               15.12.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 506/109

      P9_TA(2021)0163
      Relațiile UE-India
      Recomandarea Parlamentului European din 29 aprilie 2021 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind relațiile UE-India (2021/2023(INI))
      (2021/C 506/17)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere viitoarea reuniune UE-India la nivel de lideri anunțată să aibă loc la 8 mai 2021, la Porto, în Portugalia,

                  —

                  având în vedere Parteneriatul strategic dintre UE și India inițiat în 2004,

                  —

                  având în vedere Acordul de cooperare UE-India din 1994,

                  —

                  având în vedere declarația comună și Parteneriatul strategic UE – India, O foaie de parcurs pentru 2025 (1) adoptată în cadrul summitului virtual UE-India din 15 iulie 2020, precum și alte declarații comune semnate recent, inclusiv în domeniile combaterii terorismului, climei și energiei, urbanizării, migrației și mobilității și parteneriatului privind apa;

                  —

                  având în vedere comunicarea comună a Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR) și a Comisiei din 20 noiembrie 2018 intitulată „Elemente pentru o strategie a UE privind India” (JOIN(2018)0028) și concluziile aferente ale Consiliului referitoare la Strategia UE privind India din 10 decembrie 2018 (14634/18),

                  —

                  având în vedere comunicarea comună a VP/ÎR și a Comisiei din 19 septembrie 2018 intitulată „Conectarea Europei cu Asia – Elemente constitutive pentru o strategie a UE” (JOIN(2018)0031) și concluziile aferente ale Consiliului din 15 octombrie 2018 (13097/18),

                  —

                  având în vedere concluziile Consiliului din 28 mai 2018 privind cooperarea consolidată a UE în domeniul securității în și cu Asia (9265/1/18 REV 1),

                  —

                  având în vedere comunicarea Comisiei din 4 septembrie 2001 intitulată „Europa și Asia: Un cadru strategic pentru parteneriate intensificate” (COM(2001)0469),

                  —

                  având în vedere viitorul regulament de instituire a Instrumentului de vecinătate, cooperare pentru dezvoltare și cooperare internațională 2021-2027 (2018/0243(COD)),

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 20 ianuarie 2021 referitoare la punerea în aplicare a politicii externe și de securitate comune – raportul anual pe 2020 (2), rezoluția sa din 21 ianuarie 2021 referitoare la conectivitate și relațiile UE-Asia (3) și rezoluția sa din 13 septembrie 2017 referitoare la relațiile politice ale UE cu India (4), precum și alte rezoluții anterioare referitoare la India, inclusiv cele referitoare la cazurile de încălcare a drepturilor omului, a democrației și a statului de drept,

                  —

                  având în vedere recomandarea sa din 28 octombrie 2004 adresată Consiliului privind relațiile dintre UE și India (5),

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 29 septembrie 2005 privind relațiile dintre UE și India: Un parteneriat strategic (6),

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 13 aprilie 2016 referitoare la UE într-un mediu global în schimbare – o lume mai conectată, mai contestată și mai complexă (7),

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 10 mai 2012 referitoare la pirateria maritimă (8),

                  —

                  având în vedere rezoluția sa din 27 octombrie 2016 referitoare la securitatea și neproliferarea nucleară (9),

                  —

                  având în vedere cea de a 10-a reuniune a Parteneriatului parlamentar Asia-Europa (ASEP10), care a avut loc la Bruxelles în perioada 27-28 septembrie 2018, precum și declarația respectivă adoptată, precum și cea de a 11-a reuniune a Parteneriatului parlamentar Asia-Europa (ASEP11), care a avut loc la Phnom Penh, Cambodgia, în perioada 26-27 mai 2021,

                  —

                  având în vedere Dialogul la nivel înalt UE-India privind comerțul și investițiile, a cărui primă reuniune a avut loc la 5 februarie 2021,

                  —

                  având în vedere misiunea Comisiei pentru afaceri externe în India din 21-22 februarie 2017,

                  —

                  având în vedere Planul de acțiune al UE privind drepturile omului și democrația pentru perioada 2020-2024,

                  —

                  având în vedere Concluziile Consiliului din 22 februarie 2021 privind prioritățile UE pentru 2021 în cadrul forurilor ONU însărcinate cu apărarea drepturilor omului (6326/21),

                  —

                  având în vedere Orientările tematice ale UE privind drepturile omului, inclusiv cele ale apărătorilor drepturilor omului și protecția și promovarea libertății de religie sau de convingere,

                  —

                  având în vedere articolul 118 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere scrisoarea Comisiei pentru comerț internațional și având în vedere competențele sale în temeiul anexei VI la Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A9-0124/2021),

                  A.

                  întrucât UE și India urmează să convoace o reuniune a liderilor la 8 mai 2021 la Porto, Portugalia, ca urmare a angajamentului lor de a se reuni periodic la cel mai înalt nivel și de a întări parteneriatul strategic instituit în 2004, pentru a îmbunătăți cooperarea economică și politică;

                  B.

                  întrucât parteneriatul strategic UE-India s-a accelerat în ultimii ani, reflectând voința politică reînnoită de a-și întări dimensiunea strategică și, în urma evoluției de la un parteneriat economic la o relație care se extinde în mai multe sectoare, reflectând puterea geopolitică în creștere a Indiei și valorile democratice comune;

                  C.

                  întrucât UE și India, în calitate de cele mai mari două democrații din lume, au legături politice, economice, sociale și culturale puternice; întrucât, cu toate acestea, relațiile bilaterale nu și-au atins încă potențialul maxim și necesită un dialog politic sporit; întrucât liderii UE și ai Indiei și-au exprimat hotărârea de a menține și a promova multilateralismul eficace și ordinea multilaterală bazată pe norme, având ca element central ONU și Organizația Mondială a Comerțului (OMC);

                  D.

                  întrucât importanța regională și globală a Indiei este în creștere, iar India și-a întărit treptat rolul de donator, precum și cel de putere economică și militară; întrucât președinția G20 ce va fi asigurată de India în 2023 și calitatea sa de membru al Consiliului de Securitate al ONU în perioada 2021-2022 și al Consiliului ONU pentru Drepturile Omului în perioada 2019-2021 au revigorat necesitatea de a consolida coordonarea în ceea ce privește guvernarea globală și a promova în continuare o viziune comună a multilateralismului bazat pe norme;

                  E.

                  întrucât cadrul strategic al UE, care susține strategia sa globală, strategia sa privind India, strategia sa privind conectivitatea UE cu Asia, precum și strategia indo-pacifică emergentă, a evidențiat importanța fundamentală a cooperării cu India în ceea ce privește agenda globală a UE; întrucât cooperarea bilaterală și multilaterală în contextul actual de creștere a riscurilor mondiale și a concurenței între marile puteri ar trebui să cuprindă întărirea securității internaționale, mai buna pregătire pentru urgențele sanitare mondiale și răspunsurile la acestea, cum ar fi actuala pandemie de COVID-19, întărirea stabilității economice mondiale și a creșterii favorabile includerii, precum și punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU;

                  F.

                  întrucât India se bucură de o economie puternică și în creștere; întrucât UE este principalul partener comercial al Indiei, în timp ce India este al nouălea partener comercial al UE; întrucât Oceanul Indian este un spațiu de importanță strategică pentru comerțul mondial și de interes economic și strategic vital atât pentru UE, cât și pentru India; întrucât UE și India au interese reciproce puternice în zona indo-pacifică, axate pe menținerea acesteia ca un spațiu de concurență loială, de linii neîntrerupte de comunicații maritime (SLOC), de stabilitate și securitate;

                  G.

                  întrucât conectivitatea ar trebui să constituie un element important al unei agende strategice reciproce UE-India, în concordanță cu strategia UE privind conectivitate a UE cu Asia; întrucât, la ultimul summit UE-India, cele două țări au convenit asupra principiilor conectivității sustenabile, și s-au înțeles să cerceteze cum poate fi îmbunătățită conectivitatea dintre UE și India și deci conectivitatea cu țările terțe, inclusiv din regiunea indo-pacifică; întrucât o conectivitate cuprinzătoare nu se limitează doar la infrastructura fizică, cum ar fi drumurile și căile ferate, ci include și rutele maritime, infrastructura digitală și aspectele de mediu, cu un accent deosebit pe Pactul verde al UE; întrucât conectivitatea are un rol geopolitic și transformator și acționează, de asemenea, ca un vector sustenabil de creștere economică și de locuri de muncă;

                  H.

                  întrucât este necesar ca UE și India să își asume roluri de lider pentru a promova o diplomație climatică eficace, un angajament la nivel mondial de a pune în aplicare Acordul de la Paris și protejarea la nivel mondial a climei și a mediului;

                  I.

                  întrucât observatorii locali și internaționali ai drepturilor omului informează că apărătorii drepturilor omului și ziariștii din India nu dispun de un mediu de lucru sigur; întrucât în octombrie 2020 înalta comisară a ONU pentru drepturile omului, Michelle Bachelet, a făcut apel la guvernul Indiei să protejeze drepturile apărătorilor drepturilor omului și ale ONG-urilor, exprimând îngrijorări legate de reducerea libertății de care se bucură organizațiile societății civile, detenția apărătorilor drepturilor omului și acuzațiile aduse persoanelor pentru simplul fapt că și-au exercitat dreptul la libera exprimare și întrunire pașnică, precum și legate de folosirea legilor pentru a reduce la tăcere dizidența, cum ar fi Legea privind reglementarea contribuțiilor străine (FCRA) și Legea privind prevenirea activităților ilegale;

                  J.

                  întrucât Amnesty International a fost obligată să își închidă birourile din India după ce conturile bancare i-au fost blocate pentru că ar fi încălcat FCRA, iar trei raportori speciali ai ONU au cerut ca legea să fie modificată, în concordanță cu drepturile și obligațiile care îi revin Indiei în temeiul dreptului internațional;

                  K.

                  întrucât grupuri ale societății civile informează că femeile din India se confruntă cu o serie de provocări și încălcări grave ale drepturilor lor, inclusiv în ceea ce privește practicile culturale, tribale și tradiționale, violență și hărțuire sexuală și trafic de ființe umane; întrucât femeile care aparțin minorităților religioase se confruntă cu o dublă vulnerabilitate, care este agravată și mai mult în cazul femeilor ce provin dintr-o castă inferioară;

                  L.

                  întrucât, deși este interzisă, discriminarea pe criterii de castă rămâne o problemă sistemică în India, inclusiv în sistemul de administrare a justiției penale, împiedicând accesul daliților la locuri de muncă, la educație, la îngrijirea sănătății și la alocări bugetare pentru dezvoltarea populației dalit;

                  M.

                  întrucât India este una dintre țările cele mai grav afectate de pandemia de COVID-19, cu peste 11 milioane de cazuri confirmate și peste 150 000 de decese, și întrucât guvernul indian a luat inițiativa de a dona milioane de doze de vaccin țărilor din imediata sa vecinătate și principalelor națiuni partenere din Oceanul Indian;

         1.

            recomandă Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate următoarele:

         Relațiile generale UE-India

                  (a)

                  să continue îmbunătățirea și aprofundarea relațiilor de parteneriat strategic dintre UE și India și să respecte angajamentul de a purta dialoguri periodice pe mai multe niveluri, inclusiv summituri;

                  (b)

                  să amplifice progresele înregistrate în cadrul parteneriatului strategic de la summitul de anul trecut și să facă progrese concrete în ceea ce privește aspectele prioritare, în special reziliența sănătății mondiale, schimbările climatice și creșterea ecologică, digitalizarea și noile tehnologii, conectivitatea, comerțul și investițiile, politica externă, de securitate și apărare, și drepturile omului;

                  (c)

                  să își mențină angajamentul față de strategia UE privind India din 2018 și Foaia de parcurs UE-India până în 2025, și să le pună pe deplin în aplicare, în coordonare cu relațiile statelor membre cu India; să stabilească criterii clare și publice pentru măsurarea progreselor înregistrate în ceea ce privește foaia de parcurs; să asigure supravegherea parlamentară a politicii UE privind India prin intermediul unor dialoguri regulate cu Comisia sa pentru afaceri externe;

                  (d)

                  să elibereze întregul potențial al relației bilaterale dintre primele două democrații din lume, să reitereze necesitatea unui parteneriat mai profund, bazat pe valorile comune ale libertății, democrației, pluralismului, statului de drept, egalității, respectării drepturilor omului, pe angajamentul de a promova o ordine mondială favorabilă includerii, coerentă și bazată pe norme, pe multilateralismul eficace și dezvoltarea sustenabilă, pe combaterea schimbărilor climatice, precum și pe promovarea păcii și stabilității în lume;

                  (e)

                  să evidențieze importanța Indiei ca partener în lupta la nivel mondial împotriva schimbărilor climatice și a degradării biodiversității și într-o tranziție ecologică către energia regenerabilă și neutralitatea climatică; să întărească planurile comune pentru punerea deplină în aplicare a Acordului de la Paris privind schimbările climatice și a contribuțiilor sale stabilite la nivel național, precum și pentru diplomația comună în domeniul climei;

                  (f)

                  să reitereze cererea din 2018 a Consiliului de a relansa arhitectura instituțională a acordului de cooperare dintre UE și India din 1994, astfel încât acesta să reflecte noile aspirații comune și noile provocările globale; să revigoreze ideea de a negocia un acord de parteneriat strategic cu o puternică dimensiune parlamentară, care să promoveze contactele și cooperarea la nivel de stat, după caz;

                  (g)

                  să promoveze un dialog interparlamentar structurat, inclusiv prin încurajarea părții indiene să stabilească un omolog permanent în Lok Sabha și Rajya Sabha la Delegația Parlamentului European pentru relațiile cu Republica India și prin promovarea contactelor între comisii;

                  (h)

                  să asigure consultări active și regulate și implicarea societății civile din UE și India, inclusiv a sindicatelor, a organizațiilor religioase, a organizațiilor feministe și LGBTI, a organizațiilor ecologiste, a camerelor de comerț, precum și a altor părți interesate, în dezvoltarea, punerea în aplicare și monitorizarea relațiilor UE-India; să urmărească crearea unei platforme a societății civile UE-India în acest scop și a unui summit al tineretului UE-India, ca eveniment care să se desfășoare în paralel cu viitoarele summituri UE-India, cu scopul de a întări relațiile dintre tinerele generații;

                  (i)

                  să consolideze eforturile depuse de Uniune în domeniul diplomației publice pentru îmbunătățirea înțelegerii reciproce între UE, statele sale membre și India și să contribuie la întărirea cunoștințelor ambelor părți, implicând mediul universitar, grupurile de reflecție și reprezentanți din întreaga Uniune și din India;

         Cooperarea în domeniul politicii externe și de securitate

                  (j)

                  să promoveze o mai mare sinergie în politica externă și de securitate prin intermediul mecanismelor de dialog pertinente existente și în cadrul forurilor instituite în cadrul foii de parcurs UE-India pentru 2025 și având în vedere accentul strategic recent al UE pe cooperarea consolidată în materie de securitate în Asia și cu Asia, în care India joacă un rol strategic din ce în ce mai important;

                  (k)

                  să sublinieze că o relație mai strânsă între UE și India în domeniul securității și apărării nu ar trebui percepută ca o contribuție la polarizare în regiunea indo-pacifică, ci mai degrabă ca o promovare a securității comune, a stabilității și a dezvoltării pașnice;

                  (l)

                  să scoată în evidență necesitatea unei coordonări tematice mai strânse a politicilor internaționale de securitate și a unor acțiuni în domenii precum securitatea nucleară și neproliferarea și controlul armelor de distrugere în masă, atenuarea virulenței armelor chimice, biologice și radiologice, promovarea prevenirii conflictelor regionale și a consolidării păcii, combaterea pirateriei, securitatea maritimă, combaterea terorismului (inclusiv combaterea radicalizării, a spălării de bani și combaterea finanțării terorismului), a extremismului violent, a campaniilor de dezinformare, precum și securitatea cibernetică, amenințările hibride și spațiul cosmic; să sublinieze importanța dialogului dintre UE și India privind combaterea terorismului; să întărească relațiile și schimburile dintre armate, pentru a impulsiona parteneriatul strategic UE-India;

                  (m)

                  să sublinieze că UE și India sunt doi dintre cei mai importanți contribuitori la activitățile de menținere a păcii ale ONU și susținători angajați ai unei păci sustenabile; să încurajeze discuțiile și inițiativele în vederea extinderii cooperării în domeniul menținerii păcii;

                  (n)

                  să ia act cu satisfacție de cele șase consultări periodice UE-India privind dezarmarea și neproliferarea care au avut loc și să încurajeze India să întărească cooperarea regională și să adopte măsuri concrete în această privință; să recunoască faptul că India s-a alăturat celor trei regimuri multilaterale majore de control al exporturilor legate de proliferare și să încurajeze un parteneriat mai strâns UE-India în cadrul acestor foruri;

                  (o)

                  să coordoneze pozițiile și inițiativele în cadrul forurilor multilaterale, îndeosebi în cadrul ONU, al OMC și al G20, prin promovarea unor obiective comune, în concordanță cu valorile și standardele internaționale comune, prin intensificarea dialogului și prin alinierea efectivă a pozițiilor în apărarea multilateralismului și a ordinii internaționale bazate pe norme; să participe la discuții privind reforma Consiliului de Securitate al ONU și a metodelor de lucru și să sprijine candidatura Indiei de aderare permanentă la UN Consiliu de Securitate al ONU reformat;

                  (p)

                  să promoveze prevenirea conflictelor și cooperarea economică prin sprijinirea inițiativelor de integrare regională din Asia de Sud, inclusiv în cadrul Asociației Asia de Sud pentru Cooperare Regională (SAARC);

                  (q)

                  să se bazeze pe experiența regională amplă a Indiei și pe abordările existente ale statelor membre ale UE pentru regiunea indo-pacifică pentru a dezvolta o strategie europeană proactivă, cuprinzătoare și realistă pentru această regiune bazată pe principiile, valorile și interesele comune, inclusiv cele economice, precum și pe dreptul internațional; să urmărească coordonarea, după caz, a politicilor UE și ale Indiei privind regiunea indo-pacifică și să extindă cooperarea, astfel încât să cuprindă toate domeniile de interes comun; să țină seama în mod corespunzător de opțiunile politice suverane ale altor țări din regiune și de relațiile bilaterale ale UE cu acestea;

                  (r)

                  să promoveze, prin măsuri specifice, acțiuni comune ambițioase în coordonarea dezvoltării și a ajutorului umanitar, inclusiv în Orientul Mijlociu și în Africa, precum și de întărire a proceselor democratice și de combatere a tendințelor autoritare și a oricărei forme de extremism, inclusiv cel naționalist și cel religios;

                  (s)

                  să promoveze acțiuni comune în coordonarea operațiunilor vizând securitatea alimentară și ajutorul în caz de dezastre, în concordanță cu principiile umanitare consacrate în dreptul internațional umanitar, inclusiv imparțialitatea, neutralitatea și nediscriminarea în acordarea ajutorului;

                  (t)

                  să ia act de faptul că UE urmărește îndeaproape situația din Cașmir; să afirme din nou că sprijină stabilitatea și detensionarea situației dintre India și Pakistan, ambele fiind state deținătoare de arme nucleare, și să își mențină angajamentul față de respectarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale; să promoveze aplicarea rezoluțiilor Consiliului de Securitate și a rapoartelor UNHCR privind Cașmirul; să invite India și Pakistanul să ia în considerare imensele beneficii umane, economice și politice pe care le-ar aduce soluționarea conflictului;

                  (u)

                  să reînnoiască eforturile UE privind apropierea și restabilirea relațiilor de bună vecinătate dintre India și Pakistan, pe baza principiilor dreptului internațional, printr-un dialog cuprinzător și o abordare treptată, începând cu măsurile de întărire a încrederii; salută, în acest context, Declarația comună India-Pakistan din 25 februarie 2021 privind încetarea focului, ca un pas important în direcția instaurării păcii și a stabilității regionale; să sublinieze importanța dimensiunii bilaterale în colaborarea în vederea instaurării unei păci durabile și a cooperării între India și Pakistan, care ar avea o contribuție pozitivă la securitatea și la dezvoltarea economică a regiunii; să sublinieze responsabilitatea pentru instaurarea păcii ce revine ambelor state în calitatea lor de puteri nucleare;

                  (v)

                  să recunoască sprijinul de lungă durată acordat de India Afganistanului și angajamentul acesteia în eforturile de întărire a păcii, ce pun accentul pe oameni și sunt conduse la nivel local: să colaboreze cu India și cu alte state din regiune pentru a promova stabilizarea, securitatea, soluționarea pașnică a conflictelor și valorile democratice, inclusiv drepturile femeilor, în țară; să reitereze faptul că un Afganistan pașnic și prosper ar aduce beneficii întregii regiuni;

                  (w)

                  să sublinieze că menținerea păcii, a stabilității și a libertății de navigație în regiunea Asia-Pacific are, în continuare, o importanță crucială pentru interesele UE și ale statelor sale membre; să întărească colaborarea reciprocă pentru a se asigura că comerțul în regiunea indo-pacifică nu va fi afectat; să încurajeze continuarea interpretării comune a Convenției Națiunilor Unite asupra dreptului mării, inclusiv în ceea ce privește libertatea navigației, și să intensifice cooperarea în materie de securitate maritimă și în misiunile de antrenamente comune în regiunea indo-pacifică, pentru a menține securitatea și libertatea de navigație de-a lungul liniilor maritime de comunicare (SLOC); să reamintească că, îndeosebi în contextul rivalității crescânde dintre puterile regionale, cooperarea cu țările din regiunea indo-pacifică ar trebui să respecte principiile deschiderii, prosperității, includerii, sustenabilității, transparenței, reciprocității și viabilității; să lanseze un dialog la nivel înalt UE-India privind cooperarea maritimă, care să extindă domeniul de aplicare al consultărilor actuale privind combaterea pirateriei și să crească interoperabilitatea și coordonarea dintre operațiunea EUNAVFOR Atalanta, Centrul de integrare a informațiilor al Indiei pentru regiunea Oceanului Indian (IFC-IOR) și forțele navale indiene în domeniul supravegherii maritime, al ajutorului în caz de dezastre și al antrenamentelor și exercițiilor comune;

                  (x)

                  să încurajeze în comun continuarea dialogului în vederea adoptării rapide a unui Cod de conduită în Marea Chinei de Sud, care să nu aducă atingere drepturilor legitime ale niciunei națiuni în conformitate cu dreptul internațional;

                  (y)

                  să ia act cu îngrijorare de deteriorarea relațiilor dintre India și Republica Populară Chineză (RPC), inclusiv din cauza politicii expansive și a întăririi considerabile a capacităților militare ale RPC; să sprijine soluționarea pașnică a litigiilor, dialogul constructiv și cuprinzător și respectarea dreptului internațional la frontiera India-RPC;

                  (z)

                  să recunoască angajamentul Indiei față de agenda privind femeile, pacea și securitatea prin intermediul contribuției sale la misiunile de menținere a păcii; să își întărească angajamentul reciproc față de punerea în aplicare a Rezoluției 1325 a Consiliului de Securitate al ONU, inclusiv elaborarea de planuri naționale de acțiune cu alocări bugetare adecvate pentru o punere în aplicare eficace;

                  (aa)

                  să încurajeze un angajament comun pentru a aplica Rezoluțiile 2250, 2419 și 2535 ale Consiliului de Securitate al ONU privind tineretul, pacea și securitatea (YPS), inclusiv prin elaborarea unor strategii și planuri naționale de acțiune pentru YPS, cu alocări bugetare adecvate și un accent pe prevenirea conflictelor; să încurajeze India, împreună cu statele membre ale UE, să investească în capacitățile tinerilor și să inițieze parteneriate cu organizațiile de tineret, în promovarea dialogului și a responsabilității; să exploreze noi modalități de a îi include pe tineri în construirea păcii și securității pozitive;

         Promovarea statului de drept, a drepturilor omului și a bunei guvernări

                  (ab)

                  să plaseze drepturile omului și valorile democratice în centrul relațiilor UE cu India, permițând astfel un dialog constructiv și orientat spre rezultate și o înțelegere reciprocă mai profundă; să elaboreze, în colaborare cu India, o strategie de abordare a aspectelor legate de drepturile omului, îndeosebi cele privind femeile, copiii și minoritățile etnice și religioase, dar și cele privind libertatea de religie și de convingere, să abordeze chestiunile legate de statul de drept, cum ar fi combaterea corupției, precum și un mediu liber și sigur pentru ziariștii independenți și pentru societatea civilă, inclusiv pentru apărătorii drepturilor omului, și să integreze considerentele privind drepturile omului în cadrul parteneriatului mai amplu UE-India;

                  (ac)

                  să își exprime profunda îngrijorare cu privire la Legea indiană de modificare a cetățeniei (CAA), care, potrivit Oficiului Înaltului Comisar al Națiunilor Unite pentru Drepturile Omului, are un caracter fundamental discriminatoriu împotriva musulmanilor și creează dezbinări periculoase; să încurajeze India să garanteze dreptul de a practica liber și de a răspândi orice religie, consacrat la articolul 25 din Constituția sa; să elimine și să descurajeze discursurile de ură care incită la discriminare sau violență, creând un mediu toxic, în care intoleranța și violența împotriva minorităților religioase pot prolifera fără a fi pedepsite; să facă schimb de bune practici privind instruirea forțelor de poliție în ceea ce privește toleranța și standardele internaționale privind drepturile omului; să recunoască legătura dintre legile anti-convertire și violența împotriva minorităților religioase, în special a comunităților creștine și musulmane;

                  (ad)

                  să încurajeze India, în calitate de membră a Consiliului ONU pentru Drepturile Omului, să urmeze toate recomandările procesului evaluării periodice universale accepte, să accepte și să înlesnească vizitele raportorilor speciali ai ONU, în special ale Raportorului special al ONU pentru promovarea și protecția dreptului la libertatea de opinie și de exprimare, ale Raportorului special al ONU privind libertatea de întrunire pașnică și de asociere și ale Raportorului special al ONU privind execuțiile extrajudiciare, sumare sau arbitrare, și să coopereze îndeaproape cu aceștia în monitorizarea evoluțiilor din spațiul civic și în ce privește drepturile și libertățile fundamentale, ca parte a angajamentului său de a încuraja participarea reală și implicarea efectivă a societății civile în promovarea și protejarea drepturilor omului;

                  (ae)

                  să abordeze situația drepturilor omului și provocările cu care se confruntă societatea civilă, îndeosebi preocupările exprimate de Înaltul Comisar al ONU pentru Drepturile Omului și de raportorii speciali ai ONU, în dialogul lor cu autoritățile indiene, inclusiv în cadrul summiturilor; să încurajeze India, în calitatea sa de cea mai mare democrație din lume, să își demonstreze angajamentul de a respecta, proteja și aplica pe deplin drepturile garantate prin Constituție la libertatea de exprimare pentru toți, inclusiv online, dreptul la întrunire pașnică și asociere, inclusiv în legătură cu cele mai recente ample proteste ale fermierilor, precum și libertatea religioasă și de convingere; să invite India să asigure un mediu sigur în care apărătorii drepturilor omului, activiștii de mediu, ziariștii și alți apărători ai societății civile își pot continua activitățile la adăpost de presiuni politice sau economice, să protejeze și să garanteze drepturile și libertățile fundamentale ale acestora și să înceteze să invoce legi împotriva rebeliunii și a terorismului pentru a restricționa activitățile lor legitime, inclusiv în Jammu și Cașmir, să pună capăt restricțiilor generale privind accesul la internet, să revizuiască legile pentru a evita posibila utilizare abuzivă a acestora pentru a reduce la tăcere opoziția și să modifice legile care încurajează discriminarea, să ușureze accesul la justiție și să asigure tragerea la răspundere pentru încălcările drepturilor omului; să abordeze efectele dăunătoare ale Legii privind reglementarea contribuțiilor străine (FCRA) asupra organizațiilor societății civile;

                  (af)

                  să încurajeze India să facă mai mult pentru a investiga și a preveni violența și discriminarea bazate pe gen și a promova egalitatea între femei și bărbați și capacitarea femeilor; să abordeze problema violenței crescânde împotriva femeilor și a fetelor în India încurajând anchetarea amănunțită a infracțiunilor violente comise împotriva acestora, instruind ofițerii de poliție în ce privește metodele de cercetare și anchetare documentate cu privire la traume, instituind un mecanism eficace de monitorizare care să supravegheze punerea în aplicare a legislației privind violența sexuală împotriva femeilor și a fetelor, și accelerând prelucrarea legală și îmbunătățirea protecției victimelor;

                  (ag)

                  să abordeze problema discriminării predominante pe criterii de castă și chestiunea importantă a acordării de drepturi comunităților de adivasi în temeiul Legii privind drepturile forestiere;

                  (ah)

                  să reamintească respingerea principială și de lungă durată de către UE a pedepsei cu moartea și să reitereze apelul său adresat Indiei privind un moratoriu asupra pedepsei cu moartea în vederea abolirii permanente a pedepsei capitale;

                  (ai)

                  să recunoască procesul ce are loc în India ce vizează elaborarea unui plan național de acțiune privind întreprinderile și drepturile omului pentru a pune în aplicare pe deplin principiile directoare ale ONU în materie, reamintind tuturor întreprinderilor responsabilitatea pe care o au de a respecta drepturile omului în lanțurile lor valorice, și să încurajeze atât UE cât și India să participe activ la negocierile în curs privind încheierea unui tratat obligatoriu al ONU privind responsabilitatea întreprinderilor în ceea ce privește drepturile omului;

                  (aj)

                  să îndemne India să ratifice Convenția ONU împotriva torturii și protocolul său opțional și Convenția ONU pentru protecția tuturor persoanelor împotriva dispariției forțate;

                  (ak)

                  să încurajeze India să sprijine în continuare eforturile în domeniul justiției internaționale prin semnarea Statutului de la Roma al Curții Penale Internaționale (CPI);

                  (al)

                  să încurajeze India să continue tradiția de a acorda protecție persoanelor care fug de violență și persecuție până când vor exista condiții pentru o returnare sigură, demnă și voluntară și să ia toate măsurile necesare pentru eliminarea riscurilor de apatridie în rândul comunităților din India;

                  (am)

                  să reitereze importanța implicării cât mai curând posibil într-un dialog periodic UE-India privind drepturile omului, în conformitate cu angajamentul asumat în temeiul foii de parcurs UE-India și în concordanță cu intenția comună de a relua reuniunile după opt ani fără ca astfel de reuniuni să aibă loc, ca o oportunitate importantă pentru ambele părți de a discuta și a soluționa chestiunile nesoluționate privind drepturile omului; să acorde dialogului o importanță mai mare prin asigurarea unei participări la nivel central, și să depună eforturi pentru ca acesta să capete importanță printr-o participare la nivel înalt, prin stabilirea unor angajamente, criterii și indicatori pentru progres, prin abordarea cazurilor individuale și prin înlesnirea unui dialog al societății civile din UE și din India înaintea dialogului interguvernamental; să solicite ca SEAE să informeze periodic Parlamentul European cu privire la rezultatele obținute;

         Comerț pentru sustenabilitate și prosperitate

                  (an)

                  să reamintească faptul că schimburile comerciale dintre UE și India au crescut cu peste 70 % între 2009 și 2019 și că este în interesul comun să se promoveze legături economice mai strânse; să recunoască faptul că India este o alternativă solidă pentru o UE care dorește să își diversifice lanțurile de aprovizionare și că UE este cel mai mare partener comercial al Indiei în sectorul agroalimentar;

                  (ao)

                  să profite de ocazia oferită de reuniunea liderilor UE-India pentru a aborda în mod deschis, la cel mai înalt nivel, cooperarea bazată pe valori în materie de comerț și investiții; să reitereze disponibilitatea UE de a lua în considerare lansarea negocierilor privind un acord de sine stătător privind protecția investițiilor, ceea ce ar crește securitatea juridică pentru investitorii ambelor părți și ar întări și mai mult relațiile comerciale bilaterale; să depună eforturi în vederea atingerii obiectivelor comune și reciproc avantajoase în aceste domenii care ar putea contribui la creșterea economică și la inovare și care respectă și contribuie la respectarea drepturilor universale ale omului, inclusiv drepturile în domeniul muncii, să promoveze lupta împotriva schimbărilor climatice și urmărirea obiectivelor de dezvoltare durabilă ale Agendei 2030;

                  (ap)

                  să valorifice în mod optim angajamentul Indiei față de multilateralism și față de o ordine comercială internațională bazată pe norme; să promoveze rolul decisiv al Indiei în eforturile actuale de reformare a Organizației Mondiale a Comerțului;

                  (aq)

                  să evalueze în ce măsură mandatul de negociere al Comisiei trebuie actualizat dacă scopul este de a încheia un acord de cooperare care să includă dispoziții ambițioase privind un capitol executoriu privind comerțul și dezvoltarea sustenabilă aliniat la Acordul de la Paris, precum și dispoziții corespunzătoare privind drepturile și obligațiile investitorilor și drepturile omului; să asigure negocieri constructive, rămânând totodată conștient de nivelurile diferite de ambiție ale celor două părți; să se bazeze, în acest sens, pe evoluția încurajatoare a poziției autorităților indiene în ceea ce privește disponibilitatea acestora de a include dispoziții privind comerțul și dezvoltarea sustenabilă într-un viitor acord;

         Reziliență prin parteneriate sectoriale

                  (ar)

                  să finalizeze negocierile privind un parteneriat cu India în materie de conectivitate; să sprijine acest parteneriat îndeosebi prin acordarea de împrumuturi și garanții pentru investiții sustenabile în proiecte bi- și multilaterale de infrastructură digitală și ecologică în India, de către entități publice și private ale UE, cum ar fi Banca Europeană de Investiții (BEI) și noul instrument de finanțare externă, în concordanță cu potențialul prezentat în strategia de conectivitate UE-Asia; să studieze sinergiile dintre cooperarea UE-India și cooperarea cu țările din Asia de Sud și coordonarea diferitelor strategii de conectivitate;

                  (as)

                  să se asigure că inițiativele în materie de conectivitate se bazează pe standarde sociale, de mediu și fiscale și pe valori precum sustenabilitatea, transparența, includerea, statul de drept, respectarea drepturilor omului și reciprocitatea și sunt pe deplin în concordanță cu Convenția-cadru a Națiunilor Unite asupra schimbărilor climatice (CCONUSC) și cu instrumentele sale juridice, inclusiv cu Acordul de la Paris;

                  (at)

                  să recunoască cunoștințele specializate ale Indiei în gestionarea dezastrelor naturale; să intensifice cooperarea cu India în ceea ce privește îmbunătățirea gradului de pregătire a regiunii pentru dezastre naturale, inclusiv prin intermediul parteneriatului din cadrul Coaliției pentru o infrastructură rezilientă la dezastre, un efort multilateral de extindere a cercetării și a schimburilor de cunoștințe în domeniul gestionării riscurilor legate de infrastructură;

                  (au)

                  să întărească cooperarea privind mobilitatea sustenabilă prin măsuri concrete, cum ar fi dezvoltarea în continuare a infrastructurilor electrice de transport și investițiile în proiecte feroviare; să evidențieze importanța vitală a căilor ferate pentru reducerea congestiei și a poluării în marile zone urbane, pentru atingerea obiectivelor climatice și pentru asigurarea rezilienței lanțurilor de aprovizionare vitale, inclusiv în timpul crizelor;

                  (av)

                  să sprijine în continuare cooperarea privind provocările generate de urbanizarea rapidă, inclusiv prin schimbul de cunoștințe și de bune practici prin intermediul platformelor comune și al cooperării între orașe, al cooperării privind tehnologia orașelor inteligente și al sprijinului financiar continuu acordat proiectelor de transport urban în India prin intermediul BEI;

                  (aw)

                  să reamintească rolul Indiei ca producător major de produse farmaceutice, medicamente generice și vaccinuri, îndeosebi în contextul actualei crize sanitare mondiale; să încurajeze întreprinderile comune să asigure accesul universal la vaccinurile împotriva COVID-19; să urmărească un rol comun de lider pentru UE și pentru India în promovarea sănătății ca bun public mondial, îndeosebi prin sprijinirea inițiativelor multilaterale, inclusiv a COVAX, și să contribuie la asigurarea accesului universal la vaccinuri, mai ales în rândul țărilor cu venituri mai mici, în special prin conlucrarea în forurile internaționale pertinente;

                  (ax)

                  să crească nivelul de ambiție al cooperării bilaterale și multilaterale UE-India în domeniul schimbărilor climatice, îndeosebi prin accelerarea creșterii economice ecologice și prin intermediul unei tranziții juste și sigure către o energie curată, prin atingerea neutralității climatice și prin creșterea ambiției contribuțiilor stabilite la nivel național; să joace în continuare un rol de lider comun la nivel mondial în sprijinul Acordului de la Paris și să se concentreze pe punerea în aplicare a programelor privind energia curată și regenerabilă și economia circulară;

                  (ay)

                  să reafirme un angajament comun, în calitate de doi mari emițători de gaze cu efect de seră la nivel mondial, față de eforturi mai coordonate vizând atenuarea efectelor schimbărilor climatice; să ia act de poziția de lider a Indiei în domeniul energiei din surse regenerabile și de progresele realizate prin intermediul Parteneriatului UE-India privind energia curată și clima; să încurajeze investițiile și cooperarea pentru a promova în continuare mobilitatea electrică, răcirea sustenabilă, tehnologia bateriilor de nouă generație, generarea distribuită de energie electrică și tranziția echitabilă în India; să inițieze un dialog cu privire la cooperarea strategică în domeniul pământurilor rare și să efectueze o evaluare a acesteia; să intensifice punerea în aplicare a parteneriatului pentru gestionarea sustenabilă a apei;

                  (az)

                  să promoveze o agendă comună ambițioasă și acțiuni la nivel mondial privind biodiversitatea, inclusiv în perioada premergătoare Conferinței părților la Convenția privind diversitatea biologică (COP15) din mai 2021;

                  (ba)

                  să depună eforturi pentru a juca un rol comun de prim-plan în stabilirea și promovarea standardelor internaționale în economia digitală, bazată pe o digitalizare sustenabilă și responsabilă și pe un mediu TIC bazat pe statul de drept și pe factorul uman, abordând în același timp amenințările la adresa securității cibernetice și protejând drepturile și libertățile fundamentale, inclusiv protecția datelor personale;

                  (bb)

                  să amplifice ambițiile UE în ceea ce privește conectivitatea digitală cu India în contextul strategiei UE de transformare digitală; să conlucreze cu India în ce privește dezvoltarea și utilizarea tehnologiilor esențiale, ținând cont de importantele implicații strategice și în materie de securitate pe care le au astfel de tehnologii noi; să investească într-un parteneriat în domeniul serviciilor digitale și în dezvoltarea unei inteligențe artificiale responsabile și bazate pe drepturile omului; să salute eforturile Indiei în direcția unui nivel ridicat de protecție a datelor cu caracter personal similar cu cel al RGPD și să sprijine în continuare reforma protecției datelor în India; să evidențieze beneficiile reciproce a unei cooperări mai intense în acest domeniu; să încurajeze creșterea convergenței dintre cadrele de reglementare pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a datelor cu caracter personal și a vieții private, inclusiv prin posibile decizii privind caracterul adecvat al datelor, cu scopul de a înlesni circulația fluxurilor transfrontaliere de date sigure și securizate, permițând o cooperare mai strânsă, îndeosebi în sectorul TIC și al serviciilor digitale; să ia act de faptul că o aliniere a reglementărilor indiene și europene privind datele ar înlesni în mod semnificativ cooperarea reciprocă, comerțul și transmiterea în condiții de siguranță a informațiilor și a cunoștințelor specializate; să depună eforturi vizând reproducerea acordurilor internaționale ale UE privind serviciile mobile de roaming cu India;

                  (bc)

                  să reamintească că dezvoltarea sectorului digital este esențială pentru securitate și trebuie să includă diversificarea lanțului de aprovizionare a producătorilor de echipamente, prin promovarea unor arhitecturi de rețea deschise și interoperabile și prin încheierea de parteneriate în domeniul digitalizării cu parteneri care împărtășesc valorile UE și care respectă drepturile fundamentale în utilizarea tehnologiei;

                  (bd)

                  să ia măsuri eficace pentru a înlesni mobilitatea UE-India, inclusiv pentru migranți, studenți, lucrători cu înaltă calificare și artiști, având în vedere disponibilitatea competențelor și nevoile pieței forței de muncă în UE și în India; să recunoască rezerva considerabilă de talente în domeniile digitalizării și inteligenței artificiale atât în India, cât și în UE, precum și interesul comun în a dezvolta cunoștințe specializate de înalt nivel și cooperare în acest domeniu;

                  (be)

                  să considere schimburile interpersonale drept una dintre dimensiunile principale ale parteneriatului strategic; să solicite un parteneriat mai amplu în domeniul educației, al cercetării, al inovării și al schimburilor culturale; să invite statele membre ale UE și India să investească îndeosebi în capacitățile tinerilor și în leadershipul acestora, și să asigure includerea lor semnificativă în viața politică și economică; să promoveze participarea Indiei, îndeosebi a studenților și a tinerilor practicieni indieni, la programele UE, cum ar fi Orizont Europa, Consiliul European pentru Cercetare, bursele Marie Sklodowska-Curie și schimburile interpersonale în domeniile educației și culturii; să promoveze, în acest sens, programul Erasmus+ și să asigure includerea egală a studentelor, a femeilor de știință, cercetătoarelor și profesionistelor în aceste programe; să continue cooperarea strânsă în domeniul cercetării și inovării, inclusiv în domeniul tehnologiilor digitale centrate pe factorul uman și bazate pe etică, încurajând în același timp amplificarea alfabetizării și a competențelor digitale;

                  (bf)

                  să analizeze în continuare posibilitățile de colaborare cuprinzătoare în cadrul G20 privind politicile sociale și de ocupare a forței de muncă, cum ar fi protecția socială, salariul minim, participarea femeilor pe piața muncii, crearea de locuri de muncă decente, securitatea și sănătatea la locul de muncă; să coopereze la eradicarea muncii copiilor prin sprijinirea aplicării și monitorizării respectării Convențiilor OIM 138 (Convenția privind vârsta minimă) și 182 (Convenția privind forma cea mai gravă a muncii copiilor) ratificate de India în iunie 2017;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate.

         (1)  https://www.consilium.europa.eu/ro/press/press-releases/2020/07/15/joint-statement-15th-eu-india-summit-15-july-2020/

         (2)  Texte adoptate, P9_TA(2021)0012.

         (3)  Texte adoptate, P9_TA(2021)0016.

         (4)  JO C 337, 20.9.2018, p. 48.

         (5)  JO C 174 E, 14.7.2005, p. 179.

         (6)  JO C 227 E, 21.9.2006, p. 589.

         (7)  JO C 58, 15.2.2018, p. 109.

         (8)  JO C 261 E, 10.9.2013, p. 34.

         (9)  JO C 215, 19.6.2018, p. 202.


title: Recomandarea (UE) 2021/2279 a Comisiei din 15 decembrie 2021 privind utilizarea unor metode referitoare la amprenta de mediu pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor

text:
               30.12.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 471/1

      RECOMANDAREA (UE) 2021/2279 A COMISIEI
      din 15 decembrie 2021
      privind utilizarea unor metode referitoare la amprenta de mediu pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 191 și 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Un element esențial pentru luarea de decizii în domeniul mediului de către o gamă largă de actori este reprezentat de măsurarea și informarea corectă și fiabilă privind performanța de mediu a produselor și organizațiilor.

                  (2)

                  Metoda privind amprenta de mediu a produselor și metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare „metodele privind amprenta de mediu”) le permit societăților să măsoare și să comunice performanța lor de mediu și, prin urmare, să concureze pe piață pe baza unor informații fiabile referitoare la mediu. Acestea conțin instrucțiuni detaliate privind modelarea și calcularea impactului produselor și organizațiilor asupra mediului. Metodele privind amprenta de mediu se bazează pe practicile, indicatorii și normele existente, acceptate la nivel internațional.

                  (3)

                  În 2013, Comisia a adoptat Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei (1) pentru a promova utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor. Aceasta recomandă utilizarea acestor metode pentru statele membre, întreprinderi, organizații private și comunitatea financiară și conține două anexe care stabilesc metodele propuse.

                  (4)

                  Comisia a stabilit un cadru pentru dezvoltarea în continuare a metodelor privind amprenta de mediu, cu participarea unei game largi de părți interesate, inclusiv a industriei și, în special, a IMM-urilor, prin intermediul unei faze pilot.

                  (5)

                  În faza-pilot, care s-a derulat în perioada 2013-2018, a fost testată elaborarea unor norme specifice produselor (norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor, PEFCR) și a unor norme specifice sectorului (norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor, OEFSR), cu participarea activă a părților interesate, ceea ce a dus la finalizarea a 19 PEFCR și a 2 OEFSR.

                  (6)

                  Metodele privind amprenta de mediu au fost, de asemenea, actualizate în raport cu o serie de aspecte tehnice, cum ar fi: (1) aplicarea principiului pragului de semnificație („acționează acolo unde contează”); (2) definirea unei valori de referință, care corespunde profilului de amprentă de mediu al producției medii de pe piață, denumit, de asemenea, produs reprezentativ/organizație reprezentativă; (3) acorduri privind modelarea aspectelor-cheie referitoare la schimbările climatice, electricitate, transport, infrastructură și echipamente, ambalare, scoatere din uz și agricultură; (4) includerea normalizării și a ponderării; (5) orientări privind modalitatea de includere a biodiversității ca informație suplimentară referitoare la mediu; (6) îmbunătățirea unor metode de evaluare a impactului, acordând o atenție deosebită metodelor legate de toxicitate (toxicitate pentru om – cancer; toxicitate pentru om – alte efecte decât cancerul; ecotoxicitatea în apa dulce, utilizarea apei, destinația terenurilor, resursele și particulele în suspensie); (7) definirea factorilor de caracterizare pe baza datelor REACH; (8) și un ghid privind seturile de date conforme cu amprenta de mediu.

                  (7)

                  Rezultatele fazei-pilot au fost prezentate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 2019 intitulat „Produsele durabile într-o economie circulară – Către o contribuție a cadrului de politică al UE privind produsele la economia circulară” (2). Același document de lucru al serviciilor Comisiei a indicat, de asemenea, posibile utilizări ale metodelor privind amprenta de mediu în elaborarea politicilor la nivelul UE. Începând din 2019 și în urma unei cereri de exprimare a interesului adresată industriei, Comisia a continuat elaborarea unor noi norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor.

                  (8)

                  În concluziile sale din octombrie 2019 (3), Consiliul a salutat faza-pilot a metodologiei privind amprenta de mediu a UE și toate inițiativele de sprijinire a comunicării impactului asupra mediului pe baza fazei-pilot a proiectului privind amprenta de mediu.

                  (9)

                  Pactul verde european (4) urmărește să mobilizeze industriile pentru o economie curată și circulară și subliniază că, pentru a le permite cumpărătorilor să ia decizii mai durabile și pentru a reduce riscul de dezinformare ecologică, sunt necesare informații fiabile, comparabile și verificabile.

                  (10)

                  În comunicarea sa „Un nou Plan de acțiune privind economia circulară – Pentru o Europă mai curată și mai competitivă” (5), Comisia a recomandat în special ca întreprinderile să își justifice mențiunile „ecologic” utilizând metode privind amprenta de mediu a produselor și a organizațiilor și s-a angajat să testeze integrarea acestor metode în eticheta ecologică a UE.

                  (11)

                  În comunicarea „Noua agendă privind consumatorii – Consolidarea rezilienței consumatorilor pentru o redresare durabilă” (6) se indică faptul că „[î]n vederea încurajării mai multor acțiuni voluntare la nivelul întreprinderilor, Comisia are în vedere cooperarea cu operatorii economici pentru a încuraja angajamentele voluntare ale acestora de a oferi consumatorilor informații privind amprenta de mediu a întreprinderii, de a-și îmbunătăți sustenabilitatea și de a-și reduce impactul asupra mediului”.

                  (12)

                  În Concluziile Consiliului din decembrie 2020 s-a luat act de faptul că metoda referitoare la amprenta de mediu a produselor are potențialul de a fi o metodologie subiacentă pentru diverse instrumente de politică în domeniul produselor în UE și cadrul pentru produse sustenabile, luând în considerare, în același timp, și alte metodologii adecvate.

                  (13)

                  Utilizarea metodelor privind amprenta de mediu este deja prevăzută în contextul politicilor și al legislației UE, cum ar fi Regulamentul privind taxonomia (7), Inițiativa privind bateriile sustenabile (8) și Angajamentul privind consumul verde (9).

                  (14)

                  Având în vedere aceste evoluții, Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei ar trebui să fie actualizată pentru a integra evoluțiile tehnice din faza-pilot, în special dezvoltarea normelor privind categoriile și sectoarele, și, prin urmare, pentru a oferi o bază solidă pentru dezvoltarea și punerea în aplicare ulterioară a politicilor. Aceasta ar trebui să le permită societăților să își calculeze mai ușor performanța de mediu pe baza unor informații fiabile, verificabile și comparabile și, de asemenea, ar trebui să le permită altor actori (administrații publice, ONG-uri, parteneri de afaceri, de exemplu) să aibă acces la astfel de informații. De asemenea, ar trebui să îmbunătățească dezvoltarea unei baze de date privind amprenta de mediu a UE.

                  (15)

                  Este posibil ca unele IMM-uri să nu dispună de expertiza și resursele necesare pentru a răspunde solicitărilor de informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață. Prin urmare, nu numai Comisia, ci și statele membre și asociațiile industriale ar trebui să acorde sprijin IMM-urilor.

                  (16)

                  Pe măsură ce apar abordări noi, convenite la nivel internațional, se preconizează că metodele privind amprenta de mediu vor fi actualizate pentru a integra noi indicatori sau noi norme de modelare. Aceste aspecte sunt discutate în cadrul grupului de experți al Comisiei privind Comitetul consultativ tehnic pentru amprenta de mediu. De exemplu, în prezent este examinat impactul legat de biodiversitate.

                  (17)

                  După cum s-a anunțat în noul Plan de acțiune privind economia circulară, Comisia va analiza dezvoltarea unui cadru de reglementare pentru certificarea absorbțiilor de carbon bazat pe o contabilizare solidă și transparentă a dioxidului de carbon, care să monitorizeze și să verifice autenticitatea eliminării carbonului. Acest cadru va fi dezvoltat în sinergie reciprocă și în concordanță cu metoda referitoare la amprenta de mediu și, atunci când va fi necesar, va fi reflectat în viitoarele actualizări ale prezentei recomandări.

                  (18)

                  Deși prezenta recomandare se axează pe impactul asupra mediului, în contextul global preocupările legate de impactul economic și social, inclusiv de practicile în domeniul muncii, joacă un rol din ce în ce mai important. Comisia va continua să urmărească îndeaproape aceste evoluții, precum și metodele de analiză a impactului asupra mediului, social și economic la nivelul lanțului de aprovizionare al produselor consumate în UE care au efecte de-a lungul lanțului de aprovizionare în țări terțe.

                  (19)

                  Prezenta recomandare ar trebui să înlocuiască Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      1.   SCOPUL ȘI DOMENIUL DE APLICARE

                  1.1.

                  Prezenta recomandare promovează utilizarea metodelor privind amprenta de mediu în cadrul politicilor și schemelor relevante referitoare la măsurarea și/sau comunicarea performanței de mediu a oricărui tip de produse (atât bunuri, cât și servicii) și a organizațiilor pe durata ciclului de viață.

                  1.2.

                  Prezenta recomandare se adresează statelor membre și organizațiilor publice și private care măsoară sau intenționează să măsoare performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produsului sau a organizației lor și/sau comunică ori intenționează să comunice informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață oricărei părți interesate din sectorul privat, din cel public și din societatea civilă din UE.

                  1.3.

                  Prezenta recomandare nu se aplică punerii în aplicare a legislației obligatorii a UE care prevede o metodologie specifică pentru calcularea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor. Cu toate acestea, se poate face trimitere la prezenta recomandare în legislația sau politicile UE ca metodă de calculare a performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizațiilor.

            2.   DEFINIȚII

      În sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:

                  (a)

                  metoda privind amprenta de mediu a produselor (denumită în continuare „PEF”): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unui produs pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa I;

                  (b)

                  metoda privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumită în continuare „OEF”): metodă generală de măsurare și comunicare a potențialului impact asupra mediului al unei organizații pe durata ciclului de viață, cuprinsă în anexa III;

                  (c)

                  amprenta de mediu a produselor: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a produselor, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a produselor;

                  (d)

                  amprenta de mediu a organizației: rezultatul unui studiu privind amprenta de mediu a organizației, realizat pe baza metodei referitoare la amprenta de mediu a organizațiilor;

                  (e)

                  norme privind categoria de amprentă de mediu a produselor (denumite în continuare „PEFCR”): norme specifice categoriei de produse, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile PEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unei anumite categorii de produse; în cazul în care există o normă PEFCR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unui produs care aparține respectivei categorii de produse;

                  (f)

                  norme sectoriale privind amprenta de mediu a organizațiilor (denumite în continuare „OEFSR”): norme specifice sectorului, bazate pe ciclul de viață, care completează orientările metodologice generale pentru studiile OEF, oferind specificații suplimentare la nivelul unui anumit sector; în cazul în care există o normă OEFSR, aceasta ar trebui să fie utilizată pentru calcularea amprentei de mediu a unei organizații care aparține sectorului respectiv;

                  (g)

                  performanța de mediu pe durata ciclului de viață: măsurătoarea cuantificată a potențialelor efecte asupra mediului, care ține seama de toate etapele relevante ale ciclului de viață al unui produs sau al unei organizații, din perspectiva lanțului de aprovizionare;

                  (h)

                  comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață: orice comunicare a unor informații privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață, inclusiv către parteneri de afaceri, investitori, organisme publice sau consumatori;

                  (i)

                  organizație: o societate, companie, firmă, întreprindere, autoritate sau instituție, ori o parte din sau o combinație a acestora, având sau nu personalitate juridică, de drept public sau privat, care are propria structură de funcționare și administrativă;

                  (j)

                  schemă: inițiativă cu scop lucrativ sau fără scop lucrativ, luată de societăți private sau de o asociație formată din societăți private, de un parteneriat public-privat, de organizații guvernamentale sau neguvernamentale, care impune măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață;

                  (k)

                  asociație industrială: organizație care reprezintă societăți private ce sunt membre ale organizației sau societăți private ce aparțin unui sector la nivel local, regional, național sau internațional;

                  (l)

                  comunitate financiară: toți actorii care oferă servicii financiare (inclusiv consiliere financiară), incluzând băncile, investitorii și societățile de asigurare.

            3.   UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF ÎN POLITICILE STATELOR MEMBRE

      Statele membre ar trebui:

                  3.1.

                  să utilizeze metoda PEF sau metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, în cadrul unor politici cu caracter voluntar care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor, după caz, asigurându-se în același timp că aceste politici nu creează obstacole în calea liberei circulații a mărfurilor în UE;

                  3.2.

                  să considere informațiile sau afirmațiile privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață întemeiate pe utilizarea metodei PEF sau a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente, ca fiind valabile în cadrul schemelor naționale relevante care implică măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizațiilor;

                  3.3.

                  să depună eforturi pentru a spori disponibilitatea datelor de înaltă calitate privind ciclul de viață, instituind acțiuni pentru a crea, verifica și pune la dispoziție baze de date naționale și contribuind la popularea unor baze de date publice existente, pe baza cerințelor în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu. Ar trebui asigurată coerența între diferitele baze de date;

                  3.4.

                  să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;

                  3.5.

                  să furnizeze asistență și instrumente pentru IMM-uri, pentru a le ajuta să își măsoare, să își îmbunătățească și să își comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau a organizației lor, pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, în contextul normelor PEFCR și OEFSR; în acest sens, autoritățile ar trebui să evite duplicarea instrumentelor existente, în cazul în care acestea sunt adecvate scopului;

                  3.6.

                  să încurajeze utilizarea metodei OEF și a normelor OEFSR aferente, dacă este cazul, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor publice;

                  3.7.

                  să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață; în acest sens, autoritățile ar trebui să aibă în vedere furnizarea de asistență și instrumente pentru IMM-urile din țările partenere ale UE pentru măsurarea și îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a oricăror bunuri intermediare sau produse semifinite pe care le produc.

            4.   UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF DE CĂTRE SOCIETĂȚI ȘI ALTE ORGANIZAȚII PRIVATE

      Societățile și alte organizații private care decid să măsoare sau să comunice performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor ar trebui:

                  4.1.

                  să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor;

                  4.2.

                  să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;

                  4.3.

                  să aibă în vedere acordarea de sprijin societăților din cadrul lanțurilor lor de aprovizionare, în special IMM-urilor, pentru furnizarea de informații pe baza metodelor PEF și OEF sau a normelor PEFCR și OEFSR și pentru îmbunătățirea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a organizațiilor și produselor lor.

            Asociațiile industriale ar trebui:

                  4.4.

                  să promoveze în rândul membrilor lor utilizarea metodei PEF și a metodei OEF, precum și a normelor PEFCR și OEFSR aferente;

                  4.5.

                  să contribuie la verificarea bazelor de date publice și la popularea acestora cu date de înaltă calitate privind ciclul de viață în conformitate cu cerințele în materie de seturi de date conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu; să contribuie la eforturile Comisiei în domeniul disponibilității unor seturi de date de înaltă calitate conforme cu normele referitoare la amprenta de mediu;

                  4.6.

                  să ofere expertiză și instrumente de calcul simplificate pentru a ajuta membrii care sunt IMM-uri să calculeze performanța de mediu pe durata ciclului de viață a produselor sau organizației lor pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;

                  4.7.

                  să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață.

            5.   UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR ȘI OEFSR AFERENTE, ÎN SCHEME REFERITOARE LA MĂSURAREA SAU COMUNICAREA PERFORMANȚEI DE MEDIU PE DURATA CICLULUI DE VIAȚĂ

                  5.1.

                  Schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață ar trebui să utilizeze metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR și OEFSR aferente, ca metodă de referință pentru măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor.

            6.   UTILIZAREA METODELOR PEF ȘI OEF, PRECUM ȘI A NORMELOR PEFCR/OEFSR AFERENTE, DE CĂTRE COMUNITATEA FINANCIARĂ

      Membrii comunității financiare ar trebui, dacă este cazul:

                  6.1.

                  să promoveze utilizarea, în cadrul evaluării riscului financiar legat de performanța de mediu pe durata ciclului de viață, a informațiilor privind performanța de mediu pe durata ciclului de viață calculate pe baza metodei PEF sau a metodei OEF, precum și pe baza normelor PEFCR și OEFSR aferente;

                  6.2.

                  să promoveze utilizarea de informații bazate pe studii OEF la evaluarea nivelurilor de performanță pentru componenta de mediu a indicilor de durabilitate;

                  6.3.

                  să promoveze și să sprijine utilizarea metodelor PEF și OEF la nivel internațional, inclusiv în cadrul forumurilor multilaterale sau în legătură cu schemele referitoare la măsurarea sau comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață.

            7.   VERIFICARE

                  7.1.

                  În cazul în care studiile PEF și OEF sunt divulgate unor terțe părți, aceste studii ar trebui verificate în conformitate cu cerințele în materie de metode PEF și OEF, precum și cu orice indicații specifice prevăzute în normele PEFCR și OEFSR.

            8.   RAPORTAREA CU PRIVIRE LA PUNEREA ÎN APLICARE A RECOMANDĂRII

                  8.1.

                  Statele membre sunt invitate să informeze anual Comisia cu privire la acțiunile întreprinse în temeiul prezentei recomandări. Prima transmitere a informațiilor ar trebui să aibă loc la un an de la data adoptării prezentei recomandări. Informațiile transmise ar trebui să includă:

                              (a)

                              modul în care metoda PEF și metoda OEF, precum și normele PEFCR/OEFSR aferente, sunt utilizate în cadrul inițiativei (inițiativelor) de politică;

                              (b)

                              numărul produselor și organizațiilor vizate de inițiativă;

                              (c)

                              stimulentele legate de performanța de mediu pe durata ciclului de viață;

                              (d)

                              inițiativele legate de obținerea unor date de înaltă calitate privind ciclul de viață;

                              (e)

                              asistența acordată IMM-urilor în ceea ce privește furnizarea de informații de mediu pe durata ciclului de viață și îmbunătățirea performanței lor de mediu pe durata ciclului de viață;

                              (f)

                              eventualele probleme sau blocaje identificate în ceea ce privește utilizarea metodelor.

            9.   ABROGAREA RECOMANDĂRII ANTERIOARE

      Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei se abrogă. Trimiterile la recomandarea abrogată se interpretează ca trimiteri la prezenta recomandare.

         Adoptată la Bruxelles, 15 decembrie 2021.

               Pentru Comisie

            Virginijus SINKEVIČIUS

               Membru al Comisiei

         (1)  Recomandarea 2013/179/UE a Comisiei din 9 aprilie 2013 privind utilizarea unor metode comune pentru măsurarea și comunicarea performanței de mediu pe durata ciclului de viață a produselor și organizațiilor (JO L 124, 4.5.2013, p. 1).

         (2)  SWD(2019) 91 final.

         (3)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12791-2019-INIT/ro/pdf

         (4)  COM(2019) 640 final.

         (5)  COM(2020) 98 final

         (6)  COM(2020) 696 final.

         (7)  Regulamentul (UE) 2020/852 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 iunie 2020 privind instituirea unui cadru care să faciliteze investițiile durabile și de modificare a Regulamentului (UE) 2019/2088 (JO L 198, 22.6.2020, p. 13).

         (8)  COM(2020) 798 final.

         (9)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf


title: Recomandarea (UE) 2022/66 a Consiliului din 17 ianuarie 2022 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții

text:
                  18.1.2022

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  L 11/52

         RECOMANDAREA (UE) 2022/66 A CONSILIULUI
         din 17 ianuarie 2022
         de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (e) și articolul 292 prima și a doua teză,
         întrucât:

                     (1)

                     La 30 iunie 2020, Consiliul a adoptat Recomandarea privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (1) (denumită în continuare „recomandarea Consiliului”).

                     (2)

                     De atunci, Consiliul a adoptat Recomandările (UE) 2020/1052 (2), (UE) 2020/1144 (3), (UE) 2020/1186 (4), (UE) 2020/1551 (5), (UE) 2020/2169 (6), (UE) 2021/89 (7), (UE) 2021/132 (8), (UE) 2021/767 (9), (UE) 2021/892 (10), (UE) 2021/992 (11), (UE) 2021/1085 (12), (UE) 2021/1170 (13), (UE) 2021/1346 (14), (UE) 2021/1459 (15), (UE) 2021/1712 (16), (UE) 2021/1782 (17), (UE) 2021/1896 (18), (UE) 2021/1945 (19), (UE) 2021/2022 (20) și (UE) 2021/2150 (21) de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 a Consiliului privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții.

                     (3)

                     La 20 mai 2021, Consiliul a adoptat Recomandarea (UE) 2021/816 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 a Consiliului privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (22), în scopul actualizării criteriilor utilizate pentru a evalua dacă călătoriile neesențiale din țări terțe sunt sigure și ar trebui să fie permise.

                     (4)

                     Recomandarea Consiliului prevede că statele membre ar trebui să elimine treptat restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE începând cu 1 iulie 2020, într-un mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe enumerate în anexa I la recomandarea Consiliului. O dată la două săptămâni, după o strânsă consultare cu Comisia, precum și cu agențiile și serviciile relevante din cadrul UE, Consiliul ar trebui să revizuiască și, dacă este cazul, să actualizeze lista țărilor terțe care figurează în anexa I, în urma unei evaluări globale bazate pe metodologia, criteriile și informațiile menționate în recomandarea Consiliului.

                     (5)

                     De atunci, în cadrul Consiliului au avut loc discuții, în strânsă consultare cu Comisia, precum și cu agențiile și serviciile relevante din cadrul UE, cu privire la revizuirea listei țărilor terțe care figurează în anexa I la recomandarea Consiliului și cu aplicarea criteriilor și a metodologiei prevăzute în recomandarea Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Recomandarea (UE) 2021/816. Ca urmare a acestor discuții, lista țărilor terțe care figurează în anexa I ar trebui modificată. În mod concret, Argentina, Australia și Canada ar trebui eliminate de pe listă.

                     (6)

                     Controlul la frontiere este în interesul nu doar al statului membru la ale cărui frontiere externe se aplică, ci al tuturor statelor membre care au eliminat controlul la frontierele lor interne. Prin urmare, statele membre ar trebui să se asigure că măsurile luate la frontierele externe sunt coordonate, pentru a garanta o bună funcționare a spațiului Schengen. În acest scop, începând cu 17 ianuarie 2022, statele membre ar trebui să continue eliminarea restricției temporare asupra călătoriilor neesențiale către UE, în mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe, ai regiunilor administrative speciale și ai altor entități și autorități teritoriale enumerate în anexa I la recomandarea Consiliului, astfel cum este modificată prin prezenta recomandare.

                     (7)

                     În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică. Deoarece prezenta recomandare constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul respectiv, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezenta recomandare, dacă o va pune în aplicare.

                     (8)

                     Prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (23); prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

                     (9)

                     În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (24).

                     (10)

                     În ceea ce privește Elveția, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (25), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (26).

                     (11)

                     În ceea ce privește Liechtensteinul, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în înțelesul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care se află sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (27), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (28),

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
         Recomandarea (UE) 2020/912 a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Recomandările (UE) 2020/1052, (UE) 2020/1144, (UE) 2020/1186, (UE) 2020/1551, (UE) 2020/2169, (UE) 2021/89, (UE) 2021/132, (UE) 2021/767, (UE) 2021/816, (UE) 2021/892, (UE) 2021/992, (UE) 2021/1085, (UE) 2021/1170, (UE) 2021/1346, (UE) 2021/1459, (UE) 2021/1712, (UE) 2021/1782, (UE) 2021/1896, (UE) 2021/1945, (UE) 2021/2022 și (UE) 2021/2150 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții, se modifică după cum urmează:

                     1.

                     Punctul 1 primul paragraf din recomandarea Consiliului se înlocuiește cu următorul text:

                                 „1.

                                 Începând cu 17 ianuarie 2022, statele membre ar trebui să elimine treptat restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE, în mod coordonat, în ceea ce privește rezidenții țărilor terțe enumerate în anexa I.”

                     2.

                     Anexa I la recomandare se înlocuiește cu următorul text:

                           „ANEXA I
                           Țările terțe, regiunile administrative speciale și alte entități și autorități teritoriale ai căror rezidenți nu ar trebui să fie afectați de restricția temporară de la frontierele externe asupra călătoriilor neesențiale către UE:
                           I.   STATE

                                       1.

                                       BAHRAIN

                                       2.

                                       CHILE

                                       3.

                                       COLUMBIA

                                       4.

                                       INDONEZIA

                                       5.

                                       KUWEIT

                                       6.

                                       NOUA ZEELANDĂ

                                       7.

                                       PERU

                                       8.

                                       QATAR

                                       9.

                                       RWANDA

                                       10.

                                       ARABIA SAUDITĂ

                                       11.

                                       COREEA DE SUD

                                       12.

                                       EMIRATELE ARABE UNITE

                                       13.

                                       URUGUAY

                                       14.

                                       CHINA (*1)

                                 II.   REGIUNI ADMINISTRATIVE SPECIALE ALE REPUBLICII POPULARE CHINEZE

                           RAS Hong Kong
                           RAS Macao
                           III.   ENTITĂȚI ȘI AUTORITĂȚI TERITORIALE NERECUNOSCUTE CA STATE DE CEL PUȚIN UN STAT MEMBRU

                           Taiwan

                     .
                        (*1)  sub rezerva confirmării reciprocității"

            Adoptată la Bruxelles, 17 ianuarie 2022.

                  Pentru Consiliu

                  Președintele

               J. DENORMANDIE

            (1)  JO L 208I, 1.7.2020, p. 1.

            (2)  JO L 230, 17.7.2020, p. 26.

            (3)  JO L 248, 31.7.2020, p. 26.

            (4)  JO L 261, 11.8.2020, p. 83.

            (5)  JO L 354, 26.10.2020, p. 19.

            (6)  JO L 431, 21.12.2020, p. 75.

            (7)  JO L 33, 29.1.2021, p. 1.

            (8)  JO L 41, 4.2.2021, p. 1.

            (9)  JO L 165I, 11.5.2021, p. 66.

            (10)  JO L 198, 4.6.2021, p. 1.

            (11)  JO L 221, 21.6.2021, p. 12.

            (12)  JO L 235, 2.7.2021, p. 27.

            (13)  JO L 255, 16.7.2021, p. 3.

            (14)  JO L 306, 31.8.2021, p. 4.

            (15)  JO L 320, 10.9.2021, p. 1.

            (16)  JO L 341, 24.9.2021, p. 1.

            (17)  JO L 360, 11.10.2021, p. 128.

            (18)  JO L 388, 3.11.2021, p. 1.

            (19)  JO L 397, 10.11.2021, p. 28.

            (20)  JO L 413, 19.11.2021, p. 37.

            (21)  JO L 434, 6.12.2021, p. 8.

            (22)  JO L 182, 21.5.2021, p. 1.

            (23)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

            (24)  JO L 176, 10.7.1999, p. 31.

            (25)  JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

            (26)  Decizia 2008/146/CE a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 1).

            (27)  JO L 160, 18.6.2011, p. 21.

            (28)  Decizia 2011/350/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația persoanelor (JO L 160, 18.6.2011, p. 19).