title: 2014/117/UE: Recomandarea Comisiei din 3 martie 2014 privind instituirea și punerea în aplicare a planurilor de producție și de comercializare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură

text:
               5.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 65/31

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 3 martie 2014
   privind instituirea și punerea în aplicare a planurilor de producție și de comercializare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură
   (2014/117/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Organizațiile de producători trebuie să prezinte spre aprobare propriilor autorități naționale competente planuri de producție și de comercializare în temeiul articolului 28 din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (1) (denumit în continuare „Regulamentul OCP”) pentru a contribui la realizarea obiectivelor de organizare comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură.

               (2)

               Planurile de producție și de comercializare reprezintă un instrument obligatoriu pentru organizațiile de producători.

               (3)

               Pentru a promova o punere în aplicare omogenă a planurilor de producție și de comercializare, Comisia trebuie să formuleze recomandări mai detaliate cu privire la structura, formatul și termenele prevăzute în Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1418/2013 al Comisiei (2), pentru a oferi o îndrumare clară și detaliată statelor membre și organizațiilor de producători.

               (4)

               Pentru a sprijini organizațiile de producători să contribuie la realizarea obiectivelor de organizare comună a piețelor pentru produsele pescărești și de acvacultură, Comisia ar trebui să ofere recomandări organizațiilor de producători cu privire la modul de prezentare a strategiei planificate a acestora pentru a se adapta la cerințele de producție și de comercializare, în special cu privire la detalierea programului de producție și a strategiei de comercializare care trebuie elaborate.

               (5)

               De asemenea, Comisia ar trebui să ofere exemple ale diferitelor măsuri pe care organizațiile de producători le-ar putea pune în aplicare pentru a ilustra modalitatea în care acestea ar putea contribui în mod concret la realizarea diferitelor obiective ale organizațiilor de producători, prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013, care ar trebui să fie abordate în planurile de producție și de comercializare.

               (6)

               Pentru ca organizațiile de producători să monitorizeze mai ușor planurile de producție și de comercializare și pentru ca autoritățile naționale competente să poată evalua contribuția diferitelor măsuri prevăzute de planurile de producție și de comercializare la obiectivele de organizare comună a pieței și să poată verifica respectarea de către organizațiile de producători a obligațiilor de punere în aplicare a planurilor, ar trebui recomandată utilizarea indicatorilor corespunzători.

               (7)

               Pentru ca organizațiile de producători și autoritățile naționale competente să poată estima mai ușor nevoile financiare care rezultă din punerea în aplicare a măsurilor incluse în planurile de producție și de comercializare, ar trebui recomandată includerea unui calendar financiar în planul de producție și de comercializare.

               (8)

               Pentru a permite autorităților naționale competente să evalueze punerea în aplicare a planurilor de producție și de comercializare de către organizațiile de producători, Comisia ar trebui să recomande ca raportul anual prezentat de organizațiile de producători să includă indicatori relevanți care să evalueze punerea în aplicare a măsurilor planificate și contribuția acestora la realizarea obiectivelor organizațiilor de producători.

               (9)

               Prezenta recomandare va fi modificată sau revizuită dacă este cazul și, în special, ca urmare a adoptării în viitor a unui act juridic al Uniunii de stabilire a condițiilor de acordare a sprijinului financiar pentru politica în domeniul maritim și în domeniul pescuitului pentru perioada 2014-2020,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   ca organizațiile de producători și asociațiile de organizații de producători să respecte:

               (a)

               formatul și structura prevăzute în partea A a prezentei recomandări cu privire la planurile de producție și de comercializare prevăzute la articolul 28 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 (denumite în continuare „planurile”);

               (b)

               detaliile stabilite în partea B a prezentei recomandări cu privire la termenele și procedurile de depunere a raportului anual prevăzut la articolul 28 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 (denumit în continuare „raportul anual”).

         În cazul în care în prezenta recomandare se face referire la organizațiile de producători, aceasta include, de asemenea, asociațiile de organizații de producători.

      PARTEA A

   FORMATUL ȘI STRUCTURA PLANURILOR DE PRODUCȚIE ȘI DE COMERCIALIZARE
   Planurile prezentate autorităților naționale de către organizațiile de producători în domeniul pescuitului și al acvaculturii ar trebui să includă informații detaliate după cum urmează:
   1.   Informații generale referitoare la organizația de producători

         Denumire

   Denumirea completă a organizației de producători

         Tip

   Organizație de producători în domeniul acvaculturii sau organizație de producători în domeniul pescuitului

         Cod de identificare

   Codul național de identificare

         Amplasament

   Locul în care organizația de producători este înregistrată oficial (de exemplu, localitatea sau portul), precum și domeniul său de competență, folosind unitatea NUTS relevantă (nomenclatorul comun al unităților teritoriale de statistică)

         Număr de membri

   Numărul de producători înscriși oficial în organizația de producători

         Cifra de afaceri (detaliată pe specii)

   Un tabel detaliind cifra de afaceri totală a organizației de producători pentru ultimii trei ani, împreună cu cifra de afaceri pentru fiecare specie în parte
   În cazul organizațiilor de producători nou-recunoscute, cifra de afaceri ar trebui calculată fie ca valoarea anuală medie a producției comercializate la prima vânzare în ultimii trei ani, fie ca suma producției comercializate de fiecare membru al organizației de producători la prima vânzare în aceeași perioadă.

         Volumul de capturi și de recoltare (detaliat pe specii)

   Un tabel detaliind volumul și valoarea capturilor sau a recoltărilor din ultimii trei pentru fiecare specie, exprimate în tone și euro pe an

         Identificarea principalelor specii comercializate de organizațiile de producători [ex 2.1]

   Se recomandă utilizarea tabelului descris în subsecțiunea anterioară pentru identificarea principalelor specii comercializate. Principalele specii comerciale ar trebui să reprezinte partea principală a producției realizate de fiecare organizație de producători ca cifră de afaceri și ca volum de capturi și de specii cultivate. Normele stabilite la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 2508/2000 al Comisiei (3) ar trebui utilizate ca referință.
   2.   Programul de producție și strategia de marketing

   2.1.   Introducere

   Organizația de producători ar trebui să explice coerența generală dintre măsurile pe care intenționează să le pună în aplicare și obiectivele planului.
   Având la bază o evaluare a activelor organizației de producători, a oportunităților, a amenințărilor și a punctelor slabe, planurile ar trebui introduse prin prezentarea strategiei elaborate de organizația de producători pentru a-și dezvolta și a-și adapta producția la cerințele pieței, în conformitate cu obiectivele prevăzute pentru organizațiile de producători la articolele 3 și 7 din Regulamentul OCP.
   Prezentarea ar trebui să stabilească în mod clar legătura dintre programul de producție și strategia de marketing pe care organizația de producători o va pune în aplicare.
   2.2.   Programul de producție

   Programul de producție ar trebui să includă un calendar orientativ al ofertei, stabilit pentru anul respectiv și bazat pe tendințele sezoniere (preț, producție și cerere) ale pieței. De asemenea, strategia ar trebui să ia în considerare, în special, următoarele elemente:
   2.2.1.   Pentru toate organizațiile de producători

               —

               planificarea activităților de producție;

               —

               coordonarea activităților cu alți producători.

         Pentru organizațiile de producători din domeniul pescuitului:

               —

               administrarea drepturilor de pescuit și a accesului între membrii unei organizații de producători, în funcție de planificarea producției;

               —

               punerea în aplicare și administrarea obligației de a debarca toate capturile.

         2.2.2.   Pentru organizațiile de producători din domeniul acvaculturii

               —

               elaborarea unor practici sustenabile de acvacultură.

         2.3.   Strategia de marketing

   Strategia de marketing ar trebui să descrie modul în care organizația de producători intenționează să garanteze că oferta este adecvată în raport cu cerințele pieței în ceea ce privește calitatea, cantitatea și prezentarea. De asemenea, strategia ar trebui să ia în considerare, în special, următoarele elemente:

               —

               identificarea cerințelor pieței (cantitate, calitate, prezentare);

               —

               identificarea punctelor de vânzare noi și a altor oportunități comerciale;

               —

               dialogul și coordonarea cu ceilalți operatori din lanțul de aprovizionare.

         3.   Măsuri de realizare a obiectivelor prevăzute la articolul 7 din Regulamentul OCP

   3.1.   Pentru organizațiile de producători din domeniul pescuitului

   3.1.1.   Promovarea activităților sustenabile de pescuit
       (4)

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               administrarea colectivă a drepturilor de pescuit și de acces între membrii unei organizații de producători, în baza normelor de administrare aplicabile pentru diferitele stocuri, pescării și zone de pescuit;

               —

               coordonarea dialogului și a cooperării cu organizațiile științifice relevante în domeniul pescuitului, precum și cooperarea în vederea elaborării unor recomandări științifice care să sprijine deciziile de administrare privind resursele din domeniul pescuitului;

               —

               pregătirea și administrarea campaniilor științifice și tehnice al căror obiectiv este îmbunătățirea cunoștințelor cu privire la stocurile de pește, impactul asupra ecosistemului și dezvoltarea unor tehnici de pescuit sustenabil;

               —

               efectuarea unor studii de impact pentru aplicarea noilor măsuri de administrare;

               —

               identificarea și prevenirea colectivă a riscurilor referitoare la securitatea în muncă și securitatea pe mare;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizației de producători cu privire la reglementările din domeniul pescuitului, promovarea practicilor sustenabile de pescuit sau securitatea la bordul navei;

               —

               participarea efectivă la diferitele organisme relevante în domeniul gestionării pescuitului la nivel național, regional, european și internațional;

               —

               coordonarea dialogului dintre organizațiile de producători, inclusiv cu organizațiile din state membre diferite.

         3.1.2.   Evitarea și reducerea capturilor nedorite
       (5)

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               identificarea și promovarea practicilor de pescuit care contribuie la evitarea și reducerea capturilor nedorite;

               —

               crearea și punerea în aplicare a planurilor și acțiunilor colective în vederea evitării și reducerii capturilor nedorite;

               —

               identificarea utilizărilor optime ale capturilor respective (6).

         3.1.3.   Contribuția la trasabilitatea produselor pescărești și accesul la informații clare și cuprinzătoare pentru consumatori

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               îmbunătățirea tehnicilor de trasabilitate;

               —

               evaluarea nevoilor de comunicare și a acțiunilor de informare a consumatorilor;

               —

               îmbunătățirea etichetării produselor, inclusiv prin introducerea unor procese de certificare pentru a sprijini informațiile obligatorii și suplimentare furnizate în mod voluntar, prevăzute la articolele 38 și 39 din Regulamentul OCP;

               —

               elaborarea și punerea în aplicare a unor acțiuni de comunicare și de informare a consumatorilor.

         3.1.4.   Contribuția la eliminarea practicilor de pescuit ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN)

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               formarea și educarea producătorilor;

               —

               programe de observare și control al activității desfășurate de membrii organizației de producători.

         3.1.5.   Îmbunătățirea condițiilor referitoare la introducerea pe piață a produselor de pescuit aparținând membrilor săi

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               identificarea punctelor de vânzare pentru comercializarea producției și canalizarea ofertei membrilor săi;

               —

               elaborarea unor strategii de optimizare a comercializării producției, inclusiv de certificare a produselor;

               —

               dezvoltarea proceselor de certificare, printre altele, în domeniile nutriției și calității;

               —

               sprijinirea informațiilor suplimentare furnizate în mod voluntar, conform articolului 39 din Regulamentul OCP;

               —

               conceperea și elaborarea de metode noi și de instrumente de comercializare noi;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizațiilor de producători cu privire la tehnicile de comercializare;

               —

               participarea la târguri comerciale la nivel național, european și internațional pentru a promova producția membrilor organizației de producători.

         3.1.6.   Îmbunătățirea rentabilității economice

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               pregătirea și monitorizarea campaniilor științifice și tehnice al căror obiectiv este reducerea cheltuielilor de funcționare;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizației de producători în ceea ce privește administrarea activității de pescuit;

               —

               dezvoltarea de servicii pentru membrii organizației de producători cu privire la contabilitatea costurilor.

         3.1.7.   Stabilizarea piețelor

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               contribuția la ameliorarea informațiilor de pe piață;

               —

               îmbunătățirea cunoștințelor membrilor organizației de producători cu privire la forțele motrice economice principale în cadrul lanțului de aprovizionare;

               —

               acordarea de sprijin practic producătorilor pentru o mai bună coordonare a gradului de partajare a informațiilor cu clienții și cu ceilalți actori (în special, unitățile de prelucrare, distribuitorii și licitațiile).

         3.1.8.   Contribuția la aprovizionarea cu alimente și promovarea unor standarde înalte de calitate și siguranță alimentară, contribuind totodată la ocuparea forței de muncă în zonele de coastă și rurale

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               pregătirea și desfășurarea unor campanii de promovare a inițiativelor privind standardele de comercializare (calitate, dimensiune sau greutate, ambalare, prezentare și etichetare);

               —

               pregătirea și desfășurarea unor campanii de promovare a noilor specii care pot fi exploatate în mod sustenabil;

               —

               pregătirea și desfășurarea unor campanii de dezvoltare a unor noi procese și produse;

               —

               pregătirea și desfășurarea unor campanii de promovare a produselor pescărești;

               —

               pregătirea și desfășurarea unor campanii de promovare a ocupării forței de muncă în sectorul pescuitului.

         3.1.9.   Reducerea impactului activităților de pescuit asupra mediului, inclusiv prin adoptarea de măsuri pentru îmbunătățirea selectivității uneltelor de pescuit

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               pregătirea și realizarea unor anchete științifice și a unor programe experimentale pentru a evalua și a limita impactul practicilor de pescuit asupra mediului;

               —

               pregătirea și aplicarea unor programe experimentale pentru dezvoltarea unor unelte de pescuit care să reducă impactul asupra mediului;

               —

               introducerea unor acțiuni de formare și de asistență destinate producătorilor în vederea facilitării punerii în aplicare a practicilor de pescuit și a uneltelor de pescuit care limitează impactul asupra mediului.

         3.2.   Pentru organizațiile de producători din domeniul acvaculturii

   3.2.1.   Promovarea activităților sustenabile de acvacultură
       (7)

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               pregătirea și administrarea campaniilor științifice și tehnice în vederea îmbunătățirii cunoștințelor referitoare la specii și la impactul activităților de acvacultură asupra mediului, precum și în vederea promovării elaborării de tehnici sustenabile în domeniul acvaculturii;

               —

               coordonarea dialogului și a cooperării cu organizațiile științifice relevante în domeniul acvaculturii, precum și cooperarea în vederea elaborării unor recomandări științifice care să sprijine deciziile de administrare cu privire la acvacultură;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizației de producători pentru a promova practicile sustenabile în domeniul acvaculturii;

               —

               identificarea și prevenirea colectivă a riscurilor referitoare la securitatea în muncă;

               —

               participarea efectivă în diferitele organisme relevante în domeniul acvaculturii la nivel național, regional, european și internațional;

               —

               coordonarea dialogului dintre organizațiile de producători, inclusiv cu organizațiile din state membre diferite.

         3.2.2.   Garantarea conformității activităților desfășurate de membrii lor cu planurile strategice naționale
       (8)

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               participarea la elaborarea planurilor strategice naționale;

               —

               elaborarea schemelor de certificare privind durabilitatea furajelor.

         3.2.3.   Depunerea de eforturi pentru a garanta faptul că hrana pe bază de pește utilizată în acvacultură provine din activități de pescuit gestionate în mod sustenabil

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               participarea la elaborarea procedurilor de trasabilitate;

               —

               elaborarea schemelor de certificare privind durabilitatea furajelor.

         3.2.4.   Îmbunătățirea condițiilor pentru introducerea pe piață a produselor de acvacultură provenind de la membrii lor

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               identificarea punctelor de vânzare pentru comercializare și/sau canalizarea producției provenind de la membrii lor;

               —

               elaborarea unor strategii de optimizare a comercializării producției, inclusiv de certificare a produselor;

               —

               sprijinirea informațiilor suplimentare furnizate în mod voluntar, conform articolului 39 din Regulamentul OCP;

               —

               elaborarea proceselor de certificare, inclusiv în domeniile nutriției și calității;

               —

               conceperea și elaborarea de metode noi și de instrumente de comercializare noi;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizațiilor de producători cu privire la tehnicile de comercializare;

               —

               participarea la târguri comerciale la nivel național, european și internațional pentru a promova producția membrilor organizației de producători.

         3.2.5.   Îmbunătățirea rentabilității economice

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               pregătirea și monitorizarea campaniilor științifice și tehnice al căror obiectiv este reducerea cheltuielilor de funcționare;

               —

               acordarea de asistență și de formare membrilor organizației de producători în ceea ce privește gestionarea activităților de acvacultură;

               —

               dezvoltarea de servicii pentru membrii organizației de producători cu privire la contabilitatea costurilor.

         3.2.6.   Stabilizarea piețelor

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               coordonarea dintre diferitele organizații de producători în ceea ce privește colectarea, prelucrarea, partajarea și exploatarea informațiilor economice referitoare la producția provenită de la membrii organizației de producători, inclusiv date referitoare la stoc și prețurile la vânzările inițiale;

               —

               contribuția la ameliorarea informațiilor de pe piață;

               —

               îmbunătățirea cunoștințelor membrilor organizației de producători cu privire la forțele motrice economice principale în cadrul lanțului de aprovizionare;

               —

               acordarea de sprijin practic producătorilor pentru a coordona mai bine schimburile de informații cu unitățile de prelucrare.

         3.2.7.   Contribuția la aprovizionarea cu alimente și promovarea unor standarde înalte de calitate și siguranță alimentară, contribuind totodată la ocuparea forței de muncă în zonele de coastă și rurale

   La această rubrică, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               elaborarea și desfășurarea campaniilor de elaborare a inițiativelor referitoare la standardele de comercializare (calitate, dimensiune sau greutate, ambalare, prezentare și etichetare);

               —

               elaborarea și desfășurarea unor campanii de promovare a ocupării forței de muncă în acvacultură;

               —

               pregătirea și desfășurarea campaniilor de promovare a produselor pescărești.

         4.   Măsuri de ajustare a ofertei de anumite specii
       (9)

   În această secțiune, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               identificarea produselor pescărești care prezintă dificultăți de comercializare în anumite perioade ale anului;

               —

               elaborarea strategiilor și instrumentelor de comercializare și de producție dedicate.

         5.   Sancțiuni și măsuri de control

   În conformitate cu dispozițiile articolului 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul OCP, în această secțiune ar trebui descrise sancțiunile aplicabile membrilor care încalcă deciziile adoptate pentru punerea în aplicare a planurilor (10), precum și măsurile pe care organizația de producători le va pune în aplicare pentru a controla dacă activitățile membrilor lor respectă normele instituite (11). La această secțiune, planurile ar trebui să includă una sau mai multe dintre măsurile următoare:

               —

               elaborarea unui sistem de sancțiuni proporțional cu nerespectarea obligațiilor de către membrii organizației de producători;

               —

               elaborarea unor strategii și programe pentru aplicarea normelor adoptate de organizația de producători;

               —

               efectuarea unor evaluări ale riscului cu privire la punerea în aplicare a normelor adoptate de organizația de producători;

               —

               pregătirea și desfășurarea operațiunilor de control cu privire la aplicarea normelor adoptate de organizația de producători;

               —

               formarea de observatori și de controlori;

               —

               crearea și difuzarea de orientări pentru punerea în aplicare a:

                           (a)

                           reglementărilor care derivă din politica comună în domeniul pescuitului;

                           (b)

                           normelor și măsurilor de gestionare adoptate de organizația de producători.

         6.   Cheltuieli care trebuie luate în considerare

   6.1.   Planul financiar

   Se recomandă ca organizațiile de producători să includă în planurile lor un plan financiar care să prezinte în detaliu, pentru fiecare măsură pe care intenționează să o pună în aplicare, diferitele costuri, cheltuieli și resurse financiare estimate.
   În cadrul planului financiar, ar trebui avute în vedere următoarele două tipuri de activități:

               (a)

               activitățile de elaborare, monitorizare și dirijare referitoare la măsurile planificate („activități ale proprietarilor de proiecte”); și

               (b)

               activitățile referitoare la punerea în practică a fiecărei măsuri specifice planificate („activități referitoare la managementul de proiect”).

         6.2.   Activități ale proprietarilor de proiecte

   Cheltuielile pentru activitățile proprietarilor de proiecte ar trebui să includă, în special, cheltuielile aferente cercetărilor de piață, studiilor de impact, conceperii proiectului, analizei de risc și tuturor studiilor de fezabilitate efectuate înainte de punerea în aplicare a unei măsuri referitoare la realizarea unui obiectiv al planului. De asemenea, acestea trebuie să includă cheltuielile referitoare la activitățile de monitorizare și de control desfășurate de organizația de producători pe parcursul punerii în aplicare a unei măsuri specifice.
   Cheltuielile avute în vedere pot acoperi diferite categorii precum forța de muncă, prestarea de servicii sau aprovizionarea.
   6.3.   Activități referitoare la managementul de proiect

   Cheltuielile privind activitățile referitoare la managementul de proiect ar trebui să includă, în special, cheltuielile aferente elementelor măsurilor puse în aplicare care nu sunt conectate în mod corespunzător la activitățile proprietarului de proiect, cum ar fi experimentele științifice sau tehnice, campaniile de publicitate, achiziționarea și implementarea noilor dispozitive pentru creșterea selectivității, dezvoltarea trasabilității sau promovarea practicilor sustenabile în domeniul acvaculturii.
   7.   Calendarul de execuție

   Planurile ar trebui să includă un calendar al măsurilor planificate și al cheltuielilor aferente, defalcate în rate anuale pentru planurile multianuale.
   Calendarul ar trebui să indice indicatorii de realizare și de rezultat corespunzători fiecărei măsuri, conform recomandărilor prevăzute în secțiunea 8.
   8.   Indicatori

   Conform recomandărilor prevăzute în secțiunea 7, indicatorul de realizare și cel de rezultat ar trebui să fie prezentați pentru fiecare măsură planificată, pentru a permite controlarea punerii în aplicare a acestora de către organizațiile de producători și de către autoritățile naționale competente. Indicatorii respectivi ar trebui folosiți în raportul anual prevăzut la articolul 28 alineatul (5) din Regulamentul OCP. Indicatorii ar trebui să aibă în vedere evaluarea realizării obiectivelor strategice ale planurilor în raport cu situația inițială descrisă în introducerea planului.
   În funcție de relevanța acestora în raport cu diferitele măsuri planificate, ar trebui folosiți următorii indicatori:
   8.1.   Indicatori de realizare pentru punerea în aplicare a măsurilor planificate

   8.1.1.   Pentru organizațiile de producători din domeniul pescuitului

   În această rubrică, planurile ar trebui să includă indicatorii de realizare care evaluează respectarea:

               —

               activității planificate a navelor, exprimată, printre altele, în zile pe mare, volumuri de specii capturate vizate;

               —

               unui calendar provizoriu privind comercializarea produselor, în funcție de specii și de prezentare;

               —

               unui plan al activităților planificate pentru identificarea oportunităților de comercializare;

               —

               unui plan al acțiunilor planificate pentru certificarea/etichetarea produselor;

               —

               unui calendar provizoriu privind administrarea efortului de pescuit și/sau a capacității în funcție de zonele de pescuit;

               —

               unui plan al măsurilor planificate pentru reducerea capturilor accidentale nedorite;

               —

               unui calendar de formare cu privire la conformitate și norme, sensibilizarea și controlul producătorilor.

         Indicatorii de realizare respectivi ar trebui, de asemenea, să sublinieze:

               —

               identificarea predictivă a ciclurilor de vânzare ale produselor;

               —

               respectarea venitului mediu lunar al producătorilor cu un nivel estimat al veniturilor.

         8.1.2.   Pentru organizațiile de producători în domeniul acvaculturii

   În această rubrică, planurile ar trebui să includă indicatorii de realizare care evaluează respectarea:

               —

               efectivelor și a recoltării planificate pentru speciile cultivate;

               —

               unui calendar provizoriu privind comercializarea produselor, în funcție de specii și de prezentare;

               —

               unui plan al activităților planificate pentru identificarea oportunităților de comercializare;

               —

               unui plan al acțiunilor planificate pentru certificarea/etichetarea produselor;

               —

               unui plan privind reducerea contaminării ecosistemelor cauzată de activitățile de acvacultură;

               —

               unui plan pentru punerea în aplicare a hrănirii sustenabile a speciilor cultivate;

               —

               unui calendar de formare cu privire la conformitate și norme, sensibilizarea și controlul producătorilor.

         Indicatorii de realizare respectivi ar trebui, de asemenea, să sublinieze:

               —

               identificarea predictivă a ciclurilor de vânzare ale produselor;

               —

               respectarea venitului mediu lunar al producătorilor cu un nivel estimat al veniturilor.

         8.2.   Indicatorii de rezultat pentru evaluarea contribuției măsurilor aplicate pentru realizarea obiectivelor prevăzute în planurile de producție și de comercializare

   8.2.1.   Pentru organizațiile de producători din domeniul pescuitului

   În această rubrică, planurile ar trebui să includă indicatorii de rezultat care evaluează:

               —

               volumul și/sau valoarea speciilor capturate sau comercializate;

               —

               dimensiunea medie a speciilor capturate sau comercializate;

               —

               creșterea vânzărilor în funcție de specii și/sau produs în comparație cu poziția ex ante;

               —

               numărul și volumul și/sau valoarea noilor produse vândute în comparație cu anul precedent;

               —

               evoluția efortului de pescuit și/sau a capacității de pescuit;

               —

               evoluția compoziției debarcărilor și/sau a volumului de capturi nedorite;

               —

               evoluția „per capita” a evaluării producției debarcate sau recoltate;

               —

               evoluția costurilor producție pe unitate de producție;

               —

               evoluția costurilor de vânzare pe unitate de producție;

               —

               evoluția venitului mediu lunar al producătorilor;

               —

               modificările ratei produselor nevândute în raport cu poziția ex ante;

               —

               modificările valorii produselor sensibile în raport cu poziția ex ante;

               —

               numărul de accidente (cu leziuni și/sau victime);

               —

               modificările numărului de încălcări înregistrate ale normelor organizațiilor de producători înregistrate.

         8.2.2.   Pentru organizațiile de producători în domeniul acvaculturii

   În această rubrică, planurile ar trebui să includă indicatorii de rezultat care evaluează:

               —

               volumul și/sau valoarea speciilor cultivate sau comercializate;

               —

               creșterea vânzărilor în funcție de specii și/sau produs în comparație cu poziția ex ante;

               —

               numărul și volumul și/sau valoarea noilor produse vândute în comparație cu anul precedent;

               —

               evoluția „per capita” a evaluării producției recoltate;

               —

               evoluția procentajului de furaje folosite pentru speciile cultivate provenite din resurse regenerabile sau sustenabile;

               —

               evoluția cantităților de scurgeri poluante;

               —

               evoluția costurilor producție pe unitate de producție;

               —

               evoluția costurilor de vânzare pe unitate de producție;

               —

               evoluția venitului mediu lunar al producătorilor;

               —

               modificările ratei produselor nevândute în raport cu poziția ex ante;

               —

               modificările valorii produselor sensibile în raport cu poziția ex ante;

               —

               numărul de accidente (cu leziuni și/sau victime);

               —

               modificările numărului de încălcări înregistrate ale normelor organizațiilor de producători înregistrate.

      PARTEA B

   DEPUNEREA ȘI CONȚINUTUL RAPORTULUI ANUAL
   Organizațiile de producători ar trebui să depună raportul anual după finalizarea planurilor. În cazul unui plan multianual, raportul trebuie depus în fiecare an.
   Raportul anual ar trebui să includă indicatorii de realizare și de rezultat prevăzuți în calendarul de execuție a planurilor prezentate spre aprobare autorităților naționale competente.

      Adoptată la Bruxelles, 3 martie 2014.

            Pentru Comisie

         Maria DAMANAKI

            Membru al Comisiei

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1184/2006 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 1).

      (2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1418/2013 al Comisiei din 17 decembrie 2013 în ceea ce privește planurile de producție și de comercializare prevăzute de Regulamentul (UE) nr. 1379/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind organizarea comună a piețelor în sectorul produselor pescărești și de acvacultură (JO L 353, 28.12.2013, p. 40).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 2508/2000 al Comisiei din 15 noiembrie 2000 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 104/2000 al Consiliului privind programele operaționale din sectorul pescuitului (JO L 289, 16.11.2000, p. 8).

      (4)  Promovarea activităților sustenabile de pescuit ale membrilor lor prin acordarea de oportunități pentru dezvoltarea acestora în deplină conformitate cu politica de conservare prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22) („Regulamentul privind politica comună în domeniul pescuitului”) și cu legislația de mediu, respectând totodată politica socială.

      (5)  Evitarea și reducerea, pe cât posibil, a capturilor nedorite ale stocurilor comerciale și, dacă este necesar, utilizarea în mod optim a capturilor respective, fără a crea o piață pentru astfel de capturi care sunt sub dimensiunea minimă de referință pentru conservare, în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul privind politica comună în domeniul pescuitului.

      (6)  Fără a crea o piață pentru astfel de capturi care sunt sub dimensiunea minimă pentru conservare.

      (7)  Promovarea activităților sustenabile de acvacultură a membrilor lor prin acordarea de oportunități pentru dezvoltarea acestora în deplină conformitate cu politica de conservare, astfel cum este prevăzut în Regulamentul privind politica comună în domeniul pescuitului și în legislația de mediu, respectând totodată politica socială.

      (8)  Menționată la articolul 34 din Regulamentul privind politica comună în domeniul pescuitului.

      (9)  „Specii care de obicei prezintă dificultăți de comercializare pe parcursul anului”, în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul OCP.

      (10)  Sancțiuni prevăzute la articolul 28 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul OCP.

      (11)  Măsuri prevăzute la articolul 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul OCP.


title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/73

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2015
   (2015/C 272/19)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o Recomandare (3) privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Luxemburgului pentru 2015.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Raportul privind mecanismul de alertă, în care Luxemburgul nu a fost identificat ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Luxemburg pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Luxemburg în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014.

               (7)

               La 30 aprilie 2015, Luxemburgul și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, precum și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Luxemburgul face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2015, guvernul intenționează să reducă deficitul global de la nivelul de 0,6 % din PIB, înregistrat în 2014, la 0,1 % din PIB în 2015. Ulterior, planul guvernamental prevede o nouă creștere a acestui deficit, la 0,9 % din PIB în 2018. Guvernul intenționează să mențină obiectivul pe termen mediu, care prevede un excedent structural de 0,5 % din PIB, pe parcursul întregii perioade de programare. În conformitate cu Programul de stabilitate, guvernul intenționează să mențină ponderea datoriei guvernamentale în PIB cu mult sub valoarea de referință de 60 % din tratat. Se preconizează că ponderea datoriei va fluctua în jurul nivelului de 24 % pe întreaga perioadă a programului, înregistrând o valoare maximă ce va depăși ușor 24 % din PIB în 2016 și scăzând sub 24 % din PIB până în 2019. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază proiecțiile bugetare este favorabil în 2015 și plauzibil pentru perioada ulterioară. Cu toate acestea, începând cu 2016, există riscuri legate de punerea în aplicare a măsurilor bugetare. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, soldul structural ar urma să se mențină la nivelul prevăzut de obiectivul pe termen mediu în 2015 și în 2016. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că Luxemburgul va respecta probabil dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cadrul fiscal al Luxemburgului a fost consolidat în mod semnificativ odată cu adoptarea cadrului bugetar pe termen mediu și cu crearea consiliului fiscal. Cu toate acestea, ar trebui remediate o serie de deficiențe grave în ceea ce privește publicarea cu regularitate a unor statistici bugetare intraanuale, care constituie un element esențial pentru monitorizarea în timp real a evoluțiilor bugetare.

               (9)

               Scăderea prognozată a veniturilor obținute din taxa pe consum ca urmare a modificărilor aduse reglementării în materie de comerț electronic evidențiază fragilitatea ce caracterizează cel puțin o parte din veniturile fiscale. În vederea asigurării în mai mare măsură a previzibilității acestora, există marjă de manevră pentru a se continua extinderea bazei de impozitare și armonizarea fiscalității, îndeosebi prin revizuirea impozitelor percepute pentru proprietățile imobiliare, care sunt scăzute în prezent, și prin utilizarea pe scară mai largă a unor surse alternative, inclusiv a taxelor de mediu. Au început lucrările pregătitoare în vederea unei ample reforme fiscale (care urmează să intre în vigoare în 2017).

               (10)

               Sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice este periclitată de creșterea cheltuielilor aferente pensiilor, care persistă în pofida recentei reforme a sistemului, și de creșterea constantă a cheltuielilor aferente serviciilor de îngrijire pe termen lung. Potrivit previziunilor, în 2015 (6) asigurările pentru servicii de îngrijire pe termen lung vor înregistra un deficit și se vor confrunta cu o diminuare treptată a rezervelor, care încă din 2017 vor scădea sub limita minimă legală de 10 % din cheltuieli. În cadrul bugetului pentru 2015 au fost adoptate unele măsuri care permit realizarea de economii (7). Totuși, reforma planificată a asigurărilor pentru servicii de îngrijire pe termen lung, prin care se urmărește să li se asigure persoanelor care au nevoie de îngrijire pe termen lung un nivel adecvat de servicii și să se garanteze finanțarea corespunzătoare, nu a fost încă transpusă în legislație. Reforma sistemului de pensii din 2012 nu a fost suficient de ambițioasă, deoarece nu a abordat decât parțial decalajul important dintre vârsta legală de pensionare și cea efectivă. Există în continuare mai multe posibilități de pensionare anticipată. Participarea lucrătorilor vârstnici pe piața forței de muncă rămâne foarte scăzută în comparație cu alte state membre. Au fost elaborate proiecte de legi privind reforma sistemului de pensii și de modificare a Codului muncii (Pactul privind lucrătorii în pragul pensionării). Acesta conține un pachet de măsuri care vizează menținerea lucrătorilor vârstnici pe piața forței de muncă.

               (11)

               Economia luxemburgheză se caracterizează prin diferențe considerabile ale productivității muncii de la un sector economic la altul, productivitatea din sectorul financiar fiind de două ori mai mare decât cea din sectoarele nefinanciare. Aceasta presupune că o diferență mai accentuată între salariile reale sectoriale, în concordanță cu productivitatea muncii din sectorul respectiv, ar putea sprijini realocarea forței de muncă spre sectoare emergente competitive sau către sectoare afectate de scăderea competitivității costurilor. Persistă barierele în calea ajustărilor salariale sectoriale, necesare pe termen lung.

               (12)

               Deși, în general, piețele forței de muncă înregistrează rezultate bune, iar ratele de absolvire a învățământului terțiar sunt ridicate, ratele de ocupare profesională a lucrătorilor vârstnici, a femeilor și a tinerilor slab calificați sunt, prin comparație, scăzute. Există în continuare obstacole instituționale care stau în calea eficacității politicilor de activare. În cadrul serviciilor publice de ocupare a forței de muncă este în curs de aplicare o reformă importantă care urmărește să le ofere îndrumare individuală persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, reformă pe care guvernul intenționează să o finalizeze până la sfârșitul anului 2015. Proiectele de reformă a învățământului profesional și tehnic și, respectiv, a învățământului secundar, care au drept obiectiv îmbunătățirea rezultatelor școlare, în special în cazul elevilor care provin dintr-un mediu socioeconomic defavorizat, nu au fost adoptate. Este de așteptat ca măsurile anunțate în legătură cu indemnizația de maternitate și cu alocațiile școlare, precum și reforma planificată a concediului pentru creșterea copilului să contribuie la creșterea participării femeilor pe piața muncii. Factorii care descurajează încadrarea în muncă a celei de a doua persoane care contribuie la venitul familiei își au originea în „sistemul comun de impozitare” și în modul în care este conceput sistemul de prestații sociale. În pofida ratelor ridicate de absolvire a învățământului terțiar, rezultatele școlare rămân nesatisfăcătoare, iar situația persoanelor care provin din familii de migranți și a tinerilor slab calificați rămâne dificilă. Provocările legate de oferta de pe piața forței de muncă determinate de factori instituționali și de modul în care este conceput sistemul de prestații sociale persistă și constituie cauza problemelor de pe piața forței de muncă.

               (13)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Luxemburgului în anii anteriori. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-3 de mai jos.

               (14)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Luxemburgului și consideră (8) că Luxemburgul respectă Pactul de stabilitate și de creștere.

               (15)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (9). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Luxemburgul ar trebui să asigure, în același timp, punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Luxemburgul să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să extindă baza de impozitare, în special în ceea ce privește consumul, impozitele periodice pe proprietate și taxele de mediu.

               2.

               Să elimine decalajul dintre vârsta legală și vârsta efectivă de pensionare, prin limitarea regimurilor de pensionare anticipată și prin corelarea vârstei legale de pensionare cu speranța de viață.

               3.

               Să reformeze sistemul de stabilire a salariilor, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, astfel încât acestea să evolueze în concordanță cu productivitatea, în special la nivel sectorial.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (3)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 72).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (6)  CNS, Budget de l'Assurance Dépendance, exercițiul 2015, poate fi consultat la adresa http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf

      (7)  Măsurile 255 și 256 din bugetul pentru 2015, disponibil la adresa http://www.budget.public.lu/

      (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (9)  JO C 272, 18.8.2015, p. 98.


title: Recomandarea Comisiei din 30 mai 2008 privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele tricloretilenă, benzen și 2-metoxi-2-metilbutan (TAME) [notificată cu numărul C(2008) 2271] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               21.6.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 162/34

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 30 mai 2008
   privind măsurile de reducere a riscurilor prezentate de substanțele tricloretilenă, benzen și 2-metoxi-2-metilbutan (TAME)
   [notificată cu numărul C(2008) 2271]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/471/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente (1), în special articolul 11 alineatul (2),
   întrucât:

               (1)

               În cadrul Regulamentului (CEE) nr. 793/93, următoarele substanțe au fost identificate ca fiind substanțe prioritare pentru evaluare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1179/94 al Comisiei privind prima listă de substanțe prioritare prevăzută de Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (2) și, respectiv, Regulamentul (CE) nr. 2364/2000 al Comisiei privind a patra listă de substanțe prioritare în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93 al Consiliului (3).

                           —

                           tricloretilenă;

                           —

                           benzen

                           —

                           2-metoxi-2-metilbutan (TAME).

               (2)

               Statele membre raportoare desemnate în temeiul respectivelor regulamente au finalizat activitățile de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu în cazul substanțelor menționate, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1488/94 al Comisiei din 28 iunie 1994 de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru populație și mediu prezentate de anumite substanțe existente (4) și au propus o strategie de reducere a riscurilor în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 793/93.

               (3)

               Au fost consultate Comitetul științific pentru toxicitate, ecotoxicitate și mediu (SCTEE) și Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului (SCHER), care au emis avize privind evaluările riscurilor realizate de raportor. Aceste avize au fost publicate pe site-ul web al comitetelor științifice.

               (4)

               Rezultatele evaluării riscurilor și rezultatele ulterioare ale strategiilor de reducere a riscurilor sunt prezentate în Comunicarea corespunzătoare a Comisiei (5).

               (5)

               Pe baza acestei evaluări, este oportun să se recomande luarea unor măsuri de reducere a riscurilor prezentate de anumite substanțe.

               (6)

               Măsurile de reducere a riscurilor recomandate pentru lucrători trebuie examinate în contextul legislației privind protecția lucrătorilor, care se consideră că oferă un cadru adecvat pentru reducerea riscurilor prezentate de substanțele în cauză, în măsura în care acest lucru este necesar.

               (7)

               Măsurile de reducere a riscurilor prevăzute în prezenta recomandare sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 15 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 793/93,

         RECOMANDĂ:
   SECȚIUNEA 1
   TRICLORETILENĂ

         (nr. CAS 79-01-6; nr. Einecs 201-167-4)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru lucrători (1)

               1.

               Ar trebui avută în vedere încheierea unui acord voluntar cu Asociația Europeană pentru Solvenții Clorurați, în numele producătorilor europeni ai substanței, distribuitorii și clienții acestora, în vederea limitării vânzării substanței exclusiv către cumpărătorii care respectă Carta pentru utilizarea în siguranță a tricloretilenei pentru curățarea metalelor. Conform acestei carte, utilizatorii pot folosi tricloretilena pentru curățarea metalelor numai în sisteme etanșe sau închise, astfel cum acestea sunt definite în partea 4 a standardului european EN 12921, iar respectarea acestei cerințe face obiectul unei monitorizări de către o terță parte.

         SECȚIUNEA 2
   BENZEN

         (nr. CAS 71-43-2; nr. Einecs 200-753-7)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru mediu (2, 3, 4, 5)

               2.

               În vederea eliminării riscurilor potențiale pentru stațiile de tratare a apelor uzate industriale pe amplasamentele de producere și/sau prelucrare a benzenului, se recomandă ca autoritățile competente din statele membre în cauză să stabilească, în autorizațiile emise în conformitate cu Directiva 2008/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6) (prevenirea și controlul integrat al poluării), condiții, valori-limită de emisie sau parametri sau măsuri tehnice echivalente privind benzenul pentru a permite exploatarea instalațiilor în conformitate cu BAT, luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               3.

               Statele membre ar trebui să monitorizeze cu atenție punerea în aplicare a BAT în ceea ce privește benzenul și să raporteze Comisiei orice evoluție importantă în cadrul schimbului de informații privind BAT.

               4.

               Pentru a facilita procedura de autorizare și de monitorizare prevăzută de Directiva 2008/1/CE (prevenirea și controlul integrat al poluării), benzenul ar trebui luat în calcul în cadrul activităților în curs de desfășurare pentru elaborarea unor orientări privind cele mai bune tehnici disponibile (BAT).

               5.

               Expunerea microorganismelor din stațiile de tratare a apelor uzate industriale ar trebui controlată, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor pentru microorganisme și pentru mediu.

         SECȚIUNEA 3
   2-METOXI-2-METILBUTAN (TAME)

         (nr. CAS 994-05-8; nr. Einecs 213-611-4)

   Măsuri de reducere a riscurilor pentru mediu (6-11)

               6.

               Prevenirea tuturor aporturilor rezultate din activitățile umane, inclusiv de 2 metoxi 2 metilbutan, în apele subterane constituie unul dintre obiectivele majore ale legislației comunitare în vigoare (7). Prin urmare, se recomandă aplicarea unor programe de monitorizare adecvate, dacă este cazul, pentru a permite detectarea timpurie a apelor subterane contaminate cu 2 metoxi 2 metilbutan.

               7.

               Pe lângă aceasta, se recomandă aplicarea cât mai largă a celor mai bune tehnici disponibile pentru construirea și exploatarea unităților subterane de depozitare și de distribuție a benzinei din cadrul benzinăriilor. În acest sens, statele membre ar trebui să examineze oportunitatea unor cerințe obligatorii, în special pentru benzinăriile situate în zonele de alimentare a apelor subterane.

               8.

               Autoritățile competente din statele membre în cauză ar trebui să stabilească, în autorizațiile emise în conformitate cu Directiva 2008/1/CE, condiții, valori limită de emisie sau parametri echivalenți sau măsuri tehnice privind 2-metoxi-2-metilbutanul pentru a permite exploatarea instalațiilor în cauză în conformitate cu cele mai bune tehnici disponibile („BAT”), luând în considerare caracteristicile tehnice ale instalațiilor în cauză, localizarea lor geografică și condițiile de mediu locale.

               9.

               Statele membre ar trebui să monitorizeze cu atenție punerea în aplicare a BAT în ceea ce privește 2-metoxi-2-metilbutanul și să raporteze Comisiei orice evoluție importantă în cadrul schimbului de informații privind BAT.

               10.

               Emisiile locale în apele de suprafață ar trebui controlate, dacă este cazul, prin reglementări naționale în vederea prevenirii riscurilor pentru mediu.

               11.

               Măsurile de reducere a riscurilor recomandate pentru protecția apelor subterane sunt considerate suficiente pentru protecția persoanelor expuse indirect prin contact cu mediul.

         SECȚIUNEA 4
   DESTINATARI

               12.

               Prezenta recomandare se adresează tuturor sectoarelor de activitate care importă, produc, transportă, depozitează, încorporează într-un preparat sau prelucrează în alt mod, utilizează, elimină sau recuperează substanțele în cauză, precum și statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 30 mai 2008.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 84, 5.4.1993, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1882/2003 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 284, 31.10.2003, p. 1).

      (2)  JO L 131, 26.5.1994, p. 3.

      (3)  JO L 273, 26.10.2000, p. 5.

      (4)  JO L 161, 29.6.1994, p. 3.

      (5)  JO C 157, 21.6.2008, p. 1.

      (6)  JO L 24, 29.1.2008, p. 8.

      (7)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1).


title: 2011/336/UE: Recomandarea Consiliului din 17 mai 2011 privind numirea președintelui Băncii Centrale Europene

text:
               9.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 150/8

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 17 mai 2011
   privind numirea președintelui Băncii Centrale Europene
   (2011/336/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 283 alineatul (2),
   având în vedere Protocolul privind statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 11.2,
   RECOMANDĂ CONSILIULUI EUROPEAN:
   numirea domnului Mario DRAGHI în calitate de președinte al Băncii Centrale Europene pentru un mandat de opt ani începând cu 1 noiembrie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 17 mai 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         MATOLCSY Gy.


				|

		52013DC0375

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pentru 2013 al Slovaciei și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0375 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pentru 2013 al Slovaciei
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Slovaciei pentru perioada 2012-2016

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
ocuparea forței de muncă și creștere economică,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare
acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere
durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, pe baza
propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o
decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii
de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere
economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru
coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE
și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile,
instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pentru 2012 al Slovaciei și a emis un aviz referitor la
Programul actualizat de stabilitate al Slovaciei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[5],
marcând începutul semestrului european din 2013 pentru coordonarea politicilor
economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[6],
în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării fiscale și a
acțiunilor de promovare a creșterii. Acesta a evidențiat că
este necesar să se continue consolidarea fiscală
diferențiată favorabilă creșterii, să se
restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se
promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze
șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se
modernizeze administrația publică.
(7)       Slovacia a prezentat la 24
aprilie 2013 Programul național de reformă pentru 2013, iar la 30
aprilie 2013 Programul de stabilitate din 2013, care acoperă perioada 2012-2016.
În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate pentru 2013, Consiliul consideră că Slovacia a redus
deficitul public general de la 7,7 % din PIB în 2010, la 4,3 % din
PIB în 2012 datorită unui efort substanțial în materie de consolidare
și, pe baza previziunilor actuale, este pe cale să își corecteze
deficitul excesiv. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor
bugetare prevăzute de program este plauzibil. În comparație cu previziunile
Comisiei, autoritățile preconizează rate similare de
creștere a PIB-ului, cu o compoziție ușor diferită.
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în cadrul programului este de a
realiza o situație bugetară care să asigure sustenabilitatea pe
termen lung a finanțelor publice. În acest scop, guvernul confirmă
obiectivul de a reduce în 2013 deficitul global sub valoarea de
referință de 3 % din PIB, în conformitate cu recomandarea
Consiliului în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Efortul
bugetar anual mediu în perioada 2010-2013 se ridică la 1,4 % din PIB,
cu mult peste efortul necesar de 1 % din PIB recomandat de Consiliu. Se
estimează că în 2013 o mare parte din economiile în materie de
cheltuieli vor proveni de la administrațiile locale și de la alte
unități ale administrației publice în care administrația
centrală nu are o influență directă. Prin urmare, este
posibil ca atingerea obiectivului să fie pusă în pericol, având în
vedere și depășirile plafonului de cheltuieli înregistrate în
trecut. Programul confirmă că obiectivul bugetar pe termen mediu
anterior de -0,5 % va fi îndeplinit până în 2018. Obiectivul pe
termen mediu este conform cu cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. Pentru anii ulteriori datei la care se preconizează
corectarea deficitului excesiv, îmbunătățirea
prevăzută a soldului bugetar structural (recalculat) este
adecvată în 2014 și în 2015 (0,6 puncte procentuale și,
respectiv, 0,7 puncte procentuale din PIB), însă aceasta va fi
insuficientă în 2016 (0,3 puncte procentuale din PIB). Se
preconizează că Slovacia va respecta criteriul de referință
privind cheltuielile. Conform programului, se prognozează că
până în 2016 datoria publică va rămâne sub 60 % din
valoarea de referință a PIB-ului prevăzută de tratat.
Previziunile de primăvară ale Comisiei preconizează o
creștere a ponderii datoriei în PIB, aceasta ajungând la 54,6 % în 2013
și, respectiv, la 56,7 % în 2014.
            În scopul de a asigura o
reducere semnificativă a deficitului global începând din 2011,
autoritățile s-au bazat, de asemenea, pe reduceri ale
investițiilor finanțate de la bugetul administrației publice,
care nu pot fi durabile sau de dorit într-o perspectivă pe termen mediu
și lung, precum și pe măsuri cu un caracter excepțional. În
viitor, procesul de consolidare și convergență aflat în
desfășurare va trebui să mențină cheltuielile alocate
domeniilor care consolidează creșterea, cum ar fi educația,
inovarea și infrastructura de transport.
(9)       Slovacia dispune de o
marjă în ceea ce privește colectarea resurselor suplimentare prin
lărgirea bazei de impozitare, limitând posibilitățile de
nerespectare a obligațiilor fiscale și de evaziune fiscală,
precum și prin recurgerea în mod mai frecvent la taxe care afectează
în mai mică măsură creșterea economică, cum ar fi
impozitarea proprietății și taxele de mediu. În 2012 a fost
adoptat un plan de acțiune pentru combaterea fraudei fiscale care pune
accentul în special pe TVA. Pentru ca strategia să dea roade, sunt
necesare măsuri suplimentare, în special în scopul de a
îmbunătăți infrastructura informatică, a extinde
competențele și capacitatea de audit a autorităților
și a asigura urmărirea judiciară.
(10)     În 2012 Slovacia a adoptat o
reformă a pensiilor pentru a îmbunătăți sustenabilitatea pe
termen lung a finanțelor sale publice. Cu toate acestea, deficitul de
sustenabilitate pe termen lung de 4,9 % din PIB rămâne cu mult peste media
UE de 3 % din PIB. Aceasta reflectă în mare măsură impactul
îmbătrânirii populației, cheltuielile cu pensiile reprezentând 1,5
puncte procentuale din PIB, iar cheltuielile cu asistența medicală - 2
puncte procentuale din PIB. Întrucât se preconizează că cheltuielile
Slovaciei în domeniul asistenței medicale vor crește în mod
semnificativ pe termen lung, progresele înregistrate în ceea ce privește
îmbunătățirea sustenabilității pensiilor vor trebui
să fie însoțite de o reformă a sistemului de asistență
medicală pentru a așeza finanțele publice pe o temelie
durabilă. Introducerea unor structuri de stimulare și a unor
mecanisme de control eficace ar contribui la eficientizarea costurilor
sistemului de asistență medicală.
(11)     Șomajul rămâne una
dintre principalele provocări cu care se confruntă economia
slovacă. În ultimele luni, Slovacia a luat măsuri menite să
reformeze politicile active în domeniul pieței forței de muncă.
Totuși, succesul reformei va depinde în mare măsură de
capacitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă de a o
pune în aplicare în mod eficace. Sunt necesare măsuri suplimentare mai bine
orientate care să vizeze persoanele cele mai defavorizate aflate în
căutarea unui loc de muncă. Acordarea asistenței sociale ar
trebui să fie mai bine corelată cu activarea și este necesar ca,
în cazul persoanelor care ocupă un loc de muncă slab remunerat,
să se elimine din sistemul de impozitare stimulentele cu efect de
descurajare. Creșterea ratei de activitate a femeilor și a
persoanelor în vârstă ar contribui la creșterea globală a ratei
de ocupare și la atingerea, până în 2020, a obiectivului
național de 72 % stabilit în materie de ocupare a forței de
muncă. Cu toate acestea, numărul insuficient al structurilor de
îngrijire a copiilor, în special al celor pentru copiii cu vârsta sub trei ani,
face mai dificilă reîntoarcerea mamelor pe piața forței de
muncă.
(12)     Slovacia are una dintre cele
mai ridicate rate ale șomajului în rândul tinerilor din UE. În pofida
măsurilor de reformă întreprinse în 2012 pentru
îmbunătățirea calității educației și a
relevanței acesteia pe piața forței de muncă,
tranziția școală-încadrare în muncă rămâne
dificilă, iar sistemul de învățământ nu răspunde cu
promptitudine nevoilor pieței forței de muncă. Fondurile alocate
pe cap de locuitor în domeniul educației favorizează cantitatea în
detrimentul calității, iar cota de finanțare aferentă activităților
de predare (profesori, materiale pedagogice și echipamente) este
scăzută. Îmbunătățirea calității
învățământului superior și cooperarea între întreprinderi
și instituțiile de învățământ ar contribui, de
asemenea, la dezvoltarea unui triunghi al cunoașterii funcțional, la
creșterea eficacității și atractivității
investițiilor în cercetare și dezvoltare și ar consolida
capacitatea de inovare a economiei slovace.
(13)     Nu se valorifică pe
deplin nici potențialul de muncă al membrilor comunităților
marginalizate, care se confruntă cu obstacole semnificative atunci când
încearcă să intre pe piața forței de muncă și
să se integreze în sistemul de învățământ. Cu toate
acestea, în 2012 nu s-au luat măsuri eficace, iar condițiile de trai
ale comunităților marginalizate, inclusiv cele ale romilor, sunt în
continuare dificile. Este important să se accelereze eforturile de
îmbunătățire a rezultatelor obținute de grupurile
marginalizate în domeniul educației și să se asigure furnizarea
unor măsuri de activare care să vizeze adulții.
(14)     În pofida
progreselor notabile, Slovacia se situează pe locul al cincilea în
clasamentul statelor membre care consumă cea mai mare cantitate de
energie, situație care se explică parțial prin faptul că
industria are ponderea cea mai mare în economie (25,9 % din PIB). În
același timp, prețurile energiei electrice sunt relativ ridicate, în
special pentru consumatorii industriali de dimensiuni mici și medii. În
ultimii ani Slovacia a depus eforturi pentru a liberaliza parțial piața
energiei, însă modul de funcționare al acesteia mai poate fi
îmbunătățit, în special printr-o mai mare
transparență, inclusiv în ceea ce privește stabilirea tarifelor
de rețea, și prin ameliorarea bazei economice și a
predictibilității deciziilor în materie de reglementare. De asemenea,
se pot aduce îmbunătățiri în ceea ce privește securitatea
aprovizionării și se pot stabili obiective mai ambițioase în
materie de eficiență energetică.
(15)     În 2012, Slovacia a lansat o
reformă majoră a administrației publice, astfel încât serviciile
furnizate de aceasta să fie orientate într-o mai mare măsură
către cetățeni și întreprinderi. Totuși, în
această etapă, reforma nu vizează administrația
centrală, nici calitatea și eficacitatea acesteia în ansamblu.
Întrucât nu au existat progrese în ceea ce privește reforma sistemului
judiciar, procedurile sunt în continuare îndelungate, în special în cazurile de
insolvență, iar soluționarea alternativă a litigiilor nu
este suficient utilizată. Slovacia a întreprins recent o reformă a
normelor privind achizițiile publice, consolidând, de asemenea,
independența Biroului de achiziții publice, iar experiența în
materie de execuție a fondurilor structurale ale UE sugerează că
aplicarea eficace a normelor privind achizițiile publice rămâne o
provocare.
(16)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Slovaciei, evaluând Programul de stabilitate și Programul
național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța
acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică
sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea acestora cu normele
și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării
guvernanței economice globale a Uniunii Europene prin contribuția UE
la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale formulate în
cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai
jos.
(17)     Luând în considerare
această evaluare, Consiliul a analizat Programul de stabilitate al
Slovaciei, iar avizul său[7]
se reflectă îndeosebi în recomandările 1 și 2 de mai jos.
(18)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice
a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis
recomandări specifice adresate statelor membre care au adoptat moneda
euro. Slovacia ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare
completă și la timp a acestor recomandări,
RECOMANDĂ Slovaciei să ia
măsuri în perioada 2013-2014 astfel încât:
1.           Să execute, conform
celor prevăzute, bugetul pentru 2013, astfel încât să corecteze în
mod durabil deficitul excesiv și să depună efortul bugetar
stabilit în recomandările Consiliului în temeiul procedurii aplicabile
deficitelor excesive. După corectarea deficitului excesiv, să
continue efortul de ajustare structurală care va permite Slovaciei să
atingă obiectivul pe termen mediu până în 2017. Să evite
reducerea cheltuielilor care stimulează creșterea economică
și să accelereze eforturile de îmbunătățire a
eficienței cheltuielilor publice. Pe baza reformei pensiilor deja
adoptate, să îmbunătățească în continuare
sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice prin reducerea
deficitului de finanțare a sistemului public de pensii și prin
eficientizarea costurilor sistemului de asistență medicală.
2.           Să accelereze punerea în
aplicare a planului de acțiune privind combaterea fraudei fiscale și
să depună în continuare eforturi pentru îmbunătățirea
colectării TVA-ului, în special prin consolidarea capacității
analitice și de audit a administrației fiscale. Să
îmbunătățească respectarea normelor fiscale. Să
stabilească o legătură între impozitele pe bunurile imobile
și valoarea de piață a proprietăților.
3.           Să ia măsuri menite
să consolideze capacitatea serviciilor publice de ocupare a forței de
muncă de a oferi persoanelor aflate în căutarea unui loc de
muncă servicii personalizate și să întărească
legătura dintre măsurile de activare și asistența
socială. Să abordeze cu mai multă eficacitate șomajul pe
termen lung, prin instituirea de măsuri de activare și de formare
specifică. Să îmbunătățească disponibilitatea
structurilor de îngrijire a copiilor, în special a celor pentru copiii cu
vârsta sub trei ani. Să reducă sarcina fiscală suportată de
lucrătorii slab remunerați și să adapteze sistemul de asigurări
sociale.
4.           Să intensifice
eforturile de combatere a șomajului în rândul tinerilor, de exemplu prin
intermediul unei garanții pentru tineret. Să ia măsuri menite
să încurajeze tinerii să urmeze o carieră didactică și
să îmbunătățească rezultatele obținute în
domeniul educației. În ceea ce privește învățământul
profesional și tehnic, să consolideze activitățile de
calificare la locul de muncă desfășurate în cadrul
întreprinderilor. În ceea ce privește învățământul
superior, să creeze mai multe programe de licență orientate
către încadrarea în muncă. Să încurajeze transferul efectiv de
cunoștințe prin promovarea cooperării între mediul academic,
institute de cercetare și întreprinderi. Să intensifice eforturile de
îmbunătățire a accesului la învățământ preșcolar
și educație școlară de înaltă calitate și
favorabile incluziunii pentru comunitățile marginalizate, inclusiv
pentru romi.
5.           Să intensifice
eforturile de îmbunătățire a modului de funcționare al
pieței energiei, în special cele de sporire a transparenței
mecanismului de stabilire a tarifelor și de consolidare a controlului
exercitat asupra autorității de reglementare. Să consolideze
interconexiunile cu țările învecinate. Să
îmbunătățească eficiența energetică, în special
în domeniul construcțiilor și în sectoarele industriale.
6.           Să modifice legea
privind funcția publică pentru a consolida independența
serviciului public. Să îmbunătățească gestionarea
resurselor umane în administrația publică. Să intensifice
eforturile pentru consolidarea capacităților analitice în
ministerele-cheie, având în vedere, de asemenea, îmbunătățirea
absorbției fondurilor UE. Să pună în aplicare măsuri menite
să îmbunătățească eficiența sistemului judiciar.
Să promoveze proceduri de soluționare alternativă a litigiilor
și să încurajeze utilizarea acestora la scară mai largă.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM (2013) 375 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[4]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013.
[5]               COM (2012) 750 final.
[6]               COM (2012) 751 final.
[7]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.