               30.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/54

         P7_TA(2014)0260
   Rolul radiodifuziunii în promovarea UE și a valorilor sale
   Recomandarea Parlamentului European din 2 aprilie 2014 adresată Consiliului, Comisiei și Serviciului European de Acțiune Externă referitoare la rolul radiodifuziunii în promovarea UE și a valorilor sale (2013/2187(INI))
   (2017/C 408/08)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere articolele 2 și 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE),

               —

               având în vedere articolul 167 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

               —

               având în vedere Declarația Universală a Drepturilor Omului, adoptată de Adunarea Generală a ONU la 10 decembrie 1948, și toate instrumentele internaționale relevante în domeniul drepturilor omului, inclusiv Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice și Pactul internațional cu privire la drepturile economice, sociale și culturale,

               —

               având în vedere Protocolul 29 la Tratatul de la Lisabona, referitor la sistemul de radiodifuziune publică în statele membre,

               —

               având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special articolul 11,

               —

               având în vedere orientările UE în domeniul drepturilor omului,

               —

               având în vedere Cadrul strategic și Planul de acțiune privind drepturile omului și democrația, adoptate de Consiliu la 25 iunie 2012 (1),

               —

               având în vedere comunicarea Comisiei din 3 octombrie 2007 intitulată „Parteneriat pentru comunicarea privind Europa” (COM(2007)0568) și propunerea Comisiei din 3 octombrie 2007 de „Acord interinstituțional referitor la parteneriatul pentru comunicarea privind Europa” (COM(2007)0569),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 25 noiembrie 2010 referitoare la serviciile publice de radiodifuziune în era digitală: viitorul sistemului dual (2),

               —

               având în vedere Directiva 2010/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) (3),

               —

               având în vedere rezoluția sa din 12 mai 2011 referitoare la dimensiunile culturale ale acțiunilor externe ale UE (4),

               —

               având în vedere rezoluția sa din 11 decembrie 2012 referitoare la „O strategie privind libertatea digitală în politica externă a UE” (5),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 13 iunie 2013 referitoare la libertatea presei și a mass-mediei în lume (6),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 24 octombrie 2013 referitoare la Raportul anual al Consiliului către Parlamentul European privind Politica Externă și de Securitate Comună (7),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 11 decembrie 2013 referitoare la Raportul anual 2012 privind drepturile omului și democrația în lume și politica Uniunii Europene în această privință (8),

               —

               având în vedere Carta europeană privind libertatea presei,

               —

               având în vedere rezoluțiile sale din 22 noiembrie 2012, referitoare la „Extinderea: politici, criterii și interese strategice ale UE” (9), din 12 decembrie 2013, referitoare la Raportul privind evoluția Albaniei în 2013 (10), din 6 februarie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Bosniei și Herțegovina în 2013 (11), din 6 februarie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei în 2013 (12), din 16 ianuarie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Islandei în 2013 și perspectivele postelectorale (13), din 16 ianuarie 2014, referitoare la procesul de integrare europeană a Kosovo (14), din 6 februarie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Muntenegrului în 2013 (15), din 16 ianuarie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Serbiei în 2013 (16), din 12 martie 2014, referitoare la Raportul privind evoluția Turciei în 2013 (17), din 23 octombrie 2013, referitoare la „Politica europeană de vecinătate: spre o consolidare a parteneriatului. Poziția Parlamentului European cu privire la rapoartele pe 2012” (18), din 23 mai 2013, referitoare la recuperarea activelor de către țările Primăverii Arabe în tranziție (19), din 14 martie 2013, referitoare la relațiile UE – China (20), și din 13 decembrie 2012, conținând recomandările Parlamentului European adresate Consiliului, Comisiei și Serviciului European de Acțiune Externă privind negocierile noului acord UE – Rusia (21),

               —

               având în vedere articolul 97 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere recomandarea Comisiei pentru afaceri externe (A7-0248/2014),

               A.

               întrucât o radiodifuziune europeană independentă oferă publicului – în Europa și în întreaga lume – o viziune comună, susține valorile consacrate în tratatele UE, cum ar fi drepturile omului și libertățile fundamentale, inclusiv libertatea de exprimare, și promovează pluralismul, gândirea independentă, diversitatea culturală, pluralitatea perspectivelor și valoarea fundamentală a favorizării soluționării pașnice a conflictelor, a toleranței și respectului, atât în interiorul UE, cât și în cadrul relațiilor sale externe;

               B.

               întrucât orice amenințare la adresa independenței media prin intervenție guvernamentală, intimidarea jurnaliștilor, lipsa de transparență a structurilor de proprietate sau interese comerciale superioare, afectează situația generală a libertății și a pluralismului mass-mediei în orice țară;

               C.

               întrucât guvernele sunt cele care au responsabilitatea primă de a garanta și proteja libertatea de exprimare și media, fără a aduce atingere rolului UE de supraveghere a aplicării articolului 11 din Carta drepturilor fundamentale a UE atunci când statele membre implementează dreptul UE; întrucât este consacrat în dreptul UE, în special în Protocolul nr. 29 anexat la TUE, faptul că sistemul de radiodifuziune publică în statele membre este direct legat de nevoile democratice, sociale și culturale ale fiecărei societăți, precum și de necesitatea de a păstra pluralismul în mass-media;

               D.

               întrucât transmisiile radio și de televiziune, din ce în ce mai mult completate de serviciile mijloacelor de comunicare online, sunt modalități eficiente și rentabile de a se adresa publicului din țările terțe și reprezintă principala sursă de informare pentru cetățenii din UE și din afara sa;

               E.

               întrucât noile platforme mass-media digitale și online au contribuit la creșterea diversității și a pluralismului și au o importanță specială în țările în care accesul la surse de informare mai tradiționale este restricționat;

               F.

               întrucât o radiodifuziune europeană prezentă pe plan internațional poate juca un rol important în comunicarea valorilor democrației, libertății presei și drepturilor omului în întreaga lume, în explicarea diferitelor percepții naționale, în comunicarea politicilor UE, în modelarea unei veritabile perspective europene și în oferirea către public a unor informații fiabile și de înaltă calitate, în principal printr-un angajament ferm permanent pentru obiectivitatea jurnalistică;

               G.

               întrucât difuzarea de emisiuni în scopul democratizării și promovării drepturilor omului în țări terțe nu este cuprinsă în mod explicit în domeniul de competență al politicii UE privind mijloacele de informare;

               H.

               întrucât este nevoie să se stabilească o strategie europeană coerentă privind radiodifuziunea în cadrul relațiilor externe ale UE în vederea promovării valorilor și obiectivelor de bază ale UE ca actor mondial, precum și în vederea construirii dezbaterilor și creării unei înțelegeri privind aspectele politicii externe;

               I.

               întrucât finanțarea inițială din partea UE acordată „Radioului european pentru Belarus” și sprijinul continuu bazat pe proiecte acordat radiodifuziunii independente din țări terțe constituie exemple bune de promovare a libertății de exprimare și a altor drepturi și libertăți fundamentale în cadrul politicii externe și de securitate comune (PESC);

               J.

               întrucât înființarea unui Serviciu radio european la nivel mondial ar putea fi foarte utilă ca instrument cuprinzător pentru relațiile externe ale UE și pentru promovarea valorilor democratice universale și a drepturilor omului; întrucât utilizarea tehnologiilor online poate facilita o astfel de inițiativă;

               K.

               întrucât UE sprijină canalul de știri internațional, Euronews, care este difuzat în 13 limbi și înțeles de 53 % din populația globului, este distribuit în 410 milioane de gospodării din 155 de țări, are o acoperire satelit la nivel mondial, este principalul canal în ceea ce privește audiența potențială în Europa și între canalele de știri nearabe din țările arabe și din Africa Sub-sahariană și este accesibil gratuit în întreaga lume pe diferite dispozitive mobile;

               L.

               întrucât, din 2005, există un contract de servicii între UE și Euronews, care oferă o finanțare de bază de 5 milioane EUR pe an pentru a produce și difuza un anumit număr de programe privind chestiuni europene; întrucât două alte contracte de servicii au fost semnate în 2007 și 2009 în valoare de cinci milioane EUR pe an pe o perioadă de cinci ani pentru difuzarea Euronews în arabă și respectiv farsi; întrucât în decembrie 2010 UE și Euronews au semnat un acord de parteneriat privind un cadru multianual; întrucât contribuția financiară acordată de Comisie Euronews pentru 2013 a fost stabilită prin Decizia Comisiei din 8 mai 2013 privind adoptarea programului de lucru modificat pe 2013 în domeniul comunicării, având rolul de decizie de finanțare (C(2013)2631); întrucât veniturile estimate ale Euronews pe 2014 provin din taxele de licență ale acționarilor (9 %), profituri comerciale (49 %) și fonduri de la Comisie și de la diversele sale direcții generale (42 %);

               M.

               întrucât independența editorială față de orice intervenție guvernamentală, imparțialitatea, diversitatea și respectul pentru telespectatori sunt elemente esențiale ale declarației anuale a Euronews de angajament față de telespectatori (22);

               N.

               întrucât în 2009, Comisia a realizat o evaluare a contractului de bază cu Euronews, care a confirmat statutul unic și eficient din punctul de vedere al costurilor al Euronews ca furnizor de știri paneuropean, ajungând la mai mulți telespectatori din Europa decât canalele de știri internaționale rivale (23);

               1.

               adresează următoarele recomandări Consiliului, Comisiei și Serviciului European de Acțiune Externă:

                           (a)

                           să înțeleagă importanța de unei media europene libere, și în special a unui serviciul public de radiodifuziune viabil financiar și independent în promovarea valorilor democratice ale UE și în informarea publicului cu privire la politicile și obiectivele în domeniul PESC, în principal prin îmbunătățirea înțelegerii problemelor care unesc și divizează Europa și prin aducerea cetățenilor europeni la un nivel cât mai apropiat în ceea ce privește înțelegerea politicii externe;

                           (b)

                           să stabilească o strategie coerentă și substanțială a UE privind radiodifuziunea în contextul relațiilor externe ale acesteia, promovând astfel libertatea de exprimare și pluralismul mass-mediei și susținând și consolidând democrația și drepturile omului în Europa și în țările terțe; să facă din această strategie privind radiodifuziunea un instrument integrat al PESC;

                           (c)

                           să definească, ca parte a acestei strategii, o abordare specifică privind radiodifuziunea – fără a aduce atingere independenței media și competenței statelor membre de a conferi, a defini și a organiza misiunea serviciilor publice de radiodifuziune – care:

                                       (i)

                                       să stimuleze un cadru mediatic favorabil în țările terțe pentru dezvoltarea unei radiodifuziuni independente și profesioniste;

                                       (ii)

                                       să încurajeze mass-media europeană care transmite la nivel internațional:

                                                   —

                                                   să funcționeze într-un cadru mediatic pluralist și concurențial – având acces imediat la știri directe actuale, fiind în măsură să utilizeze avantajele pe care le oferă cele mai recente tehnologii și menținându-și poziția de lider în cadrul revoluției digitale – și să creeze un conținut autentic și diversificat;

                                                   —

                                                   să fie independentă editorial;

                                                   —

                                                   să adere la o cartă a radiodifuziunii care să impună difuzarea unor știri corecte și obiective și o prezentare echilibrată și cuprinzătoare a diversității UE și a statelor membre, să adere la un cod jurnalistic cu accent special pe politicile de garantare a independenței, exactității și echilibrului jurnalistic și, în acest sens, să își stabilească propriile coduri de conduită independente și să își definească liniile editoriale;

                                                   —

                                                   să ofere o platformă de schimb de opinii și dezbateri în jurul unor chestiuni pertinente din punct de vedere social și/sau politic, conducând și modelând astfel dezbaterea dintr-o perspectivă europeană, datorită rețelei extinse de corespondenți, și stimulând interesul public și participarea cetățenilor;

                                                   —

                                                   să utilizeze metode diferite de difuzare a știrilor și programelor de opinie, inclusiv televiziunea, radioul, internetul, radioul online, platformele sociale și mobile, pentru a asigura o informare cât mai largă a publicului din afara UE;

                                                   —

                                                   să reflecte în mod adecvat diversitatea opiniilor și a contextelor Uniunii, inclusiv punctele de vedere și realitățile din statele membre mai noi;

                                                   —

                                                   să participe activ la formarea marilor jurnaliști europeni și neeuropeni de mâine;

                                                   —

                                                   să nu evite o abordare în profunzime a aspectelor grave și să prezinte realitatea obiectivă din mai multe perspective;

                           (d)

                           să considere că Euronews, cu rețeaua sa largă de posturi naționale și distribuirea sa pe scară largă, poate juca un rol important în peisajul mediatic și în stimularea dezbaterii privind Europa, inclusiv în țări terțe; să recunoască, de asemenea, că, pentru a juca un astfel de rol, Euronews ar trebui:

                                       (i)

                                       să dispună de mijloace pentru a continua să își desfășoare activitatea în mai multe limbi, inclusiv limbi neeuropene;

                                       (ii)

                                       să continue să-și întărească independența editorială;

                                       (iii)

                                       să dispună de mijloace pentru a promova oportunitățile de educație și formare a jurnaliștilor pe teme europene, și să continue să ofere oportunități de formare pentru jurnaliștii externi, în special prin proiectul Euronews Network;

                                       (iv)

                                       să fie mai consolidată financiar și structural, pentru a fi capabilă să opereze la un nivel comparabil cu cel al canalelor de știri internaționale;

                                       (v)

                                       să publice pe site-ul său o prezentare generală a veniturilor proprii, pentru a asigura transparența activităților sale;

                           (e)

                           să orienteze finanțarea UE legată de proiecte provenită din ajutoare externe către serviciile de radiodifuziune care respectă și acționează deja în conformitate cu cele mai înalte standarde de independență, exactitate și echilibru jurnalistic și care promovează valorile UE, precum și către proiectele care ar permite serviciilor de radiodifuziune care sunt în urmă în ceea ce privește independența, exactitatea și durabilitatea să ajungă la aceste standarde, ținând seama de faptul că evaluarea performanței după criterii măsurabile ar trebui să fie o precondiție pentru acordarea oricărei alte finanțări;

                           (f)

                           să lanseze un proces de reflecție la nivelul UE cu scopul de a înființa un Serviciu radio european;

                           (g)

                           să abordeze sistematic, în vederea maximizării impactului strategiei UE propuse privind radiodifuziunea în contextul relațiilor externe ale UE, chestiunea restricțiilor impuse asupra libertății media, în cadrul tuturor reuniunilor bilaterale cu țările terțe în cauză;

                           (h)

                           să sensibilizeze statele membre cu privire la importanța radiodifuziunii pentru relațiile externe ale UE și să identifice modalități de coordonare a strategiei UE propuse cu acțiunile și strategiile statelor membre în domeniu în vederea creșterii coerenței;

                           (i)

                           să depună eforturi în vederea creării unui cadru mediatic favorabil în țările terțe și în vederea dezvoltării unei radiodifuziuni independente și profesioniste;

                           (j)

                           să intervină rapid în cazurile în care semnalele prin satelit ale mass-mediei europene care transmite la nivel internațional sunt bruiate în țările terțe și în cazurile în care guvernele țărilor terțe suspendă difuzarea mass-mediei europene;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei, Serviciului european pentru acțiune externă, precum și, spre informare, statelor membre.

      (1)  Documentul 11855/2012 al Consiliului.

      (2)  JO C 99 E, 3.4.2012, p. 50.

      (3)  JO L 95, 15.4.2010, p. 1.

      (4)  JO C 377 E, 7.12.2012, p. 135.

      (5)  Texte adoptate, P7_TA(2012)0470.

      (6)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0274.

      (7)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0453.

      (8)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0575.

      (9)  Texte adoptate, P7_TA(2012)0453.

      (10)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0596.

      (11)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0102.

      (12)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0103.

      (13)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0041.

      (14)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0040.

      (15)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0104.

      (16)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0039.

      (17)  Texte adoptate, P7_TA(2014)0235.

      (18)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0446.

      (19)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0224.

      (20)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0097.

      (21)  Texte adoptate, P7_TA(2012)0505.

      (22)  http://www.euronews.com/services-ue/

      (23)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getAllAnswers.do?reference=E-2010-3324.


               30.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/43

         P7_TA(2014)0258
   Restricțiile comune de acordare a vizelor pentru funcționarii ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky
   Recomandarea Parlamentului European din 2 aprilie 2014 adresată Consiliului referitoare la stabilirea unor restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționarii ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky (2014/2016(INI))
   (2017/C 408/06)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere articolul 215 din TFUE,

               —

               având în vedere propunerea de recomandare adresată Consiliului de către Guy Verhofstadt și Kristiina Ojuland în numele Grupului ALDE referitoare la stabilirea unor restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționarii ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky (B7-0473/2013),

               —

               având în vedere recomandarea Parlamentului European din 2 februarie 2012 adresată Consiliului privind o politică consecventă față de regimurile cărora UE le aplică măsuri restrictive (1),

               —

               având în vedere recomandarea sa din 23 octombrie 2012 adresată Consiliului privind stabilirea unor restricții comune de acordare a vizelor pentru funcționari ruși implicați în cazul Serghei Magnitsky (2),

               —

               având în vedere declarația din 20 martie 2013 a Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR), Catherine Ashton, referitoare la cazul Magnitsky din Federația Rusă,

               —

               având în vedere declarația purtătorului de cuvânt al VP/ÎR, Catherine Ashton, din 12 iulie 2013 referitoare la cazul Serghei Magnitsky,

               —

               având în vedere Rezoluția și Recomandarea Adunării Parlamentare a Consiliului Europei din 28 ianuarie 2014 referitoare la refuzarea impunității pentru asasinii lui Serghei Magnitsky,

               —

               având în vedere deciziile Statelor Unite de a impune restricții de călătorie pentru mai mulți funcționari implicați în cazul Serghei Magnitsky, precum și alte măsuri similare din mai multe alte țări,

               —

               având în vedere rezoluția sa din 11 decembrie 2013 referitoare la Raportul anual 2012 privind drepturile omului și democrația în lume și politica Uniunii Europene în această privință (3),

               —

               având în vedere articolul 121 alineatul (3) din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A7-0215/2014),

               A.

               întrucât arestarea urmată de decesul în detenție al lui Serghei Magnitsky reprezintă un caz bine documentat și semnificativ de nerespectare a drepturilor omului și a libertăților fundamentale în Rusia, au pus sub semnul întrebării independența și imparțialitatea instituțiilor sale judiciare și servesc drept memento pentru alte numeroase neajunsuri dovedite cu documente în ceea ce privește statul de drept în Rusia;

               B.

               întrucât două anchete independente, efectuate de Comisia de monitorizare publică pentru respectarea drepturilor omului în centrele de detenție din Moscova și, respectiv, de Consiliul prezidențial rus privind dezvoltarea societății civile și drepturile omului, au dezvăluit faptul că Serghei Magnitsky a fost supus unor condiții inumane, neglijării deliberate și torturii;

               C.

               întrucât Rusia, ca membru în mai multe organizații internaționale, cum este Consiliul Europei, Organizația pentru securitate și Cooperare în Europa și Organizația Națiunilor Unite, s-a angajat în vederea protejării și promovării drepturilor omului, a libertăților fundamentale și a statului de drept, iar Uniunea Europeană a oferit în mod repetat asistență suplimentară și experiență în domeniu pentru a ajuta Rusia să se modernizeze și să-și respecte ordinea constituțională și de drept, în concordanță cu standardele Consiliului Europei;

               D.

               întrucât se face din ce în ce mai simțită necesitatea unei politici ferme, coerente și cuprinzătoare a UE față de Rusia, susținută de toate statele membre, cu sprijin și asistență dublate de o critică fără ezitări și justă, inclusiv cu sancțiuni și măsuri restrictive, atunci când este necesar;

               E.

               întrucât restricțiile de acordare a vizelor și alte măsuri restrictive nu constituie în sine sancțiuni judiciare în sens tradițional, dar, cu toate acestea, sunt un semnal politic al îngrijorării UE, adresat unui public mai larg și, astfel, continuă să fie un instrument necesar și legitim de politică externă,

               F.

               întrucât Înaltul Reprezentant nu a inclus această chestiune pe ordinea de zi a Consiliului Afaceri Externe, iar recomandarea Parlamentului din 26 octombrie 2012 a rămas fără urmări la nivel oficial;

               1.

               adresează Consiliului următoarele recomandări:

                           (a)

                           să stabilească o listă comună la nivelul UE a funcționarilor răspunzători de moartea lui Serghei Magnitsky, urmată de mușamalizarea judiciară și de hărțuirea permanentă și la care sunt supuse mama și văduva acestuia;

                           (b)

                           să impună și să pună în practică o interdicție de acordare a vizelor în întreaga UE pentru acești funcționari și să înghețe toate activele financiare pe care aceștia sau rudele lor apropiate le dețin în Uniunea Europeană;

                           (c)

                           să permită revizuirea regulată a listei persoanelor pentru care s-a propus interdicția de acordare a vizelor;

                           (d)

                           ca urmare a Actului privind răspunderea conform statului de drept în cazul Serghei Magnitsky din 2012, să înscrie, printre alții, următorii cetățeni ruși pe o listă de interdicție de acordare a vizelor în întreaga UE și să confiște toate activele financiare pe care aceștia le dețin în UE:
                           ALISOV, Igor, născut la 11 martie 1968;
                           DROGANOV, Aleksey (cunoscut și sub numele de DROGANOV, Alexei), născut la 11 octombrie 1975;
                           EGOROVA, Olga, născută la 29 iunie 1955;
                           GAUS, Alexandra, născută la 29 martie 1975;
                           GERASIMOVA, Anastasia, născută la 22 ianuarie 1982;
                           GRIN, Victor, născut la 1 ianuarie 1951;
                           KARPOV, Pavel, născut la 27 august 1977;
                           KHIMINA, Yelena (cunoscută și sub numele de KHIMINA, Elena), născută la 11 februarie 1953;
                           KLYUEV, Dmitry (cunoscut și sub numele de KLYUEV, Dmitriy sau KLYUEV, Dmitri), născut la 10 August 1967;
                           KOMNOV, Dmitriy (cunoscut și sub numele de KOMNOV, Dmitri), născut la 17 mai 1977;
                           KRIVORUCHKO, Aleksey (cunoscut și sub numele de KRIVORUCHKO, Alex sau KRIVORUCHKO, Alexei), născut la 25 august 1977;
                           KUZNETSOV, Artem (cunoscut și sub numele de KUZNETSOV, Artyom), născut la 28 februarie 1975;
                           LOGUNOV, Oleg, născută la 4 februarie 1962;
                           MAYOROVA, Yulya (cunoscută și sub numele de MAYOROVA, Yulia), născută la 23 aprilie 1979;
                           PAVLOV, Andrey (cunoscut și sub numele de PAVLOV, Andrei), născut la 7 august 1977;
                           PECHEGIN, Andrey (cunoscut și sub numele de PECHEGIN, Andrei), născut la 24 septembrie 1965;
                           PODOPRIGOROV, Sergei, născut la 8 ianuarie 1974;
                           PONOMAREV, Konstantin, născut la 14 august 1971;
                           PROKOPENKO, Ivan Pavlovici, născut la 28 septembrie 1973;
                           REZNICHENKO, Mikhail, născut la 20 februarie 1985;
                           SAPUNOVA, Marina, născută la 19 iunie 1971;
                           SHUPOLOVSKY, Mikhail, născut la 28 septembrie 1983;
                           SILCHENKO, Oleg, născut la 25 iunie 1977;
                           STASHINA, Yelena (cunoscută și sub numele de STASHINA, Elena sau STASHINA, Helen), născută la 5 noiembrie 1963;
                           STEPANOVA, Olga, născută la 29 iulie 1962;
                           STROITELEV, Denis, născut la 23 ianuarie 1973;
                           TAGIEV, Fikhret, născut la 3 aprilie 1962;
                           TOLCHINSKIY, Dmitry (cunoscut și sub numele de TOLCHINSKY, Dmitriy sau TOLCHINSKIY, Dmitri), născut la 11 mai 1982;
                           UKHNALYOVA, Svetlana (cunoscută și sub numele de UKHNALEV, Svetlana sau UKHNALEVA, Svetlana V.), născută la 14 martie 1973;
                           URZHUMTSEV, Oleg, născut la 22 octombrie 1968;
                           VINOGRADOVA, Natalya, născută la 16 iunie 1973;
                           VORONIN, Victor, născut la 11 februarie 1958;

                           (e)

                           să solicite insistent Rusiei să desfășoare o anchetă credibilă, cuprinzătoare și independentă cu privire la decesul lui Serghei Magnitsky în arest preventiv și să îi aducă pe toți cei responsabili în fața justiției;

                           (f)

                           să solicite Rusiei să închidă procesul postum împotriva lui Serghei Magnitsky și să nu mai exercite presiuni asupra mamei și văduvei acestuia pentru a participa la aceste proceduri;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului și Comisiei, Guvernelor statelor membre, Dumei de Stat și Guvernului din Rusia.

      (1)  JO C 239 E, 20.8.2013, p. 11.

      (2)  JO C 68 E, 7.3.2014, p. 13.

      (3)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0575.


title: Recomandarea Consiliului din 20 noiembrie 2017 privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților (Text cu relevanță pentru SEE. )

text:
               9.12.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 423/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 20 noiembrie 2017
   privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2017/C 423/01)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 165 și 166,
   având în vedere propunerea Comisiei Europene,
   întrucât:

               (1)

               Capacitatea de inserție profesională a absolvenților care și-au încheiat educația și formarea reprezintă un motiv de preocupare în multe state membre, în special deoarece rata de ocupare a absolvenților recenți de învățământ superior din Uniune nu s-a redresat complet după criza financiară din 2008 (1), iar situația ocupării forței de muncă în rândul absolvenților de programe de educație și formare profesională variază de la un stat membru la altul.

               (2)

               Prin urmare, statele membre, în cooperare cu partenerii sociali, au fost încurajate, prin Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2015 (2), să promoveze productivitatea și capacitatea de inserție profesională printr-o ofertă adecvată de cunoștințe, aptitudini și competențe relevante.

               (3)

               Pentru realizarea acestui obiectiv, sunt esențiale informații de bună calitate cu privire la parcursul profesional al absolvenților după obținerea calificării sau după încheierea educației și formării atât pentru a înțelege cauzele problemelor legate de capacitatea de inserție profesională a absolvenților în anumite regiuni și sectoare economice sau în cazul absolvenților anumitor domenii din învățământul superior sau din educația și formarea profesională, cât și pentru a identifica soluții la aceste probleme legate de capacitatea de inserție profesională. Valoarea unor astfel de informații este subliniată atât în Standardele și orientările europene pentru asigurarea calității în Spațiul european al învățământului superior (EHEA) (3), cât și în Cadrul european de referință pentru asigurarea calității în educație și formare profesională (EQAVET) (4).

               (4)

               Totuși, întrucât sistemele de colectare, analizare și utilizare a datelor privind rezultatele pentru absolvenții de învățământ superior și de educație și formare profesională nu sunt bine dezvoltate în multe zone din Uniune, este necesară o mai bună informare pentru ca studenții să poată face alegeri în cunoștință de cauză cu privire la domeniul pe care îl vor studia sau pentru conceperea programelor de învățământ sau a politicii guvernamentale.

               (5)

               În plus, tranzițiile către piața forței de muncă sunt determinate în mare măsură de contextul socioeconomic, de nivelul de calificare și de domeniul de studiu. Tranzițiile sunt influențate și de factori sociodemografici, și de contextul socioeconomic al familiei (5). Prin urmare, colectarea de date cu privire la impactul acestor factori diverși este esențială pentru abordarea problemei în mod cuprinzător.

               (6)

               Deși multe state membre dezvoltă în acest moment sisteme de monitorizare, schimbul de cunoștințe și de bune practici, precum și învățarea reciprocă sunt limitate.

               (7)

               Întrucât datele comparabile existente sunt limitate din punctul de vedere al domeniului de aplicare, iar datele colectate la nivel național nu sunt comparabile cu cele colectate în alte state membre, este dificil să se ajungă la concluzii pe baza diferențelor în ceea ce privește tendințele sau rezultatele între țări și regiuni.

               (8)

               Rezultatele consultării publice (6) pe tema proiectului de modernizare al Uniunii pentru învățământul superior au dezvăluit preocupări cu privire la faptul că învățământul superior nu le oferă absolvenților cunoștințele, aptitudinile și competențele de care au nevoie pentru a se dezvolta într-un mediu educațional și al ocupării forței de muncă care evoluează rapid și că se mențin necorelări continue ale competențelor în unele state membre.

               (9)

               Statele membre au solicitat măsuri la nivelul Uniunii, destinate îmbunătățirii fluxului de informații cu privire la capacitatea de inserție profesională, la necorelările de competențe și la nevoile pieței forței de muncă. În special Raportul comun pentru 2015 al Consiliului și al Comisiei privind punerea în aplicare a Cadrului strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării profesionale (ET 2020) (7) propune promovarea relevanței învățământului superior pentru piața forței de muncă și pentru societate, inclusiv prin intermediul unor informații mai bune și al unei mai bune anticipări a nevoilor și rezultatelor pieței forței de muncă, de exemplu monitorizarea carierei absolvenților.

               (10)

               De asemenea, statele membre s-au angajat să asigure informații și reacții integrate constante, angajament asumat în cadrul concluziilor de la Riga din 2015 privind un nou set de obiective pe termen mediu în domeniul VET pentru perioada 2015-2020, prin acțiuni precum utilizarea datelor cu privire la capacitatea de inserție profesională a absolvenților VET și a unei combinații de date privind învățarea, intrarea pe piața forței de muncă și cariera, dezvoltarea capacităților actorilor de la nivel național de a utiliza datele referitoare la absolvenți în vederea adaptării programelor de cursuri, a profilurilor profesionale și a conținutului calificărilor din învățământul profesional și tehnic la noile cerințe economice și tehnice.

               (11)

               Ulterior, în Rezoluția privind promovarea dezvoltării socioeconomice și a incluziunii în UE prin educație: contribuția educației și formării profesionale la semestrul european 2016 (8), statele membre au subliniat importanța abordării cu prioritate a necorelării competențelor și a lipsei de personal calificat.

               (12)

               Aceasta s-a bazat pe activitățile anterioare. Statele membre au convenit, în cadrul concluziilor Consiliului privind antreprenoriatul în educație și formare (9) din 2014, să utilizeze, în măsura în care este posibil, informațiile privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților la evaluarea calității și eficienței educației și formării în materie de antreprenoriat.

               (13)

               În 2013, statele membre au convenit, în cadrul concluziilor Consiliului privind dimensiunea socială a învățământului superior (10), să faciliteze furnizarea de informații privind oportunitățile și rezultatele din sectorul educației și de pe piața forței de muncă.

               (14)

               De asemenea, statele membre au convenit, în cadrul concluziilor Consiliului privind capacitatea de inserție profesională a absolvenților educației și formării profesionale (11) din 2012, să stabilească un criteriu de referință potrivit căruia, până în 2020, 82 % dintre absolvenții cu vârste cuprinse între 20 și 34 de ani care și-au încheiat educația și formarea cu cel mult trei ani înainte de anul de referință să fie încadrați în muncă, precum și să monitorizeze proporția de absolvenți ai educației și formării încadrați în muncă, în vederea îmbunătățirii bazei de date concrete pentru dezvoltarea politicilor privind interfața dintre educație și formare, pe de o parte, și ocuparea forței de muncă, pe de altă parte, în timp ce statele membre și Comisia au convenit să colecteze informații calitative și exemple de bune practici pentru a completa monitorizarea cantitativă și pentru a consolida fundamentul pentru o elaborare a politicilor pe bază de date concrete.

               (15)

               Prin urmare, Comisia Europeană, în Comunicarea privind noua agendă pentru competențe în Europa (12), a acordat prioritate îmbunătățirii informațiilor privind competențele și a informării în vederea unor opțiuni de carieră mai bune, propunând o inițiativă privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților de învățământ terțiar, pentru a sprijini statele membre în îmbunătățirea informațiilor referitoare la tranziția absolvenților către piața forței de muncă. În acest context, prezenta recomandare oferă o abordare complementară inițiativelor statelor membre, iar angajamentele au un caracter voluntar,

         RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE:
   În conformitate cu dreptul național și al Uniunii relevant, în special cu Directiva 95/46/CE privind protecția datelor cu caracter personal (13), precum și în conformitate cu resursele disponibile și cu circumstanțele naționale și în strânsă cooperare cu toate părțile interesate relevante:

               1.

               Să îmbunătățească disponibilitatea și calitatea datelor cu privire la activitățile absolvenților (14) și, după caz, ale persoanelor care părăsesc învățământul superior sau educația și formarea profesională fără a absolvi, inclusiv să înregistreze progrese până în 2020 în ceea ce privește instituirea unor sisteme de monitorizare a parcursului profesional al absolvenților care să includă:

                           (a)

                           colectarea de date administrative statistice relevante, anonimizate, din bazele de date referitoare la educație, fiscalitate, populație și securitatea socială;

                           (b)

                           elaborarea de anchete longitudinale cu privire la absolvenți, la nivelul sistemului de învățământ și, după caz, la nivel instituțional, ca semn de recunoaștere a importanței datelor calitative referitoare la tranziția absolvenților către piața muncii sau către o educație și formare suplimentară și la parcursul lor profesional ulterior și

                           (c)

                           posibilitatea ca autoritățile publice să asocieze, pe o bază anonimizată, date din diferite surse, în vederea creării unei imagini complexe a rezultatelor absolvenților.

      Conținutul datelor care urmează a fi colectate

               2.

               În semn de recunoaștere a ambiției care stă la baza prezentei recomandări a Consiliului de a îmbunătăți comparabilitatea datelor, statele membre ar trebui să colecteze date în următoarele domenii:

                           (a)

                           informații sociobiografice și socioeconomice;

                           (b)

                           informații privind educația și formarea;

                           (c)

                           informații privind încadrarea în muncă sau continuarea educației și formării;

                           (d)

                           relevanța educației și formării pentru încadrarea în muncă sau pentru învățarea pe tot parcursul vieții;

                           (e)

                           progresul în carieră.

      Anchete longitudinale cu privire la absolvenți

               3.

               Să asigure o rată ridicată de răspuns, reprezentativă și constantă, la anchetele longitudinale cu privire la absolvenți și, acolo unde este posibil, la monitorizarea parcursului profesional al absolvenților care au migrat fie în scopul educației și formării, fie după finalizarea educației și formării lor.

      Cooperarea europeană

               4.

               Să participe la o rețea de experți, care să încurajeze cooperarea și învățarea reciprocă între statele membre în ceea ce privește sistemele de monitorizare a parcursului profesional și dezvoltarea în continuare a acestora. Această rețea va explora opțiunile de elaborare a unor date comparabile și a unor definiții comune, astfel cum se menționează la punctul 2. În ceea ce privește anchetele longitudinale, astfel cum se menționează la punctele 3 și 9, rețeaua va explora opțiunile de elaborare a unor principii comune, frecvența optimă și modul de monitorizare a parcursului profesional al absolvenților care au migrat.

               5.

               Această rețea urmează a fi organizată în conformitate cu structurile actuale de guvernanță pentru cooperare în cadrul strategic pentru cooperarea europeană în domeniul educației și formării profesionale 2020, fără a aduce atingere vreunei noi structuri care ar putea urma acestuia.

      Diseminarea și valorificarea rezultatelor

               6.

               Să ia măsuri pentru a asigura diseminarea în timp util, în mod regulat și pe scară largă și exploatarea rezultatelor analizei privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților, având ca obiective:

                           (a)

                           consolidarea orientării profesionale pentru potențialii studenți, pentru actualii studenți și pentru absolvenți;

                           (b)

                           sprijinirea conceperii și actualizării programelor de învățământ, pentru a îmbunătăți dobândirea de competențe relevante și capacitatea de inserție profesională;

                           (c)

                           îmbunătățirea corelării competențelor, pentru a sprijini competitivitatea și inovarea la nivel local, regional și național, precum și pentru a soluționa deficitul de competențe;

                           (d)

                           prognozarea și planificarea pentru nevoile aflate în continuă evoluție din domeniul ocupării forței de muncă, al educației și din domeniul social și

                           (e)

                           contribuția la elaborarea de politici atât la nivel național, cât și la nivelul Uniunii.

      Finanțarea

               7.

               Să asigure sustenabilitatea inițiativelor de monitorizare a parcursului profesional al absolvenților prin alocarea de resurse adecvate multianuale, prin utilizarea de surse de finanțare naționale sau europene, cum ar fi programul Erasmus+ sau fondurile structurale și de investiții europene, dacă este cazul și în conformitate cu resursele existente, cu temeiul juridic și cu prioritățile stabilite pentru perioada 2014-2020, fără a aduce atingere negocierilor privind următorul cadru financiar multianual.

      Raportarea

               8.

               În termen de doi ani de la adoptarea prezentei recomandări, precum și ulterior la intervale regulate, să evalueze și să raporteze Comisiei, prin intermediul rețelei de experți, cu privire la progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentei recomandări.

         RECOMANDĂ COMISIEI:

               9.

               Să elaboreze etapa-pilot a unei anchete europene cu privire la absolvenții de învățământ terțiar (15), care să urmărească îmbunătățirea disponibilității informațiilor comparabile referitoare la încadrarea în muncă și la rezultatele sociale ale absolvenților, ținând seama de rezultatele Studiului de fezabilitate cu privire la absolvenții europeni (16) și de experiențele statelor membre cu privire la sistemele lor de monitorizare a parcursului profesional al absolvenților. În termen de trei ani de la adoptarea prezentei recomandări, să prezinte rețelei de experți un raport privind rezultatele acestui studiu-pilot. În cazul în care etapa-pilot se desfășoară cu succes, Comisia va consulta statele membre pentru a decide dacă să lanseze pe deplin o anchetă europeană cu privire la absolvenții de învățământ terțiar.

               10.

               Să acorde sprijin pentru consolidarea capacităților, în funcție de necesități, în vederea instituirii de sisteme de monitorizare a parcursului profesional al absolvenților, pe baza bunelor practici. În cazul educației și formării profesionale, acesta va include o inventariere cuprinzătoare în rândul statelor membre care să abordeze opțiuni de cooperare la nivelul Uniunii și care ar putea servi drept bază pentru examinarea fezabilității unei anchete europene cu privire la absolvenții de educație și formare profesională, dacă se consideră necesar. De asemenea, în contextul consolidării capacităților, se va acorda sprijin pentru cooperarea între autorități, furnizorii de educație și formare profesională și serviciile de orientare profesională, pentru a îmbunătăți disponibilitatea, comparabilitatea și fiabilitatea datelor privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților.

               11.

               Să promoveze învățarea reciprocă și schimbul de bune practici, să consolideze cooperarea prin înființarea și sprijinirea rețelei de experți, precum și să coopereze cu alte grupuri de experți relevante, cu organizațiile internaționale și cu instituțiile și agențiile UE.

               12.

               Să se asigure că rezultatele analizei privind monitorizarea parcursului profesional al absolvenților sunt puse la dispoziție pentru a fi utilizate de statele membre și de părțile interesate.

               13.

               Să sprijine, după caz, utilizarea surselor de finanțare europene, cum ar fi programul Erasmus+ sau fondurile structurale și de investiții europene, în conformitate cu capacitatea lor financiară, cu temeiul juridic, cu procedurile decizionale și cu prioritățile stabilite pentru perioada 2014-2020, fără a aduce atingere negocierilor privind următorul cadru financiar multianual.

               14.

               Să raporteze Consiliului cu privire la punerea în aplicare a prezentei recomandări în termen de cinci ani de la adoptarea acesteia.

      Adoptată la Bruxelles, 20 noiembrie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         M. REPS

      (1)  COM/2015/0690 final.

      (2)  Decizia (UE) 2015/1848 a Consiliului din 5 octombrie 2015 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2015 (JO L 268, 15.10.2015, p. 28).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  Recomandarea Parlamentului European și a Consiliului din 18 iunie 2009 privind stabilirea unui cadru european de referință pentru asigurarea calității în educație și formare profesională (JO C 155, 8.7.2009, p. 1).

      (5)  În ceea ce privește impactul sexului și al provenienței din familii de migranți asupra tranziției de la școală la piața forței de muncă, a se vedea documentul OCDE/Uniunea Europeană (2015), Indicators of Immigrant Integration 2015 – Settling In (Indicatori pentru 2015 referitori la integrarea imigranților – Instalarea), capitolul 13.

      (6)  SWD/2016/0195 final.

      (7)  JO C 417, 15.12.2015, p. 25.

      (8)  Rezoluția Consiliului și a reprezentanților guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, din 24 februarie 2016 privind promovarea dezvoltării socioeconomice și a incluziunii în UE prin educație: contribuția educației și formării profesionale la semestrul european 2016 (JO C 105, 19.3.2016, p. 1).

      (9)  JO C 17, 20.1.2015, p. 2.

      (10)  JO C 168, 14.6.2013, p. 2.

      (11)  JO C 169, 15.6.2012, p. 11.

      (12)  COM(2016) 381 final.

      (13)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

      (14)  În sensul prezentei recomandări a Consiliului, „absolvent” înseamnă o persoană care a finalizat orice nivel de învățământ superior sau de educație și formare profesională (la nivelul CEC 4 și superior). Totuși, este recunoscut faptul că unele state membre dispun, de asemenea, de inițiative de monitorizare a persoanelor care părăsesc școala.

      (15)  La nivelul CEC 5 și superior.

      (16)  Studiul de fezabilitate cu privire la absolvenții europeni vizează doar învățământul superior.


               30.11.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   Cea de-a 69-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite
   Recomandarea Parlamentului European din 2 aprilie 2014 adresată Consiliului privind cea de a 69-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Parlamentul European,

               —

               având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), în special articolele 21 și 34,

               —

               având în vedere propunerea de recomandare adresată Consiliului privind cea de-a 69-a sesiune a Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite (AGONU) de Alexander Graf Lambsdorff, în numele Grupului ALDE (B7–0014/2014),

               —

               având în vedere cea de-a 68-a sesiune a AGONU,

               —

               având în vedere recomandarea sa din 11 iunie 2013 adresată Consiliului privind cea de a 68-a sesiune a AGONU (1),

               —

               având în vedere prioritățile Uniunii Europene pentru cea de a 68-a sesiune a AGONU, adoptate de Consiliu la 24 iunie 2013 (2),

               —

               având în vedere Rezoluția AGONU din 3 mai 2011 referitoare la participarea Uniunii Europene la activitățile Organizației Națiunilor Unite (3) și Rezoluția Parlamentului European din 11 mai 2011 referitoare la UE ca actor global: rolul său în cadrul organizațiilor multilaterale (4),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 25 noiembrie 2010 referitoare la cea de-a zecea aniversare a Rezoluției 1325 (2000) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite privind femeile, pacea și securitatea (5),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 7 iulie 2011 referitoare la politicile externe ale UE în favoarea democratizării (6),

               —

               având în vedere Rezoluția 2106 din 24 iunie 2013 a Consiliului de Securitate al ONU referitoare la depunerea unor eforturi sporite de abolire a impunității pentru autorii actelor de violență sexuală și rezoluțiile anterioare referitoare la această problematică (7),

               —

               având în vedere Recomandarea sa din 18 aprilie 2013 adresată Consiliului privind principiul „responsabilității de a proteja” al ONU (8),

               —

               având în vedere Rezoluția sa adoptată la 8 octombrie 2013 privind corupția în sectoarele public și privat: impactul asupra drepturilor omului în țările terțe (9),

               —

               având în vedere Rezoluția sa din 7 februarie 2013 referitoare la cea de a 22-a sesiune a Consiliului ONU pentru Drepturile Omului (10),

               —

               având în vedere articolul 121 alineatul (3) și articolul 97 din Regulamentul său de procedură,

               —

               având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe și avizul Comisiei pentru dezvoltare (A7-0250/2014),

               A.

               întrucât angajamentul în favoarea unui multilateralism eficace, în cadrul căruia Organizația Națiunilor Unite (ONU) constituie un pilon central, este un element intrinsec al politicii externe a UE, întemeiat pe convingerea că, pentru îndeplinirea obiectivelor comune și soluționarea crizelor, provocărilor și amenințărilor globale, este necesar un sistem multilateral eficace;

               B.

               întrucât UE, împreună cu statele sale membre, este cel mai important contribuitor la sistemul ONU (atât în ceea ce privește bugetul regulat și programe și fondurile organizației, cât și în ceea ce privește bugetul de menținere a păcii);

               C.

               întrucât un parteneriat UE-ONU puternic și stabil este fundamental pentru activitățile ONU din cadrul tuturor celor trei piloni – pace și securitate, drepturile omului și dezvoltare – și este, de asemenea, esențial pentru rolul UE de actor mondial;

               D.

               întrucât drepturile omului și democrația sunt valori fundamentale ale UE și figurează printre principiile și obiectivele acțiunii externe europene; întrucât respectarea, promovarea și apărarea universalității și indivizibilității drepturilor omului sunt fundamentale pentru unitatea și integritatea europeană;

               E.

               întrucât actualele curbe ale emisiilor prefigurează o încălzire cu 2 oC în 20-30 de ani și o încălzire cu 4 oC până în 2100, conform raportului comandat de Banca Mondială și intitulat „Turn Down the Heat”; întrucât Secretarul General al ONU, Ban Ki-moon, a invitat șefii de stat la summitul privind clima din septembrie 2014, în vederea asumării unor angajamente clare vizând adoptarea unor măsuri suplimentare cu privire la schimbările climatice;

               F.

               întrucât, în calitate de lider în clasamentul mondial al donatorilor, UE sprijină atât intensificarea eforturilor depuse în vederea respectării termenul de îndeplinire a Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM), prevăzut în 2015, cât și o abordare comună ce vizează eradicarea sărăciei și dezvoltarea durabilă;

               G.

               întrucât tema prioritară a celei de a 58-a sesiuni a Comisiei pentru Statutul Femeii va fi dedicată provocărilor și realizărilor în ceea ce privește transpunerea în practică a Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului pentru femei și fete;

               H.

               întrucât corupția din sectorul public și privat perpetuează și agravează inegalitățile și discriminarea atunci când se pune problema de a beneficia în condiții de egalitate de drepturi civile, politice, economice, sociale și culturale și s-a dovedit că actele de corupție și încălcările drepturilor omului implică utilizarea necorespunzătoare a puterii, lipsa de răspundere și diferite forme de discriminare;

               I.

               întrucât dezvoltarea principiului responsabilității de a proteja constituie un progres important în direcția anticipării și prevenirii genocidelor, crimelor de război, purificării etnice și crimelor împotriva umanității, precum și în ceea ce privește reacția la acestea; întrucât acest principiu ar trebui aplicat într-un mod cât mai consecvent și uniform cu putință;

               J.

               întrucât ratificarea ambelor amendamente de la Kampala de către state și trecerea jurisdicției asupra infracțiunii de agresiune la Curtea Penală Internațională vor constitui o contribuție în plus la încetarea impunității pentru autorii acestei infracțiuni;

               K.

               întrucât, în situațiile în care se aplică responsabilitatea de a proteja, trebuie să se acorde cea mai mare importanță menținerii distincției dintre mandatele actorilor militari și cele ale actorilor umanitari, pentru a proteja perceperea neutralității și imparțialității tuturor actorilor umanitari și pentru a evita periclitarea furnizării efective a ajutoarelor și asistenței,

               1.

               adresează Consiliului recomandările următoare:

         Drepturile omului, democrația și statul de drept

               (a)

               să promoveze în mod activ urmările specifice ale declarației Reuniunii la nivel înalt privind statul de drept la nivel național și internațional din 24 septembrie 2012 și implementarea acesteia și să analizeze în ce măsură statul de drept poate fi corelat cu reflecțiile în curs pe tema ODM post-2015;

               (b)

               să consolideze eforturile internaționale urmărind recunoașterea caracterului universal, indivizibil, interdependent și corelat al tuturor drepturilor omului stipulate în convențiile ONU și asigurarea respectării acestora; să promoveze integrarea problematicii drepturilor omului și a libertăților de bază în toate aspectele activității ONU;

               (c)

               să încerce să consolideze procesul revizuirii periodice universale (RPU), prin includerea recomandărilor în dialogurile bilaterale și multilaterale cu membrii ONU, în special în cadrul dialogurilor sale privind drepturile omului; să încurajeze crearea unui mediu care să permită ONG-urilor să își aducă contribuția în diversele etape ale procesului de RPU;

               (d)

               să promoveze contribuția amplă a societății civile la diferitele mecanisme pentru drepturile omului ale ONU, inclusiv în diferitele etape ale procesului de revizuire periodică universală, pentru a contracara sau uniformiza represaliile și să sprijine edificarea capacității instituțiilor dedicate drepturilor omului, monitorizând totodată astfel de cazuri potențiale privind ONG-urile și societatea civilă;

               (e)

               să își reitereze sprijinul total față de Curtea Penală Internațională și să rămână vigilent cu privire la orice tentativă de subminare a legitimității, universalității și integrității sistemului creat prin Statutul de la Roma; să angajeze în mod activ statele care nu participă încă la acest sistem în sensul semnării și ratificării cu celeritate; să desfășoare campanii pentru ratificarea amendamentelor de la Kampala 2010 privind infracțiunea de agresiune, inclusiv de toate statele membre;

               (f)

               să militeze în mod activ în favoarea ratificării de către toți membrii Organizației Națiunilor Unite a Convenției Națiunilor Unite împotriva corupției și a Convenției Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate; să își intensifice eforturile în vederea încheierii negocierilor pentru o convenție cuprinzătoare privind terorismul internațional; să sprijine stabilirea unui raportor special al ONU pentru infracțiuni financiare, corupție și drepturile omului;

               (g)

               să solicite membrilor Adunării Generale a ONU transparență deplină în raportarea corporativă și combaterea corupției, spălarea banilor, paradisurile fiscale, fluxurile financiare ilicite și structurile fiscale dăunătoare, ca prioritate absolută în ordinea de zi a instituțiilor financiare și de dezvoltare internaționale;

               (h)

               să sublinieze faptul că câștigurile provenite din dezvoltare nu vor fi sustenabile fără o bună guvernare și fără instituții responsabile și democratice și fără statul de drept; prin urmare, noul cadru ar trebui să reflecte un angajament clar privind guvernarea democratică;

               (i)

               să promoveze prevenirea atrocităților și a altor încălcări grave prin transformarea Consiliului pentru Drepturile Omului mai curând într-un mecanism de prevenire și avertizare timpurie, decât într-un organism care reacționează strict la prevenirea unei accentuări viitoare a încălcării drepturilor omului;

               (j)

               să introducă inițiative cu tematică specifică, promovând responsabilitatea pentru încălcarea drepturilor omului și luând măsuri relevante care vizează preocupările-cheie privind drepturile omului în vederea abolirii pedepsei cu moartea și a protecției drepturilor persoanelor aflate în situații vulnerabile, precum copiii, femeile, persoanele LGBTI sau popoarele indigene;

               (k)

               să condamne abuzurile sistematice privind drepturile omului în Republica Islamică Iran;

      Tortura

               (l)

               să reitereze importanța combaterii torturii și a altor forme de rele tratamente și prioritatea pe care UE o acordă acestei probleme, în special în ceea ce privește copiii; să reînnoiască mandatul raportorului special pentru încă trei ani și să asigure o monitorizare eficace a rezoluțiilor trecute privind tortura; să demonstreze un angajament comun pentru eradicarea torturii și sprijinirea victimelor, în special prin continuarea sau, atunci când este cazul, inițierea contribuțiilor la Fondul voluntar al ONU pentru susținerea victimelor torturii instituit prin Protocolul opțional la Convenția împotriva torturii;

      Pedeapsa cu moartea

               (m)

               să continue combaterea utilizării pedepsei cu moartea și să sprijine cu tărie moratoriul, ca pas spre abolire; să continue să solicite cu insistență abolirea în întreaga lume; să solicite cu tărie țărilor care aplică încă pedeapsa capitală să publice cifre clare și precise cu privire la numărul sentințelor și al execuțiilor;

      Drepturile LGBTI

               (n)

               să își exprime preocuparea cu privire la creșterea recentă a legilor și practicilor discriminatorii și a actelor de violență împotriva persoanelor pe baza orientării lor sexuale și a identității de gen; să încurajeze monitorizarea îndeaproape a situației din Nigeria și Uganda, acolo unde legislațiile naționale amenință în mod grav libertatea minorităților sexuale; să reafirme sprijinul său pentru activitatea neîncetată a Înaltului Comisionar pentru Drepturile Omului în vederea combaterii acestor legi și practici discriminatorii și, în sens mai larg, pentru activitatea ONU cu privire la acest aspect; să recomande o participare activă în combaterea încercărilor de a submina drepturile respective;

      Dronele armate

               (o)

               să sprijine eforturile internaționale de promovare a unei mai mari transparențe și responsabilități în ceea ce privește utilizarea dronelor dotate cu arme; să desfășoare investigații în legătură cu omorurile cu țintă precisă și monitorizarea recomandărilor raportorilor speciali ai ONU privind execuțiile extrajudiciare, sumare sau arbitrare și combaterea terorismului;

         Pacea și securitatea

               (p)

               să sprijine misiunile de impunere și menținere a păcii prin furnizarea, acolo unde este cazul, a unui sprijin mai consistent (tehnic, financiar și în termeni de echipamente pentru forțele UE), în vederea dotării ONU cu instrumente de dezescaladare mai eficiente;

               (q)

               să se asigure că mandatele de menținere a păcii reflectă necesități pe termen lung pentru consolidarea statului și a instituțiilor și sprijinirea democrației, concentrându-se astfel pe o abordare cuprinzătoare pentru a putea să vizeze cauzele conflictului și fragilitatea statului;

               (r)

               să coopereze în ceea ce privește consolidarea rolului și a capacității organizațiilor regionale în menținerea păcii, prevenirea conflictelor, gestionarea crizelor civile și militare, precum și soluționarea conflictelor;

               (s)

               să solicite tuturor participanților la un conflict armat să își respecte pe deplin obligațiile în temeiul dreptului internațional, inclusiv accesul neîngrădit la asistență umanitară;

               (t)

               să se asigure că cadrul pentru dezvoltare post-2015 promovează o pace durabilă prin abordarea factorilor-cheie ai conflictului în vederea creării condițiilor de facilitare necesare pentru dezvoltare și respectarea drepturilor;

               (u)

               să se concentreze asupra încetării terorismului, indiferent dacă este stat sponsorizat sau de altă natură;

               (v)

               să se asigure că Conferința ONU privind stabilirea unei zone libere de arme de distrugere în masă în Orientul Mijlociu, care nu a avut loc în 2012 astfel cum s-a decis în cadrul Conferinței de revizuire a TNP din 2010, are loc în 2014;

               (w)

               să sprijine rezoluțiile Adunării Generale a ONU referitoare la armele cu uraniu sărăcit și să dezvolte o poziție comună a UE care să reflecte mai bine apelurile repetate ale Parlamentului pentru un moratoriu mondial de precauție și dezvoltarea unui consens mondial cu privire la posibilele riscuri asupra sănătății cetățenilor, sarcina complexă de gestionare postconflict și costurile financiare asociate cu utilizarea lor;

               (x)

               să se asigure că procesul de revizuire a arhitecturii ONU de consolidare a păcii, prevăzut a se desfășura în 2015, promovează principiul responsabilității de a proteja și rolul femeilor în consolidarea păcii;

         Responsabilitatea de a proteja

               (y)

               să acționeze în direcția instituirii responsabilității de a proteja ca normă internațională, menținând totodată echilibrul delicat dintre rolul statelor în cauză și comunitatea internațională și păstrând în centrul său principiul prevenirii conflictelor și utilizarea forței armate în ultimă instanță;

               (z)

               să se asigure, în această privință, că responsabilitatea de a preveni și de a stopa genocidele și atrocitățile în masă revine în principal statului în cauză, dar că, la rândul său, comunitatea internațională are un rol de jucat care prevalează asupra invocării suveranității;

               (aa)

               să promoveze conceptul-cheie potrivit căruia prevenirea necesită repartizarea responsabilității cu privire la colaborarea dintre statele implicate și comunitatea internațională și promovarea acestei colaborări;

               (ab)

               să se asigure, în cooperare cu toți partenerii internaționali, că eventualele noi evoluții ale conceptului responsabilității de a proteja respectă în totalitate dreptul umanitar internațional și sunt pe deplin consecvente cu acesta;

               (ac)

               să depună eforturi în vederea includerii protecției civililor în mandatele misiunilor de menținere a păcii întreprinse sub auspiciile ONU;

         Femeile și copiii

               (ad)

               să își reitereze angajamentul de a pune în aplicare rezoluțiile Consiliului de Securitate al ONU referitoare la femei, pace și securitate (11), care recunosc consecințele disproporționate ale războiului asupra femeilor, dar și rolul lor esențial în gestionarea conflictelor, soluționarea conflictelor și pacea durabilă;

               (ae)

               să sprijine și să promoveze cu fermitate punerea integrală în aplicare a Rezoluției 2106 a ONU referitoare la combaterea impunității pentru violențele sexuale produse în contextul conflictelor și să asigure consolidarea unor noi măsuri de responsabilizare, de prevenire a infracțiunilor și abuzurilor sexuale și de sprijinire a victimelor acestora;

               (af)

               să prioritizeze încetarea căsătoriilor între copii;

               (ag)

               să se asigure că femeile sunt reprezentate în toate etapele proceselor de pace și că ele participă la diplomația preventivă, la alerta timpurie și la monitorizarea securității, precum și la comisiile de anchetă în situațiile postconflictuale;

               (ah)

               să asigure o concentrare pe educația pentru fete;

               (ai)

               să participe în mod activ la cea de-a 58-a sesiune a Comisiei privind statutul femeilor pentru a nu submina „acquis-ul” Platformei de acțiune de la Beijing a ONU precum, de exemplu, accesul la educație și sănătate ca drept fundamental al omului; să condamne cu fermitate utilizarea violenței sexuale împotriva femeilor ca tactică de război, inclusiv infracțiunile precum violurile în masă, sclavia sexuală, prostituția forțată, persecuțiile pe motiv de gen, inclusiv mutilarea genitală a femeilor, traficul de persoane, căsătoriile timpurii și forțate, crimele de onoare și toate celelalte forme de violență sexuală de o gravitate comparabilă; să semneze și să ratifice Convenția Consiliului Europei privind prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a violenței domestice;

               (aj)

               să invite statele membre să ratifice cel de-al treilea protocol opțional la Convenția ONU cu privire la drepturile copilului, care să le permită copiilor să își prezinte plângerile comisiei;

         Programul de dezvoltare pentru perioada de după 2015

               (ak)

               să recunoască faptul că au fost făcute progrese semnificative și substanțiale către atingerea Obiectivelor de dezvoltare ale mileniului; să utilizeze la nivel optim etapa pregătitoare a Summitului din septembrie 2015 privind programul de după 2015, să asigure coerența și coordonarea între statele membre ale UE cu privire la domeniile prioritare și obiectivele centrale pe care UE dorește să le promoveze, astfel încât să se evite inconsecvența și ilizibilitatea ce decurg din stabilirea unei liste de obiective mult prea lungi; să sublinieze că o atenție deosebită trebuie acordată necesităților țărilor cel mai puțin dezvoltate și țărilor în care se desfășoară conflicte sau care se află în perioade post-conflictuale; să asigure asumarea acestor obiective de țările în curs de dezvoltare;

               (al)

               să evidențieze faptul că eforturile globale de realizare a ODM-urilor ar trebui să fie consolidate în timpul rămas până la termenul limită din 2015 și să se axeze pe zonele în care procesul a rămas în urmă cel mai mult;

               (am)

               să se asigure că eradicarea sărăciei rămâne o prioritate în noul cadru unic și integrat, împreună cu lupta împotriva inegalității și promovarea dezvoltării sustenabile, a securității alimentare și a egalității de gen;

               (an)

               să acționeze în vederea adoptării unui cadru unic, cuprinzător și integrat pentru ODM post-2015, cu criterii de referință clare care includ aspectele-cheie ale dezvoltării și sustenabilității; să se asigure că acest cadru are un caracter universal și mondial, promovând prosperitatea, drepturile omului și bunăstarea pentru toți;

               (ao)

               să urmărească o abordare bazată pe drepturile omului și să se asigure că drepturile omului în universalitatea lor vor ocupa o poziție centrală în cadrul post-2015;

               (ap)

               să solicite o abordare internațională coerentă și cuprinzătoare de finanțare post-2015, care să abordeze într-un mod predictibil toate dimensiunile unei dezvoltări durabile și, în concordanță cu concluziile Consiliului din decembrie 2013, să promoveze în continuare, în cadrul sistemului ONU, procese de reflecție privind surse alternative de finanțare și alte mijloace de punere în aplicare a asistenței, în special măsuri de investiții private și mijloace nefinanciare;

               (aq)

               să se asigure că noile obiective ambițioase vor fi susținute prin finanțări la fel de ambițioase și inovatoare vizând dezvoltarea;

               (ar)

               dat fiind faptul că chestiunile ecologice și legate de dezvoltare tind să fie tratate separat la nivel mondial, să caute noi modalități de a depăși această divizare și de a edifica punți între aceste domenii interconectate, printre altele, din punct de vedere instituțional;

               (as)

               să reamintească angajamentul asumat de țările dezvoltate la COP16 în Cancun (2010) de a oferi 100 de miliarde de dolari sub formă de finanțări noi și suplimentare, anual până în 2020, pentru a răspunde necesităților impuse de schimbările climatice în țările în curs de dezvoltare; să sublinieze că aceste fonduri au drept scop asigurarea unei alocări echilibrate între adaptare și atenuare;

         Altele

      Viața privată în era digitală

               (at)

               să întreprindă toate măsurile legislative și administrative pentru a pune în aplicare pe deplin recomandările formulate în Rezoluția AGONU (12), astfel încât să garanteze că, atât în mediul online, cât și în afara acestuia, cetățenii dispun de aceleași drepturi, și îndeosebi revizuirea procedurilor, a practicii și a legislației și instituirea unor mecanisme de supraveghere independente și eficace, punând accentul pe importanța protejării datelor;

               (au)

               pentru a reafirma angajamentul asumat de UE cu privire la această problematică la nivel mondial, să promoveze în mod activ realizarea, de către toți membrii ONU, a unor acțiuni specifice pentru a da curs acestei rezoluții;

      Tratatul privind comerțul cu arme

               (av)

               să promoveze în mod activ semnarea și ratificarea cu promptitudine, de către toți membrii ONU, inclusiv toți membrii UE, a Tratatului privind comerțul cu arme, pentru a permite comunității internaționale să abordeze cu eficacitate consecințele negative ale lipsei de transparență și ale reglementării ineficiente a comerțului cu arme și muniții convenționale și tehnologii periculoase, care favorizează izbucnirea conflictelor armate la nivel mondial și sunt utilizate pentru a încălca drepturile omului; să angajeze alte state, organizații regionale și internaționale relevante și societatea civilă în direcția promovării, în această privință, a unei extinderi mai mari a sferei de aplicare a Tratatului privind comerțul cu arme;

      UE la ONU

               (aw)

               să sprijine în mod activ o reformă cuprinzătoare a sistemului Națiunilor Unite și, în special, a Consiliului de Securitate al ONU, pentru a consolida legitimitatea, reprezentarea regională, responsabilitatea și eficacitatea sa; să depună eforturi în vederea îndeplinirii obiectivului UE de a obține un loc comun în cadrul unui CSONU lărgit;

               (ax)

               să asigure coerența și eficacitatea UE ca actor mondial, cu scopul de a acționa în mod rapid și cuprinzător și de a transmite un mesaj unitar, prin îmbunătățirea coordonării pozițiilor statelor membre și a cooperării dintre SEAE și statele membre; în această privință, să încurajeze SEAE să acționeze în direcția unei mai mari coerențe a UE, în special prin intermediul delegațiilor UE de la New York și Geneva;

               (ay)

               să sprijine rolul parlamentelor și a adunărilor regionale în cadrul sistemului ONU și al parlamentarismului mondial;

               (az)

               să sporească cooperarea fructuoasă în sprijinul multilateralismului și al guvernării la nivel mondial și să evidențieze importanța parteneriatului strategic dintre UE și PNUD, care a sărbătorit zece ani în februarie 2014;

               (ba)

               să crească facă cunoscut la un public cât mai larg că anul 2015 va fi declarat Anul european pentru dezvoltare, ceea ce va crea un impuls fără precedent pentru îmbunătățirea modului în care publicul european conștientizează provocările mondiale și importanța noilor obiective de dezvoltare care vor fi convenite.

      Schimbările climatice

               (bb)

               să sublinieze faptul că provocările mondiale persistă și este de așteptat să crească și că schimbările climatice și degradarea mediului amenință să acționeze în sens opus progreselor înregistrate în realizarea ODM; să-și intensifice, în consecință, acțiunile legate de schimbările climatice la Summitul ONU pentru schimbările climatice din 2014, pentru a edifica o bază solidă ce va contribui la reușita negocierilor și la realizarea de progrese susținute în direcția reducerii emisiilor și a întăririi strategiilor de adaptare în cadrul Convenției-cadru a ONU asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) din 2015; să dea un exemplu și să adopte un cadru ambițios obligatoriu pentru politica privind clima, cu obiective potrivite în timp pentru summit, pentru a avea o influență pozitivă asupra negocierilor;

               (bc)

               să participe activ la dezbaterile referitoare la termenul de „refugiat climatic”, inclusiv la eventuala sa definire juridică în cadrul dreptului internațional sau în orice acord internațional cu forță de lege;

               (bd)

               să reitereze, cu ocazia celei de-a treia Conferințe internaționale din septembrie 2014, sprijinul UE în favoarea statelor insulare mici în curs de dezvoltare;

         Siria

               (be)

               să acționeze în direcția găsirii unei soluții politice sustenabile pentru Siria care să oprească violența și să promoveze o tranziție democratică ce îndeplinește aspirațiile legitime ale sirienilor; să sprijine punerea în aplicare în totalitate a concluziilor Conferinței de la Geneva I și, ținând seama de importanța Conferinței de la Geneva II în calitatea sa de forum unic ce permite desfășurarea de negocieri directe de pace și privind tranziția democratică între părțile aflate în conflict, să continue desfășurarea procesului Geneva II;

               (bf)

               să acționeze în direcția includerii tuturor actorilor relevanți la nivel global și regional în cadrul Conferinței II de la Geneva, recunoscând faptul că diverși mulți actori joacă un rol decisiv în cadrul crizei siriene;

               (bg)

               să convoace o conferință internațională consacrată crizei refugiaților sirieni care să se axeze pe eforturile umanitare, acordând prioritate sprijinirii țărilor-gazdă din regiune și crescând participarea Uniunii Europene la eforturile diplomatice menite să pună capăt conflictului;

               (bh)

               să acționeze urgent în direcția implementării rapide a Rezoluției 2139 a CSONU referitoare la situația umanitară din Siria, astfel încât să se faciliteze, în sfârșit, accesul în siguranță, nestingherit și imediat la toate persoanele în nevoie, inclusiv peste frontiere și liniile de conflict; să asigure îndepărtarea, transferul și distrugerea în condiții de totală transparență a armelor chimice din Siria;

               (bi)

               să stimuleze cooperarea internațională în ceea ce privește distrugerea armelor chimice ale Siriei și solicită ca decizia Consiliului executiv al Organizației pentru Interzicerea Armelor Chimice din 27 septembrie 2013 să fie pusă pe deplin în aplicare;

               (bj)

               să sprijine toate eforturile pentru a asigura responsabilitatea pentru încălcarea drepturilor omului și a dreptului umanitar internațional în Siria și să promoveze în mod activ sesizarea de către Consiliul de Securitate a situației din Siria la Curtea Penală Internațională;

         Sudanul de Sud

               (bk)

               să încurajeze toate părțile să respecte acordul de încetare a ostilităților (încetare a focului) semnat la 23 ianuarie 2014, inclusiv dispozițiile care solicită actorilor implicați în conflict să se abțină de la atacurile împotriva civililor și să asigure un acces sigur al lucrătorilor umanitari în zonele afectate de conflict din Sudanul de Sud; să sublinieze faptul că prezentul acord nu este decât un prim pas către pace și reconciliere, atunci când se ia în considerare situația din Sudanul de Sud, inclusiv lupta politică pentru conducere din țară, care a provocat ciocniri etnice din ce în ce mai grave și a condus la strămutarea a peste 650 000 de persoane;

               (bl)

               să sprijine agenda de edificare a statului privind Sudanul de Sud, precum și o reconciliere genuină și un proces de pace integrator, pentru a asigura o stabilitate durabilă; să ofere asistență în abordarea problemei corupției, care afectează perspectivele de instituire a unei democrații libere și echitabile, a stabilității, dezvoltării durabile și creșterii economice;

               (bm)

               să condamne încălcările răspândite ale drepturilor omului și abuzurile comise; să salute și să susțină eforturile depuse de către Reprezentantul Special al Uniunii Europene pentru Cornul Africii, Alexander Rondos, de către Reprezentantul Special al ONU, Hilde Johnson, și de Uniunea Africană, precum și consolidarea capacității Misiunii ONU din Republica Sudanul de Sud de a întreprinde anchete cu privire la drepturile omului;

               (bn)

               să condamne atacurile comise asupra personalului umanitar și bunurilor, amestecul în activitățile de ajutorare și jefuirea la scară largă a proviziilor care se petrece în Sudanul de Sud și ridică obstacole majore în calea eforturilor de a ajunge la populațiile civile ce au nevoie de ajutoare;

               (bo)

               să solicite constituirea unei comisii internaționale independente de anchetă care să investigheze cu privire la toate încălcările drepturilor omului și a dreptului umanitar despre care se presupune că au fost comise de la izbucnirea conflictului; să insiste ca persoanele responsabile să fie trase la răspundere.

         Republica Centrafricană

               (bp)

               să asigure o bună cooperare și complementaritate a eforturilor internaționale necesare pentru a stabiliza Republica Centrafricană și să acționeze în vederea adoptării unei abordări cuprinzătoare a acestei crize cu multe fațete; să sprijine procesul de tranziție politică și să contribuie la instituirea unor instituții democratice funcționale, capabile să combată încălcările drepturilor omului, să protejeze cetățenii, să pună capăt violențelor și să calmeze tensiunile sectare din țară; să asigure în continuare sprijinul financiar necesar pentru a obține o dezvoltare economică viabilă; să lanseze eforturile urmărind să răspundă la criza umanitară fără precedent cu care se confruntă țara;

               (bq)

               să sprijine eforturile depuse de comunitatea internațională, în special Uniunea Africană, ONU și Franța, și de către autoritățile Africii Centrale de a stabiliza țara; să pună în aplicare rapid decizia UE din 20 ianuarie 2014 de a stabili operația militară de legătură a UE și de a accelera procedurile de mobilizare a forțelor pe teren;

         Conflictul israelo-palestinian

               (br)

               să sprijine negocierile în curs și încercările actuale de a identifica modalități de soluționare a conflictului, depunând, în paralel, eforturi în sprijinul procesului de reconciliere palestinian, în scopul de a reuni palestinienii care trăiesc în Cisiordania, Ierusalimul de Est și Fâșia Gaza;

               (bs)

               să garanteze că AGONU pune la dispoziție, în cooperare cu UE și SUA, toate instrumentele necesare pentru a asigura sustenabilitatea și eficacitatea unei soluții bazate pe existența a două state, pe baza granițelor din 1967 cu Ierusalim în calitate de capitală a ambelor state și cu Statul Israel având granițe sigure și recunoscute și un stat palestinian independent, democratic, contiguu și viabil, trăind unul alături de celălalt în pace și securitate;

               2.

               încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Înaltului Reprezentant/Vicepreședintelui, Reprezentantului Special al UE pentru Drepturile Omului, Consiliului și, spre informare, Comisiei.

      (1)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Consiliul Uniunii Europene 11521/13.

      (3)  Rezoluția AGONU A/RES/65/276.

      (4)  JO C 377 E, 7.12.2012, p. 66.

      (5)  JO C 99 E, 3.4.2012, p. 56.

      (6)  JO C 33 E, 5.2.2013, p. 165.

      (7)  Rezoluția S/RES/2106(2013) a Consiliului de Securitate al ONU.

      (8)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Texte adoptate, P7_TA(2013)0055.

      (11)  Rezoluțiile S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008) ale Consiliului de Securitate al ONU), S/RES/1888(2009), S/RES/1889 (2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) și S/RES/2122(2013).

      (12)  Rezoluția AGONU A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 4 octombrie 2018 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Lietuvos bankas (BCE/2018/23)

text:
               12.10.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 370/1

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 4 octombrie 2018
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Lietuvos bankas
      (BCE/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  Mandatul auditorilor externi actuali ai Lietuvos bankas, UAB PricewaterhouseCoopers, a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2017.

                  (3)

                  Prin Recomandarea BCE/2018/15 a Băncii Centrale Europene (1), BCE a recomandat desemnarea UAB Deloitte Lietuva drept auditori externi ai Lietuvos bankas pentru exercițiile financiare 2018-2021. UAB Deloitte Lietuva nu a acceptat desemnarea și, prin urmare, este necesar să se desemneze auditori externi începând cu exercițiul financiar 2018.

                  (4)

                  Lietuvos bankas a selectat UAB Ernst & Young Baltic drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2018-2021,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea UAB Ernst & Young Baltic drept auditori externi ai Lietuvos bankas pentru exercițiile financiare 2018-2021.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 4 octombrie 2018.

               Președintele BCE

            Mario DRAGHI

         (1)  Recomandarea BCE/2018/15 a Băncii Centrale Europene din 18 mai 2018 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Lietuvos bankas (JO C 181, 28.5.2018, p. 1).