de Comisie, riscurile referitoare la sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice par să fie de nivel mediu. Creșterea în decadele viitoare a cheltuielilor publice ale Luxemburgului legate de vârstă și de îmbătrânirea populației se preconizează a fi cea mai puternică din UE. Finanțarea pe termen scurt a sistemului de pensii este sprijinită în prezent de un raport scăzut de dependență economică a persoanelor vârstnice și depinde parțial de contribuțiile plătite de populația relativ tânără de lucrători transfrontalieri. În viitor, ambii factori vor cunoaște o evoluție inversă și se anticipează o creștere semnificativă a costurilor cu pensiile. Chiar dacă guvernul a acumulat active substanțiale, iar rezervele pentru pensii continuă să crească, aceste două elemente nu vor fi suficiente pentru a se asigura sustenabilitatea sistemului. În plus, rata de ocupare a lucrătorilor mai în vârstă (cu vârsta de 55-64 de ani), de 38,2 % (2009), este una dintre cele mai scăzute din UE (media UE fiind de 46 %). Chiar dacă vârsta legală de pensionare este în principiu de 65 de ani, sistemul de pensii al Luxemburgului permite adesea pensionarea anticipată fără a se efectua vreo reducere a nivelului pensiei, care, în plus, este relativ ridicat. Drept urmare, vârsta medie la care lucrătorii se retrag de pe piața forței de muncă este de 59,4 ani, ceea ce afectează costurile pentru sistemul de pensii. Planurile guvernului de reformă a sistemului de pensii prevăd instituirea unui nou model, prin care lucrătorii să rămână în activitate o perioadă mai lungă, pe bază de voluntariat. S-ar îmbunătăți astfel raportul de dependență al sistemului de pensii. Cu toate acestea, mecanismul respectiv s-ar referi doar la noii pensionari și s-ar aplica doar acelei părți a carierei de după intrarea în vigoare a reformei, astfel că efectul integral al acesteia s-ar produce doar peste 40 de ani.

               (11)

               Competitivitatea Luxemburgului din punctul de vedere al prețurilor și costurilor s-a înrăutățit substanțial de la începutul ultimului deceniu. Acest lucru se datorează evoluțiilor în materie de salarii și de productivitate. În perioada 2000-2010, costurile unitare cu forța de muncă au crescut cam de o dată și jumătate mai rapid în Luxemburg decât, în medie, în UE-15 și de peste cinci ori mai rapid decât în Germania. Având în vedere acordul dintre guvern și sindicate de a amâna, din primăvară până în octombrie 2011, aplicarea mecanismului de indexare salarială automată, în 2011 creșterea salariilor reale va fi foarte moderată. Mai trebuie luată o decizie cu privire la următorul prag. Având în vedere perspectiva curentă în ceea ce privește inflația, următoarea indexare automată ar putea avea loc deja în primăvara anului 2012, anihilându-se astfel câștigurile obținute anterior în materie de competitivitate a costurilor.

               (12)

               În ciuda unei creșteri istorice puternice a ocupării forței de muncă, rata ocupării populației rezidente este mai mică decât media UE, în special la ambele extreme ale spectrului de vârstă. De locurile de muncă create în ultimii ani au beneficiat în principal persoanele care nu au reședința în Luxemburg. Chiar dacă creșterea ratei șomajului înregistrată din 2008 până în prezent este legată de recesiune, aceasta are tot mai mult un caracter structural, ilustrat de faptul că, în anii de creștere de dinaintea crizei, rata ocupării ar fi trebuit să crească cu circa 4 % pe an pentru a se produce o mică scădere a ratei șomajului. Rata șomajului în rândul tinerilor este relativ ridicată, fiind de 16,1 % în 2010 comparativ cu 6 % din totalul populației active. Rata șomajului depinde, în foarte mare parte, de nivelul de studii. Tinerii cu reședința în Luxemburg se confruntă cu o concurență acerbă pentru locurile de muncă disponibile din partea celor care nu își au reședința în Luxemburg și care adesea sunt la fel de calificați sau chiar mai calificați.

               (13)

               Guvernul a prezentat o serie de angajamente în contextul Pactului Euro Plus. Acestea se referă la cele patru domenii ale pactului. Din punct de vedere al finanțelor publice, guvernul a aprobat elementele unei reforme a pensiilor și se angajează să o finalizeze până la sfârșitul anului 2011. Pentru a consolida stabilitatea financiară, măsurile se axează pe creșterea rezistenței sectorului financiar prin reglementare și supraveghere la nivel european și internațional și pe continuarea eforturilor de diversificare a structurii economiei Luxemburgului. Măsurile din domeniul ocupării forței de muncă se axează pe creșterea eficienței politicilor active de ocupare a forței de muncă (reforma „Administration de l'Emploi”) și pe încurajarea învățării pe tot parcursul vieții în sectorul privat, prin majorarea ratei de cofinanțare din partea statului. Măsurile în materie de competitivitate includ amânarea indexării salariale din primăvara anului 2011 (prevăzută de sistemul automat de indexare) până în octombrie 2011 și un angajament de negociere cu partenerii sociali a unei amânări similare pentru 2012. În plus, guvernul s-a angajat să îmbunătățească mediul de afaceri prin simplificare administrativă și prin îmbunătățirea infrastructurii. Aceste angajamente se referă la cele patru domenii ale pactului, sunt conforme cu agenda de reformă mai amplă, prezentată în programul de stabilitate și în programul național de reformă, și abordează provocările din domeniul pensiilor, competitivității, ocupării forței de muncă (în special a lucrătorilor tineri și a celor mai în vârstă) și al sectorului financiar. Cu toate acestea, unele reforme propuse nu sunt prezentate îndeajuns de detaliat. Angajamentele din cadrul Pactului Euro Plus au fost evaluate și s-a ținut seama de acestea în recomandări.

               (14)

               Comisia a evaluat, în cazul Luxemburgului, programul de stabilitate și programul național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în cadrul Pactului Euro Plus. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de respectarea de către acestea a normelor și orientărilor UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin includerea unor parametri la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Drept urmare, Comisia consideră că ar putea fi posibilă o reducere mai ambițioasă a deficitului în 2011, având în vedere perspectiva macroeconomică favorabilă, și că printr-un efort bugetar mai susținut Luxemburgul ar putea atinge în 2012 obiectivul pe termen mediu. Ar trebui luate, de asemenea, măsuri suplimentare de reformă a sistemului de pensii și de promovare a îmbătrânirii active, de consolidare a competitivității și de sprijinire a tinerilor în găsirea unui loc de muncă.

               (15)

               În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 2 iunie 2010, formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea pe 2011 a programului de stabilitate prezentat de Luxemburg și avizul său (3) se reflectă în special în recomandările 1 și 2 de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a analizat programul de reformă prezentat de Luxemburg,

         RECOMANDĂ, ca Luxemburgul să întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012, astfel încât:

               1.

               Să profite de îmbunătățirea condițiilor ciclice, să consolideze efortul bugetar și să utilizeze veniturile suplimentare neașteptate pentru reducerea suplimentară a deficitului global și pentru atingerea obiectivului pe termen mediu în 2012.

               2.

               Să propună și să implementeze o reformă amplă a pensiilor, pentru a se asigura sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, începând cu măsuri de creștere a ratei de participare a lucrătorilor mai în vârstă, în special prin descurajarea pensionării anticipate. În vederea creșterii vârstei efective de pensionare, ar putea fi avute în vedere măsuri, cum ar fi stabilirea unei legături între vârsta legală de pensionare și speranța de viață.

               3.

               Să adopte măsuri pentru a reforma, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, sistemul de negociere și de indexare a salariilor, pentru a garanta faptul că majorările salariale reflectă evoluțiile în materie de productivitate a muncii și competitivitate.

               4.

               Să ia măsuri în vederea reducerii ratei șomajului în rândul tinerilor, prin sporirea măsurilor în materie de formare și educație, menite să coreleze mai bine calificările tinerilor cu cererea de pe piața forței de muncă.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52011SC0824

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Polandand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Poland, 2011-2014

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2011 al Poloniei
și care include avizul Consiliului
privind Programul de convergență actualizat al Poloniei pentru
perioada 2011-2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în
special articolul 9 alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat
propunerea Comisiei Europene de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Strategia
Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice,
care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în
vederea stimulării potențialului de creștere durabilă
și de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor
membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar, la 21 octombrie 2010, o
decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[3],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
naționale.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima
analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de
guvernanță economică în UE și al primului semestru european
de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se
bazează pe Strategia Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile
privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în
conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011
și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie).
Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete
solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii
șomajului prin reforme ale pieței forței de muncă și
depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii
economice. Consiliul European a solicitat statelor membre să
transpună aceste priorități în măsuri concrete pe care
să le includă în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele naționale de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat, de
asemenea, statele membre care participă la Pactul euro plus să
își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
programele lor de stabilitate sau de convergență și în
programele lor naționale de reformă.
(6)
La 27 aprilie 2011, Polonia a prezentat
actualizarea pe 2011 a programului său de convergență care
acoperă perioada 2011-2014, iar, la 29 aprilie 2011, programul său
național de reformă pe 2011. Pentru a se ține seama de
legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în
același timp.
(7)
Criza financiară mondială a dus la
încetinirea activității economice în Polonia, cu o scădere a
ratei de creștere a PIB-ului real care a ajuns la 1,7 % în 2009,
fără a se intra însă în recesiune. În 2010, creșterea
PIB-ului real a revenit la 3,8 % deoarece cererea externă puternică
a stimulat industria prelucrătoare și a asigurat rularea stocurilor,
în timp ce piața forței de muncă rezilientă a sprijinit
consumul privat. Rata șomajului a crescut de la 7,1 % în 2008 la
9,6 % în 2010, în ciuda creșterii ratei de ocupare. Criza a avut un
impact negativ puternic asupra finanțelor publice. Deficitul public
general a crescut de la 3,7 % din PIB în 2008 la 7,3 % în 2009. În
2010, în ciuda unui pachet modest de măsuri de consolidare și a
creșterii puternice, deficitul a ajuns la 7,9 % din PIB. Ponderea
datoriei în PIB a crescut de la 50,9 % în 2009 la 55,1 % în 2010,
situându-se în continuare sub pragul de 60 % prevăzut în tratat
și sub plafonul de îndatorare stabilit de Constituția Poloniei.
(8)
Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului, a programului de convergență actualizat,
Consiliul consideră că scenariul macroeconomic pe care se
bazează proiecțiile bugetare este plauzibil, deși este
fundamentat pe ipoteze puțin prea optimiste cu privire la creșterea
pentru 2012. Programul prevede reducerea deficitului sub valoarea de
referință de 3 % din PIB până în 2012, termenul-limită
stabilit de Consiliu. Efortul bugetar anual mediu pentru perioada 2010-2012
este, în general, conform cu nivelul de 1,25 % din PIB, recomandat de
Consiliu la 6 iulie 2009, în cadrul procedurii privind deficitul excesiv. Nu se
preconizează realizarea obiectivului pe termen mediu în cursul perioadei
acoperite de program. Modificarea reformei pensiilor, care reduce deficitul
bugetar structural cu 0,7 % în 2011 și cu încă 0,5 % din
PIB în 2012, nu îmbunătățește situația bugetară
subiacentă deoarece majorează cu același procent datoriile pe
termen lung. Există riscuri care ar putea compromite realizarea
obiectivelor bugetare. În special, veniturile din taxele directe s-ar putea
dovedi mai scăzute decât se preconizase din cauza ipotezelor optimiste
privind elasticitatea în raport cu baza de impozitare; previziunile programului
privind contribuțiile sociale se bazează pe scenarii optimiste privind
ocuparea forței de muncă și creșterea salariilor;
întârzierile potențiale în punerea în aplicare și modificările
aduse măsurilor de reducere a deficitului, care sunt, la rândul lor, în
afara controlului direct al guvernului, ar putea duce la derapaje ale
execuției bugetare.
(9)
Guvernul Poloniei s-a angajat să reducă
deficitul public general sub 3 % din PIB până în 2012, conform
recomandării Consiliului, și să asigure stabilitatea
finanțelor publice pe termen lung. În acest scop, a demarat în 2011 un
plan de consolidare substanțială a finanțelor publice, care
cuprinde măsuri ce afectează atât veniturile, cât și
cheltuielile, inclusiv reduceri majore ale cheltuielilor pentru
investițiile publice. Proiectul de buget 2012 a fost adoptat de guvern la
5 mai 2011. Se așteaptă ca acesta să contribuie la o reducere
suplimentară semnificativă a deficitului. S-ar putea să mai fie
necesară punerea în aplicare a unor măsuri suplimentare
față de cele prezentate în proiectul de buget 2012 pentru a se
respecta termenul de corectare a deficitului excesiv, stabilit pentru 2012. Cu
toate acestea, reducerile suplimentare ale cheltuielilor pentru
investițiile publice ar risca să limiteze capacitatea de
cofinanțare a proiectelor de investiții finanțate de UE.
(10)
Polonia și-a consolidat cadrul bugetar de-a
lungul anilor. Cu toate acestea, pentru a asigura sustenabilitatea
finanțelor publice pe termen mediu și lung, normele bugetare
existente și procedurile de programare pe termen mediu nu par să
ofere suficientă transparență procesului bugetar, stimulente
pentru coordonarea între diferitele niveluri ale administrației și
flexibilitatea necesară pentru a face față șocurilor
și dezechilibrelor macroeconomice. Normele bugetare ar trebui să se
bazeze, de asemenea, pe agregări bugetare suficient de ample și
să fie pe deplin conforme cu Sistemul european de conturi naționale
și regionale (SEC - 95). Pe baza politicilor actuale, riscul pe care îl
reprezintă îmbătrânirea populației pentru sustenabilitatea pe termen
lung a finanțelor publice poate fi evaluat ca fiind mediu.
(11)
Cu toate că guvernul a eliminat pensiile
speciale anticipate pentru majoritatea beneficiarilor, rămân în vigoare
măsurile speciale de pensionare anticipată pentru personalul în
uniformă și pentru mineri, iar vârsta legală de pensionare
pentru femei este mai mică decât pentru bărbați. Prin urmare,
vârsta efectivă de pensionare este încă redusă. Mai mult decât atât, fondul de asigurări
sociale pentru agricultori (KRUS), care beneficiază de subvenții
foarte importante, oferă agricultorilor puține stimulente pentru a
părăsi sectorul, ceea ce încetinește restructurarea
economică și reprezintă un obstacol în calea creșterii
productivității.
(12)
Sistemul de educație și formare nu este
pe deplin adaptat la nevoile pieței forței de muncă. În ciuda
creșterii pronunțate a numărului absolvenților unei forme
de învățământ superior, șansele de angajare sunt afectate
de decalajul între competențe și locurile de muncă. Sistemul de
învățământ superior nu este corelat în mod corespunzător cu
mediul de afaceri și de încadrare în muncă. Proporția
adulților (în special a lucrătorilor în vârstă și a celor
slab calificați) care urmează o formă de
învățământ sau de formare profesională rămâne
redusă.
(13)
Cheltuielile publice în materie de CD sunt reduse
în Polonia, iar cheltuielile private, aflate la unul dintre cele mai
scăzute niveluri din UE, nu reușesc să compenseze situația.
În plus, acestea din urmă au scăzut în ultimii ani deoarece sectorul
privat nu primește suficiente stimulente pentru a investi. Acest fenomen
ar putea constitui un obstacol major în calea creșterii economice pe
termen mediu și lung. Sistemul de CD nu este integrat deoarece
legăturile dintre universități, institute de cercetare și
întreprinderi sunt slabe.
(14)
Rata redusă de participare a femeilor pe
piața forței de muncă se datorează parțial faptului
că nu sunt puse la dispoziție suficiente centre de îngrijire a
copiilor și a persoanelor aflate în întreținere. În Polonia
numărul copiilor cu vârsta sub trei ani care sunt încadrați în structuri
oficiale destinate îngrijirii copiilor este cu mult sub media UE. Deși a
crescut în ultimii câțiva ani, rata de încadrare a copiilor mai mari este
la fel de redusă. În multe cazuri, părinții tineri nu pot
participa pe piața muncii decât dacă rudele se ocupă de
îngrijirea copiilor. În plus, insuficiența serviciilor de îngrijire
insuficiente reduce potențialul forței de muncă, în special în
cazul femeilor în vârstă, care se retrag de pe piața muncii sau se
pensionează anticipat pentru a avea grijă de nepoți sau de alte
persoane aflate în întreținere.
(15)
Infrastructura de rețea slab dezvoltată
reprezintă un obstacol în calea activității economice și a
investițiilor străine, iar infrastructura de transport slab
dezvoltată amplifică disparitățile regionale. Infrastructura
energetică se uzează rapid și a ajuns la limita
capacității sale. În plus, aceasta necesită ajustări
semnificative pentru a răspunde cerințelor legate de politicile de
atenuare a schimbărilor climatice. Deși sistemul feroviar din Polonia
este al treilea ca mărime din Europa, acesta nu poate sprijini în mod
adecvat extinderea activității economice din cauza faptului că
infrastructura și materialul rulant sunt depășite.
(16)
Calitatea mediului de afaceri și
eficiența administrației publice sunt reduse în Polonia. În
comparație cu alte țări, Polonia are probleme mai ales în
domeniile colectării taxelor, înființării și închiderii
societăților, executării contractelor și înregistrării
proprietății. Activitatea întreprinderilor este îngreunată de
procedurile de lungă durată pentru obținerea licențelor
și a permiselor. În ceea ce privește acțiunile în
instanță, precum cele legate de executarea contractelor și de
obținerea permiselor de construcție, numărul procedurilor
necesare este relativ ridicat, iar procesul general durează prea mult
timp.
(17)
Polonia și-a asumat o serie de angajamente în
cadrul Pactului euro plus[4]. În
domeniul bugetar, Polonia se angajează să nu
depășească datoria existentă și să respecte
regula temporară privind cheltuielile, să introducă noi
reglementări care să reducă ratele deficitelor locale, precum
și o regulă permanentă privind cheltuielile. Pentru a consolida
stabilitatea financiară, măsurile urmăresc o reglementare
și o supraveghere mai eficiente ale sectorul bancar. Măsurile de ocupare
a forței de muncă pun accentul pe participarea femeilor și a
lucrătorilor în vârstă pe piața muncii, precum și pe
reformele care consolidează legăturile dintre mediul de afaceri
și sistemul educațional. Măsurile în materie de competitivitate
pun accentul pe educație și pe sectorul științific, pe
dezvoltarea transporturilor și a infrastructurii de bandă largă,
precum și pe măsurile de îmbunătățire a mediului de
afaceri. Aceste angajamente se referă la cele patru domenii ale pactului
și reflectă în mare măsură agenda de măsuri
prezentată în programul de convergență și în programul
național de reformă. Mai multe provocări importante în materie
de politică nu sunt abordate (de exemplu, rata redusă de participare
a lucrătorilor în vârstă) sau sunt abordate numai superficial (de
exemplu, îmbunătățirea administrării afacerilor).
Angajamentele din cadrul Pactului euro plus au fost evaluate și s-a
ținut seama de acestea în recomandările formulate.
(18)
Comisia a evaluat programul de
convergență și programul național de reformă, inclusiv
angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus[5]. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestor programe pentru dezvoltarea de către Polonia a unei
politici bugetare și socioeconomice sustenabile, ci și de
conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a
Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile
naționale viitoare. Aceasta consideră că programele stabilesc un
plan ambițios de consolidare a finanțelor publice și
încurajează guvernul să urmărească implementarea acestuia
și să ia măsuri suplimentare, dacă este cazul, pentru a
reduce deficitul public general sub 3 % din PIB până în 2012. Pe baza
realizărilor din ultimii zece ani, ar trebui luate măsuri pentru a
crește și mai mult rata de ocupare a forței de muncă, în
special prin punerea în aplicare a reformelor sistemului de pensii și
sistemului educațional și prin îmbunătățirea
serviciilor de îngrijire a copiilor și a persoanelor aflate în
întreținere. În plus, competitivitatea bazată pe alte elemente decât
prețul ar trebui consolidată în continuare prin
îmbunătățirea cadrului privind CD și a mediului de afaceri,
precum și prin promovarea investițiilor în infrastructură.
(19)
În lumina prezentei evaluări și
ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 7 iulie 2009,
formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011
a programului de convergență al Poloniei, iar avizul său[6] se reflectă, în special, în
recomandarea formulată la punctele 1 și 2 de mai jos. Ținând
seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a
examinat programul național de reformă al Poloniei,
RECOMANDĂ ca Polonia să
întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:
(1)
Să pună în aplicare măsurile
anunțate în proiectul de lege privind bugetul 2012 și să
includă măsuri suplimentare cu caracter permanent pentru a reduce
deficitul public general sub 3 % din PIB în 2012. Să minimizeze pe
viitor reducerile cheltuielilor care stimulează creșterea, în special
cofinanțarea fondurilor UE, efectuând în același timp progrese
adecvate în vederea realizării obiectivului pe termen mediu.
(2)
Să adopte legislație în vederea
introducerii unei reguli permanente privind cheltuielile până în 2013.
Această regulă ar trebui să se bazeze pe agregări bugetare
suficient de ample și să fie pe deplin conformă cu sistemul
european de conturi. Mai mult, să ia măsuri pentru consolidarea
mecanismelor de cooperare între diferitele niveluri ale administrației în
ceea ce privește procedurile bugetare pe termen mediu și anuale.
(3)
Să majoreze, conform celor prevăzute,
vârsta legală de pensionare pentru personalul în uniformă și
să continue măsurile menite să crească vârsta efectivă
de pensionare și să o lege de speranța de viață.
Să stabilească un calendar pentru modificarea normelor privind
contribuțiile agricultorilor la fondul de asigurări sociale (KRUS)
pentru ca acestea să reflecte mai bine veniturile individuale.
(4)
Să pună în aplicare strategia
propusă în domeniul învățării pe tot parcursul vieții,
să intensifice uceniciile și programele de studii și formare
profesională destinate lucrătorilor în vârstă și
lucrătorilor slab calificați. Să
consolideze legăturile dintre știință și întreprinderi
prin implementarea programului „Să construim pe baza cunoașterii”
(„Budujemy na Wiedzy”); să implementeze programul de reformă a
sistemului educațional „Parteneriatul pentru cunoaștere” („Partnerstwo dla Wiedzy”) pentru a alinia mai bine oferta
educațională la nevoile pieței forței de muncă;
(5)
Să crească participarea femeilor pe
piața forței de muncă prin măsuri care să asigure
finanțarea stabilă a centrelor de îngrijire a copiilor preșcolari,
pentru a crește numărul copiilor sub trei ani înscriși în aceste
centre.
(6)
Să ia măsuri de reechilibrare a
stimulentelor pentru investiții în capacitatea de generare a energiei în
vederea încurajării tehnologiilor cu emisii reduse de dioxid de carbon
și să dezvolte în continuare interconexiuni transnaționale ale
rețelei de energie electrică; să
elaboreze un plan multianual pentru investițiile în infrastructura
feroviară și să implementeze planul strategic în domeniul
transportului feroviar.
(7)
Să stabilească un calendar pentru
simplificarea procedurilor judiciare necesare pentru executarea contractelor;
să revizuiască legislația în domeniul construcțiilor
și al zonării, în vederea raționalizării procedurilor de
contestare și a accelerării procedurilor administrative.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO C , , p. .
[3]               Menținute pentru 2011 prin
Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.
[4]               Mai multe detalii privind
angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi găsite în
SEC(2011) 729.
[5]               SEC(2011) 729.
[6]               Prevăzut la articolul 9
alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.