title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/114

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Franței pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2016
   (2016/C 299/27)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la 8 martie 2016 (3). În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Franța ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării.

               (2)

               Raportul de țară privind Franța pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma acestei analize, Comisia a concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. Mai concret, Franța, care înregistrează o creștere moderată și o inflație scăzută, se confruntă cu o datorie publică ridicată și crescândă, însoțită de o deteriorare a competitivității. Este deosebit de importantă luarea unor măsuri pentru reducerea riscului apariției unor efecte adverse asupra economiei franceze și, având în vedere dimensiunea sa, a efectelor de propagare negative către uniunea economică și monetară.

               (3)

               La 29 aprilie 2016, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Franța face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul de stabilitate pentru 2016, guvernul prevede corectarea deficitului excesiv până în 2017, în concordanță cu recomandarea Consiliului din 10 martie 2015. Se prevede că deficitul global va scădea și mai mult, ajungând la 1,2 % din PIB în 2019. Se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,4 % din PIB – va fi atins până în 2018. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge vârful de 96,5 % din PIB în 2017 și va descrește treptat la 93,3 % din PIB în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este, în linii mari, plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2017, a atingerii țintelor de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, deficitul global ar urma să atingă 3,4 % din PIB în 2016, ceea ce concordă cu deficitul recomandat de Consiliu în 2015. În ceea ce privește anul 2017, se preconizează că, dacă politicile rămân neschimbate, deficitul global va atinge 3,2 % din PIB, periclitând respectarea termenului de corectare a deficitului excesiv. Se estimează că efortul bugetar recomandat nu va fi posibil în 2016 și 2017, deoarece strategia de consolidare urmată de Franța se bazează mai ales pe măsuri precum îmbunătățirea condițiilor ciclice și menținerea unui mediu caracterizat de rate scăzute ale dobânzii, măsuri care nu se află sub controlul autorităților și care, astfel, comportă riscuri de conformitate. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că, deși se estimează în prezent că Franța își va atinge obiectivul principal în 2016, există totuși riscul ca această țară să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Vor fi necesare, așadar, măsuri suplimentare prin care să se asigure corectarea durabilă a deficitului excesiv până în 2017.

               (6)

               Ponderea cheltuielilor publice în PIB înregistrată de Franța este una dintre cele mai ridicate din Uniune și, în ciuda unei ușoare scăderi în 2015, aceasta rămâne cu mult peste media zonei euro. Franța pune în aplicare un plan de reducere a cheltuielilor publice, între 2015 și 2017, cu 50 de miliarde EUR în raport cu tendința de creștere la toate nivelurile administrației publice, dar este posibil ca acest plan să nu conducă la o reducere semnificativă a cheltuielilor publice. Eficiența acestui plan ar putea fi sporită dacă s-ar detalia măsurile care stau la baza reducerii cheltuielilor și dacă în același timp s-ar asigura faptul că măsurile referitoare la economii țin seama de inflația aproape egală cu zero.

               (7)

               Continuă să existe provocări în ceea ce privește reducerea într-o mai mare măsură a cotei cheltuielilor, astfel cum era prevăzut, deoarece procesul de identificare a unor domenii largi de potențiale economii nu a avut suficiente rezultate, iar revizuirile cheltuielilor au dat rezultate modeste până în prezent. În sectorul locuințelor, Franța cheltuiește de aproape două ori mai mult decât țările europene cu caracteristici similare, fără ca rezultatele de pe piața locuințelor să fie vădit mai bune. Aplicarea reducerii prevăzute în cazul granturilor acordate autorităților locale de către administrația centrală și un control mai strict al cheltuielilor administrației locale, în special prin limitarea creșterii costurilor administrative ale autorităților locale, ar putea, printr-un efect combinat, să protejeze capacitatea de investiții a acestora. Revizuirile cheltuielilor ar putea fi un instrument corespunzător de identificare a unor astfel de economii. De asemenea, recenta reformă a administrației locale are potențialul de a spori eficiența sistemului pe termen mediu și lung.

               (8)

               Nu pot fi realizate economii considerabile pe termen scurt fără o moderare semnificativă a creșterii cheltuielilor din domeniul securității sociale, care reprezintă peste jumătate din cheltuielile administrației publice. Sustenabilitatea sistemului de pensii s-a îmbunătățit prin acordul privind sistemele de pensii complementare din 2015, dar s-ar putea confrunta în continuare cu deficite pe termen scurt și mediu, în special în condiții macroeconomice nefavorabile. În plus, actuala cotă ridicată a cheltuielilor publice cu pensiile ar urma să fie redusă ca rezultat al reformelor anterioare întreprinse în domeniul pensiilor, însă abia după 2025. Franța și-a fixat obiective ambițioase pentru 2016 și 2017 în ceea ce privește limitarea creșterii cheltuielilor cu sănătatea. Aceste obiective ar putea fi completate de noi eforturi de identificare a unor sporuri de eficiență pe termen mediu și lung.

               (9)

               Pentru reducerea costurilor forței de muncă și pentru îmbunătățirea marjelor de profit ale întreprinderilor au fost luate măsuri de politică, precum creditul fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă, în valoare de 20 de miliarde EUR, și reducerea cu încă 10 miliarde EUR a contribuțiilor angajatorilor la asigurările sociale, conform pactului de responsabilitate și solidaritate. Eficacitatea acestor măsuri, care reprezintă 1,5 % din PIB și contribuie la reducerea decalajului dintre Franța și media zonei euro în ceea ce privește costul forței de muncă, ar putea fi afectată de modul în care ele sunt concepute. Rezultatele evaluărilor avute în vedere pentru aceste măsuri de reducere a costurilor vor fi utilizate pentru luarea unor eventuale decizii cu privire la viitoarea formă a schemelor respective, pentru a se asigura că aceste măsuri își ating obiectivele în materie de eficiență. De un interes deosebit pentru evaluările în chestiune este efectul asupra sistemului de stabilire a salariilor și asupra ocupării forței de muncă.

               (10)

               În actualul context caracterizat de rate ridicate ale șomajului, există riscul ca ocuparea persoanelor slab calificate să fie afectată de costul forței de muncă aferent salariului minim. Deși salariul minim este ridicat în comparație cu salariul median, costul forței de muncă aferent salariului minim a fost redus prin intermediul unor scutiri de plata contribuțiilor la asigurările sociale. Majorările aduse salariului minim generează majorări salariale pentru majoritatea categoriilor de lucrători și riscă să creeze o comprimare a salariilor în sens ascendent. Din cauza mecanismului de indexare a salariului minim există efecte de reacție între majorările aduse salariului mediu și modificările aduse salariului minim, ceea ce întârzie ajustarea salariilor, necesară pentru a se face față unei situații economice precare.

               (11)

               Recentele reforme au creat o anumită flexibilitate pentru angajatori, care pot să se abată de la acordurile sectoriale, însă această flexibilitate este limitată. Respectivele acorduri reglementează toate aspectele ocupării forței de muncă, precum salariile, timpul de lucru și condițiile de angajare și de muncă, limitând posibilitatea întreprinderilor de a ajusta forța de muncă în funcție de nevoile lor. În prezent, sectoarele au posibilitatea de a nu le permite întreprinderilor să determine, de la caz la caz și după negocieri cu partenerii sociali, condițiile în care timpul de lucru s-ar putea abate de la acordurile sectoriale. În consultare cu partenerii sociali s-ar putea facilita aplicarea unor derogări de la acordurile sectoriale și de la prevederile juridice generale referitoare la condițiile de muncă, prin intermediul unor acorduri încheiate la nivel de întreprindere.

               (12)

               În 2015, rata șomajului a crescut la 10,4 %. Șomajul este mai ridicat în rândul tinerilor, al resortisanților țărilor din afara UE și al lucrătorilor mai slab calificați. Structura pieței forței de muncă este caracterizată de o polarizare crescândă, lucrătorii înalt calificați fiind angajați pe bază de contracte cu durată nedeterminată, iar locurile de muncă pentru care nu sunt necesare calificări deosebite devenind, într-o proporție constantă, tot mai nesigure. Proporția reprezentată în totalul angajărilor de contractele cu o durată determinată de mai puțin de o lună a crescut, ajungând la aproape 70 % în 2015. Este posibil ca segmentarea puternică a pieței forței de muncă să fie determinată și de cadrul juridic aplicabil contractelor de muncă, în special de prevederile referitoare la concedierea angajaților care au contracte cu durată nedeterminată. Deteriorarea prezentă de mult timp pe piața forței de muncă exercită presiuni asupra capacității de susținere a sistemului de indemnizații de șomaj. În februarie 2016 s-a prevăzut că deficitul va fi de 4,5 miliarde EUR în 2015, de 4,2 miliarde EUR în 2016 și de 3,6 miliarde EUR în 2017, ceea ce ar însemna o nouă creștere a datoriilor sistemului, de la 25,8 miliarde EUR în 2015 la 30,0 miliarde EUR în 2016 și la 33,6 miliarde EUR în 2017. Modul în care sunt calculate indemnizațiile favorizează trecerea de la un loc de muncă cu normă întreagă pe termen scurt la altul, în detrimentul unor locuri de muncă cu fracțiune de normă pe termen lung, și îi stimulează pe angajatori să ofere locuri de muncă pe termen scurt care să fie completate cu indemnizații condiționate de încadrarea în muncă. În plus, modul în care este conceput sistemul de indemnizații de șomaj, în special în ceea ce privește condițiile de eligibilitate și degresivitatea indemnizațiilor, ar putea submina interesul pentru reîncadrarea în muncă.

               (13)

               Trecerea de la școală la viața profesională continuă să fie problematică, tinerii cu cele mai puține calificări fiind afectați în cea mai mare măsură. Numărul de persoane care recurg la stagii de ucenicie este tot mai scăzut în categoriile slab calificate, în contextul unor strategii regionale diferențiate și al unei capacități limitate a sistemului de a se adapta la noile nevoi ale economiei. Oferta de cursuri de formare pentru șomeri, lucrători mai slab calificați și angajați ai IMM-urilor continuă să fie insuficientă. Actualele reforme în domeniul formării profesionale, care vizează inclusiv guvernanța, stimulentele și consilierea, și noul plan de formare special conceput pentru șomeri nu au fost încă puse în aplicare pe deplin și ar trebui consolidate. Cooperarea nesatisfăcătoare dintre diferiții actori implicați în formarea profesională continuă împiedică alocarea eficientă a resurselor. Contul personal de activitate, care urmează să intre în vigoare, ar putea contribui la reechilibrarea accesului la formare.

               (14)

               Mediul de afaceri francez continuă să se situeze la jumătatea clasamentului, mai ales în ceea ce privește sarcina impusă de normele de stat, domeniu în care Franța nu ocupă o poziție bună în clasamentele internaționale. Programul de simplificare își urmează cursul prevăzut, dar progresele înregistrate cu implementarea sa sunt inegale, în special în ceea ce privește măsurile adresate întreprinderilor, și există în continuare provocări în mai multe domenii.

               (15)

               Cota întreprinderilor mai mici în economia franceză este disproporționat de mare în comparație cu situația din alte state membre, ceea ce limitează nivelul de productivitate al acestei economii. Se estimează că recentele inițiative de atenuare a impactului produs de cerințele legate de dimensiune nu vor influența în mod semnificativ creșterea firmelor, în special având în vedere domeniul de aplicare limitat și caracterul temporar al anumitor măsuri. Drept consecință, efectele de prag vor continua să limiteze creșterea firmelor franceze.

               (16)

               Concurența la nivelul serviciilor s-a îmbunătățit în unele sectoare, dar în altele continuă să existe bariere, în special în sectorul serviciilor pentru întreprinderi – întrucât o proporție semnificativă a acestor servicii nu a fost influențată de recentele reforme – și în industriile de rețea. Activitatea economică a profesiilor reglementate este constrânsă de o serie de bariere la intrarea pe piață și de o serie de norme și tarife, ceea ce afectează productivitatea altor sectoare care utilizează respectivele servicii. Adoptarea Legii Macron în 2015 a redus unele constrângeri, însă sunt necesare eforturi suplimentare. Alte probleme derivă din aplicarea restrictivă a cerințelor în materie de autorizare.

               (17)

               Franța continuă să fie în urma liderilor inovației din UE, în ciuda sprijinului public generos din acest domeniu. În decursul ultimilor 15 ani, schemele publice de sprijin pentru inovație au fost caracterizate de inflație și instabilitate, ceea ce constituie un motiv de îngrijorare cu privire la coordonarea, coerența și eficiența de ansamblu ale acestor scheme. Sunt afectate în special IMM-urile.

               (18)

               Ponderea taxelor și a impozitelor în PIB este una dintre cele mai ridicate din Uniune. Componența acestui indicator nu este propice creșterii economice, întrucât are o influență semnificativă asupra factorilor de producție, dar o influență relativ scăzută asupra consumului. Impozitele aplicate întreprinderilor au cunoscut o modestă reducere în 2014 și Franța a început să elimine decalajul față de media UE în domeniul taxelor de mediu, dar veniturile din TVA continuă să fie scăzute, atât ca pondere din PIB, cât și ca procent din totalul taxelor și impozitelor, ca urmare a ratelor mici, a aplicării răspândite a reducerilor de rate și a numărului mare de scutiri în comparație cu media europeană. Pe lângă eliminarea treptată a suprataxei de solidaritate aplicate întreprinderilor, care este în curs, și eliminarea impozitului pe profit excepțional, trebuie să se precizeze în mod exhaustiv măsurile concrete în vederea atingerii obiectivului anunțat, și anume reducerea ratei legale a impozitului pe profit pentru întreprinderi la 28 % în 2020.

               (19)

               Sistemul fiscal este foarte complex. Continuă să existe un număr ridicat de taxe și impozite ineficiente care generează venituri scăzute sau egale cu zero, iar impozitul pe veniturile personale este deosebit de complex, ceea ce antrenează costuri administrative semnificative. În ciuda faptului că în actul normativ referitor la programarea finanțelor publice pentru perioada 2014-2019 a fost introdusă cerința referitoare la evaluarea și monitorizarea cu regularitate a cheltuielilor fiscale, reducerea estimată a cheltuielilor fiscale pentru 2016 este modestă, după mai mulți ani de creștere.

               (20)

               În general, obstacolele din calea investițiilor private sunt moderate, principalele astfel de obstacole fiind sarcina de reglementare ridicată și ratele ridicate ale taxelor și impozitelor aplicabile întreprinderilor. Mediul de investiții ar putea fi îmbunătățit prin consolidarea mediului de afaceri, reducerea taxelor pe producție și a impozitului pe profit și prin simplificarea sistemului fiscal. Toate măsurile luate pentru îmbunătățirea competitivității firmelor franceze la nivelul costurilor și al altor factori au potențialul de a mări nivelurile de investiții și de a motiva firmele să investească în capital material și uman, în vederea sporirii productivității. Potențialul de creștere economică pe termen lung mai este limitat și de nivelul scăzut al investițiilor în activități de inovare.

               (21)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale, formulate în cadrul semestrului european, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (22)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Franței, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (23)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv până în 2017, prin luarea măsurilor structurale necesare și prin utilizarea tuturor câștigurilor excepționale pentru a reduce deficitul și datoria. Să indice reducerile de cheltuieli planificate pentru următorii ani și să intensifice eforturile de majorare a cuantumului economiilor generate de revizuirile cheltuielilor, inclusiv la nivelul cheltuielilor administrației locale, până la sfârșitul anului 2016. Să supună mai des politicile publice unor evaluări independente, în vederea identificării unor sporuri de eficiență în toate subsectoarele administrației publice.

               2.

               Să se asigure că reducerile costului forței de muncă sunt susținute și că evoluțiile salariului minim sunt compatibile cu crearea de locuri de muncă și cu competitivitatea. Să reformeze legislația muncii astfel încât să îi stimuleze într-o mai mare măsură pe angajatori să recurgă la contracte cu durată nedeterminată.

               3.

               Să îmbunătățească legăturile dintre sectorul educației și piața forței de muncă, în special prin reformarea stagiilor de ucenicie și a formării profesionale, acordând o atenție specială persoanelor slab calificate. Să ia măsuri, până la sfârșitul anului 2016, pentru reformarea sistemului de indemnizații de șomaj, în vederea restabilirii sustenabilității bugetare a sistemului, și să ofere mai multe stimulente pentru reîncadrarea în muncă.

               4.

               Să elimine barierele din calea activității în sectorul serviciilor, în special în ceea ce privește serviciile pentru întreprinderi și profesiile reglementate. Să ia măsuri pentru simplificarea politicilor de inovare și pentru sporirea eficienței acestora. Să reformeze în continuare, până la sfârșitul anului 2016, criteriile legate de dimensiune din actele normative, care stânjenesc creșterea întreprinderilor, și să continue să simplifice normele administrative, fiscale și contabile aplicabile întreprinderilor, prin continuarea programului de simplificare.

               5.

               Să ia măsuri pentru reducerea taxelor și impozitelor pe producție și a ratei legale a impozitului pe profit pentru întreprinderi, extinzând, în același timp, baza de impozitare a consumului, în special în ceea ce privește TVA. Să elimine cheltuielile fiscale ineficiente și taxele care generează venituri scăzute sau egale cu zero și să adopte, până la sfârșitul anului 2016, reforma impozitului reținut la sursă pe veniturile personale.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 96, 11.3.2016, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Comisiei din 21 decembrie 2009 privind punerea în aplicare în condiții de siguranță a utilizării combustibililor cu un conținut redus de sulf de către navele aflate la dană în porturile comunitare (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               29.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 348/73

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 21 decembrie 2009
   privind punerea în aplicare în condiții de siguranță a utilizării combustibililor cu un conținut redus de sulf de către navele aflate la dană în porturile comunitare
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2009/1020/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 4b din Directiva 1999/32/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili lichizi (1), astfel cum a fost modificată, prevede conținutul maxim de sulf al combustibililor marini utilizați de către navele aflate la dană în porturile comunitare și obligația statelor membre de a se asigura că navele nu utilizează combustibili marini cu un conținut de sulf de peste 0,1 % din masă și că, începând cu 1 ianuarie 2010, pe teritoriul lor nu se comercializează motorină marină cu un conținut de sulf de peste 0,1 % din masă.

               (2)

               Articolul 6 din directiva respectivă prevede, de asemenea, că statele membre trebuie să verifice prin eșantionare dacă conținutul de sulf al combustibililor marini respectă dispoziția relevantă din articolul 4b și că eșantionarea începe de la data intrării în vigoare a cerinței.

               (3)

               După cum se arată în Comunicarea Comisiei privind notificarea prorogării termenelor stabilite pentru respectarea valorilor limită și a derogării de la obligația de a aplica anumite valori limită în temeiul articolului 22 din Directiva 2008/50/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 mai 2008 privind calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (2), în peste 40 % din zonele și aglomerările urbane din Comunitate se depășește în prezent valoarea limită zilnică pentru PM10. Punerea în aplicare a limitei pentru conținutul de sulf din combustibilii utilizați de navele aflate la dană în porturile comunitare este esențială pentru ameliorarea calității aerului înconjurător, după cum se subliniază în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu intitulată O strategie a Uniunii Europene pentru a reduce emisiile atmosferice ale navelor maritime
                   (3) și în cea intitulată Strategia tematică privind poluarea aerului, adoptată în 2005 (4).

               (4)

               În octombrie 2008, în contextul revizuirii Convenției internaționale pentru prevenirea poluării de către nave („Convenția MARPOL”), Organizația Maritimă Internațională (OMI) a adoptat cerințele care trebuie puse în aplicare începând cu 1 ianuarie 2015 de către navele care navighează în zonele de control al emisiilor definite la articolul 2 alineatul (3e) din Directiva 1999/32/CE.

               (5)

               Ținând cont de riscurile în materie de siguranță, Comisia consideră că este necesar să trimită orientări adecvate statelor membre pentru a garanta un nivel înalt al siguranței și prevenirea eficace a poluării de către nave în cadrul punerii în aplicare a dispozițiilor directivei respective pe întreg teritoriul comunitar.

               (6)

               Începând cu 1 ianuarie 2010, navele care utilizează păcură când se află în larg trebuie să treacă la combustibili marini mai ușori, precum combustibilul diesel marin sau motorina marină, atunci când se află la dană în porturile comunitare, întrucât păcura cu un conținut de sulf suficient de redus nu este, în general, disponibilă.

               (7)

               Ar putea exista probleme operaționale și riscuri privind siguranța asociate utilizării de combustibil diesel marin și de motorină marină de către nave care nu au fost proiectate să utilizeze astfel de combustibili sau care nu au fost supuse procesului de adaptare tehnică necesar. Comisia a analizat riscurile asociate schimbării combustibilului și a ajuns la concluzia că riscul principal în materie de siguranță ține de utilizarea tipului de combustibil solicitat în cazane ale navelor care nu au fost încă evaluate și certificate în acest scop. Deși cazanele pot utiliza și păcură, și combustibili distilați, există un risc legat de viscozitatea mai mică și volatilitatea mai mare ale combustibilului diesel marin și ale motorinei marine și de faptul că încălzirea sistemului de alimentare cu combustibil este necesară pentru păcură, însă nu și pentru combustibilii distilați. Este dificil să se stabilească exact numărul navelor aflate în această situație și probabilitatea apariției unor astfel de cazuri.

               (8)

               Directiva 1999/32/CE a acordat sectorului maritim suficient timp pentru a efectua adaptarea tehnică necesară în vederea utilizării de combustibil marin cu un conținut maxim de sulf de 0,1 % din masă de către navele aflate la dană în porturile comunitare. Există soluții tehnice pentru limitarea riscurilor. Totuși, încă mai sunt, în prezent, nave care nu au fost modificate corespunzător, iar foarte puține nave au fost supuse procesului de verificare și certificare necesar.

               (9)

               Există soluții tehnice pentru a atenua consecințele potențiale ale schimbării combustibilului la dană. Cererea scăzută din partea sectorului maritim a întârziat dezvoltarea soluțiilor tehnice necesare, ceea ce a întârziat și mai mult procesul de verificare și de certificare.

               (10)

               Conform informațiilor de care dispune Comisia, în cazul navelor care nu au fost modificate tehnic, efectuarea întregului proces nu ar trebui să dureze mai mult de opt luni.

               (11)

               Este necesar ca fabricanții de cazane și de motoare să elaboreze recomandări și proceduri specifice pentru punerea în aplicare a acestor soluții, iar armatorii trebuie să elaboreze și să pună în aplicare proceduri operaționale specifice și să asigure formarea profesională adecvată a echipajelor,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               În cadrul măsurilor executorii aplicate de statele membre navelor care nu respectă cerința utilizării combustibililor cu un conținut de sulf de maximum 0,1 % când se află la dană, statele membre trebuie să solicite navelor respective să furnizeze informații detaliate cu privire la demersurile întreprinse în vederea conformării, inclusiv un contract cu un fabricant și un plan de adaptare aprobat de societatea de clasificare a navei sau, în cazul navelor care arborează pavilionul unui stat membru, de o organizație recunoscută în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului (5). Planul de adaptare trebuie să precizeze data încheierii procesului de adaptare și certificare.

               2.

               În cadrul evaluării nivelului penalităților care urmează a fi aplicate navelor care nu se conformează, statele membre pot ține cont de existența unui plan de adaptare aprobat.

               3.

               Statele membre trebuie să ia măsuri adecvate pentru a atrage atenția armatorilor, operatorilor și personalului naval asupra riscurilor asociate schimbării combustibilului în absența adaptărilor tehnice corespunzătoare ale sistemului de alimentare cu combustibil al navei și asupra necesității de a se asigura formarea profesională.

      Adoptată la Bruxelles, 21 decembrie 2009.

            Pentru Comisie

         Antonio TAJANI

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 121, 11.5.1999, p. 13.

      (2)  JO L 152, 11.6.2008, p. 1.

      (3)  COM(2002) 595.

      (4)  COM(2005) 446.

      (5)  JO L 131, 28.5.2009, p. 11.


title: Recomandarea Comisiei din 31 martie 2008 privind o mai bună cooperare administrativă în contextul detașării lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               4.4.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 85/1

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 31 martie 2008
   privind o mai bună cooperare administrativă în contextul detașării lucrătorilor în cadrul prestării de servicii
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/C 85/01)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene și, în special, articolul 211 al acestuia;
   întrucât:

               (1)

               Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii (1), impune obligații clare referitoare la cooperarea dintre administrațiile naționale, și atribuie statelor membre responsabilitatea de a crea condițiile necesare unei astfel de cooperări. Această obligație include desemnarea, conform legislației și/sau practicii naționale, a uneia sau mai multor autorități de monitorizare, organizate și dotate astfel încât să funcționeze efectiv și să fie capabile de a trata cu promptitudine cererile de informații cu privire la condițiile de muncă și de încadrare în muncă a lucrătorilor, prevăzute prin Directiva 96/71/CE.

               (2)

               În plus, Directiva 96/71/CE impune statelor membre obligația de a lua măsurile adecvate pentru ca informațiile privind condițiile de muncă și de încadrare în muncă să fie accesibile în mod general nu doar prestatorilor de servicii străini, ci și lucrătorilor detașați respectivi.

               (3)

               În ciuda progreselor înregistrate în materie de acces la informație, există încă preocupări justificate în ceea ce privește modul în care statele membre pun în practică și/sau aplică dispozițiile referitoare la cooperarea administrativă, conform prevederilor Directivei 96/71/CE (2). O transpunere satisfăcătoare, o aplicare corectă și efectiv conformă constrângerilor Directivei 96/71/CE, nu par a fi posibile fără corectarea acestei situații (3).

               (4)

               Exercițiul de monitorizare, lansat de Comisie pe baza comunicării sale „Orientări referitoare la detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii” (4), a demonstrat că multe state membre tind să se sprijine doar pe măsurile și instrumentele lor naționale pentru a monitoriza respectarea condițiilor de muncă și de încadrare în muncă aplicabile lucrătorilor detașați de către prestatorii de servicii. Această situație este, probabil, legată, dacă nu provocată, de o absență reală a cooperării administrative, de accesul la informație încă nesatisfăcător, precum și de probleme privind aplicarea transfrontalieră a legislației (5).

               (5)

               Pentru a asigura respectarea condițiilor de muncă și de încadrare în muncă (6), autoritățile din statele membre beneficiare ale serviciilor aplică anumite măsuri de control sau formalități administrative întreprinderilor care detașează lucrători. Necesitatea unor măsuri preventive și a unor sancțiuni adecvate menite să asigure protecția lucrătorilor detașați este indiscutabilă. Analiza măsurilor de control utilizate de statele membre, arată, totuși, diversitatea lor frapantă și indică faptul că unele dintre acestea ar putea fi disproporționate și, prin urmare, ar putea să nu fie conforme fie articolului 49 din Tratat, în interpretarea dată acestuia de către Curtea europeană de justiție, fie Directivei 96/71/CE.

               (6)

               Nevoile legitime de monitorizare nu pot fi satisfăcute în respectul total al dreptului comunitar decât dacă statele membre își îmbunătățesc și, după caz, își consolidează modul de cooperare efectivă între ele și/sau dacă se ameliorează accesul la informație, în conformitate cu dispozițiile Directivei 96/71/CE (7).

               (7)

               Implementarea și punerea în aplicare eficiente și adecvate constituie elemente esențiale pentru protecția drepturilor lucrătorilor detașați, în timp ce o aplicare deficientă diminuează efectul normelor comunitare aplicabile în acest domeniu. Cooperarea strânsă între Comisie și statele membre este așadar esențială, fără a neglija rolul important al inspectoratelor muncii și al partenerilor sociali în acest domeniu.

               (8)

               Referitor la detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii, diferențele de culturi, structuri și limbaje administrative, precum și lipsa unor proceduri stabilite în mod clar și a unor actori identificați cu precizie constituie bariere considerabile pentru o cooperare eficace a statelor membre în acest domeniu. Utilizarea unui sistem electronic de informații adecvat și operațional, menit să faciliteze asistența mutuală și schimbul de informații între statele membre, constituie un instrument foarte eficace pentru înlăturarea acestor bariere și este, prin urmare, esențial ca statele membre să aibă posibilitatea de a coopera îndeaproape. Un astfel de sistem ar trebui să permită autorităților competente și celorlaltor actori interesați, cum ar fi partenerii sociali, să își identifice cu ușurință interlocutorii respectivi din alte state membre și să comunice eficient. Mai mult, acesta ar trebui să contribuie la crearea unui climat de siguranță și încredere reciprocă, fundamental pentru funcționarea eficace a cooperării administrative.

               (9)

               Furnizarea de informații actuale, precise și ușor accesibile întreprinderilor și lucrătorilor cu privire la condițiile de muncă și de încadrare în muncă ca re se vor aplica lucrătorilor detașați, constituie o condiție fundamentală care contribuie la prevenirea apariției conflictelor, situațiilor problematice și abuzurilor. În consecință, se recomandă luarea măsurilor necesare pentru a permite accesul eficient la informații lucrătorilor detașați și angajatorilor acestora (8).

               (10)

               Se impune luarea de măsuri urgente pentru remedierea erorilor de implementare, aplicare și respectare a legislației cu privire la detașarea lucrătorilor, prin consolidarea cooperării administrative între statele membre, cu ajutorul unor sisteme mai eficiente de schimb de informații, care să îmbunătățească accesul la informații și să promoveze schimbul de informații pe baza celor mai bune practici,

         RECOMANDĂ:
   1.   Sistemul de schimb de informații

      Statele membre trebuie să adopte măsurile necesare și să depună eforturile solicitate pentru a pune în practică un sistem electronic de schimb de informații, după modelul sistemului de informare al pieței interne („IMI”)
       (9)
      , și mai ales să dezvolte, în colaborare strânsă cu serviciile Comisiei, mai întâi o aplicație — specifică — care să sprijine cooperarea administrativă necesară ameliorării punerii în aplicare practice a Directivei 96/71/CE.

   Dezvoltarea unui astfel de sistem electronic de schimb de informații pentru cooperarea administrativă în contextul Directivei 96/71/CE ar implica următoarele dispoziții pentru statele membre:

               1.

               identificarea principalelor probleme și puncte cu privire la care vor trebui schimbate informații și care, prin urmare, ar trebui incluse în sistemul de schimb;

               2.

               identificarea autorităților competente și, după caz, a altor actori interesați de monitorizarea și controlul condițiilor de muncă ale lucrătorilor detașați, care vor lua parte la sistemul de schimb;

               3.

               clarificarea rolului birourilor de legătură;

               4.

               examinarea problemei garanțiilor adecvate pentru protecția datelor personale comunicate în cursul acestui schimb de informații între autoritățile statelor membre și, după caz, alți actori implicați (10).

      Pe baza rezultatelor acestor examinări preliminare, se recomandă ca statele membre să aprecieze și să decidă în continuare, în colaborare cu serviciile Comisiei, dacă IMI oferă cadrul cel mai adecvat pentru schimbul de informații conform prevederilor articolului 4 din Directiva 96/71/CE.

   Comisia va acorda sprijin și asistență statelor membre în acest sens și se angajează să colaboreze îndeaproape cu acestea pentru a obține progresele necesare în timp util. Mai ales, aceasta va facilita și coordona activitatea unui grup de lucru operațional, creat pe bază de voluntariat, și va furniza asistență tehnică externă, dacă este necesar, de-a lungul evoluției aplicației respective.
   2.   Accesul la informație

      Statele membre trebuie să își sporească eforturile de a ameliora accesul la informații cu privire la condițiile de muncă și de încadrare în muncă care trebuie aplicate de către prestatorii de servicii și să se asigure că birourile lor de legătură sunt în măsură să își îndeplinească rolul în mod eficient.

   Pentru a contribui la îmbunătățirea accesului la informații, statele membre ar trebui:

               1.

               să evite furnizarea numai de referințe sau informații generale cu privire la legislația muncii, și în locul acestora, să indice clar care sunt condițiile de muncă sau de încadrare în muncă și/sau care parte din prevederile legale (naționale și/sau regionale) trebuie să se aplice lucrătorilor detașați pe teritoriul acestora;

               2.

               să ia măsurile necesare pentru a pune la dispoziția tuturor informațiile pe baza cărora se aplică convențiile colective (și cui se aplică acestea) și care anume din condițiile de muncă și de încadrare în muncă trebuie să fie aplicate de către prestatorii de servicii străini; să ofere, după caz, accesul la site-urile internet existente și la alte puncte de contact, în special cele legate de partenerii sociali competenți;

               3.

               să pună informațiile la dispoziția lucrătorilor și prestatorilor de servicii în limbi diferite de limba(limbile) țării în care se furnizează serviciile, dacă este posibil, rezumate într-o broșură care să indice principalele condiții de muncă aplicabile; dacă este posibil, rezumate într-o broșură care să indice principalele condiții de muncă aplicabile;

               4.

               să optimizeze utilizarea posibilităților oferite de internet și să amelioreze accesibilitatea și claritatea informațiilor furnizate de site-urile internet naționale (11).

         În plus, statele membre ar trebui:

               5.

               să pună la dispoziția birourilor de legătură o structură organizată în mod eficient, dotată cu personal adecvat și alte resurse necesare pentru îndeplinirea misiunii acestora de a furniza informații;

               6.

               să indice, dacă este posibil, o persoană de contact din cadrul biroului de legătură, însărcinată cu cererile de informații.

         Comisia va continua să sprijine statele membre în acest domeniu, în special prin intermediul portalului existent de pe site-ul internet EUROPA care propune legături cu site-urile internet naționale referitoare la lucrătorii detașați.
   3.   Schimbul de bune practici

      Statele membre ar trebui să participe în mod activ la un proces sistematic și oficial de identificare și de schimb de bune practici în domeniul detașării lucrătorilor, prin intermediul tuturor forumurilor de cooperare inițiate de către Comisie în acest scop, cum ar fi comitetul la nivel înalt preconizat (pentru detalii suplimentare a se vedea anexa).

      Adoptată la Bruxelles, 31 martie 2008.

            Pentru Comisie

         Vladimír ŠPIDLA

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 18, 21.1.1997, p. 1.

      (2)  Documentele de lucru ale membrilor Comisiei SEC(2006) 439 și SEC(2007) 747, precum și raportul „Detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii: optimizarea beneficiilor și potențialului acesteia, concomitent cu garantarea protecției lucrătorilor”, în special partea 6 din Concluzii, COM(2007) 304 final din 13 iunie 2007, pagina 9.

      (3)  A se vedea în acest context și Rezoluția Parlamentului European din 11 iulie 2007, B6-0266/2007.

      (4)  COM(2006) 159 final, 4 aprilie 2006.

      (5)  Comunicarea „Detașarea lucrătorilor în cadrul prestărilor de servicii: optimizarea beneficiilor și potențialului acesteia, concomitent cu garantarea protecției lucrătorilor”, în special partea 6 din Concluzii, COM(2007) 304 final din 13 iunie 2007, precum și documentul de lucru al membrilor Comisiei, SEC(2007) 747.

      (6)  Idem Rezoluția Parlamentului European privind raportul Schroedter din 26 octombrie 2006.

      (7)  Același punct este subliniat în Rezoluția Parlamentului European, a se vedea mai ales punctele 21 și 32 și următoarele. Din răspunsurile primite în contextul consultării publice lansate cu privire la modernizarea legislației muncii, COM(2006) 708 din 22 noiembrie 2006, rezultă, de asemenea, că necesitate unei cooperări crescute și ameliorate a fost și ea larg sprijinită de statele membre [a se vedea COM(2006) 627 final din 24 octombrie 2007 și documentele de lucru ale membrilor Comisiei, atașate, SEC(2007) 1373].

      (8)  Același punct și propunere de acțiune a fost subliniat de Parlamentul European în Rezoluția sa din 11 iulie 2007, a se vedea punctul 18.

      (9)  IMI este un sistem de informare destinat să faciliteze asistența reciprocă și schimbul de informații între statele membre. Acesta oferă un instrument pentru schimbul de date sigur și rapid între autoritățile europene, permițându-le să conlucreze în mod eficient în pofida obstacolelor legate de utilizarea unor limbi, proceduri și structuri administrative diferite. Primele aplicații elaborate vor susține Directiva revizuită privind recunoașterea calificărilor profesionale (2005/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului) și Directiva privind serviciile în cadrul pieței interne (2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului).

      (10)  A se vedea în acest context și Decizia 2008/49/CE a Comisiei din 12 decembrie 2007 cu privire la punerea în aplicare a Sistemului de informare al pieței interne (IMI) în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal (JO L 13, 16.1.2008, p. 18).

      (11)  Site-urile internet naționale oferă legături referitoare la detașarea lucrătorilor pe site-ul Comisiei:
   http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/postingofworkers_en.htm

      ANEXĂ
      Comitetul la nivel înalt în domeniul detașării lucrătorilor (în creare): rolul, sarcinile și responsabilitățile preconizate
      Schimburile de informații care au avut loc până în prezent pe bază de voluntariat în cadrul grupului neoficial de experți guvernamentali cu privire la detașarea lucrătorilor, au arătat că grupul a fost eficient în ameliorarea mijloacelor disponibile de schimb de informații referitoare la condițiile de muncă și de încadrare în muncă pentru lucrătorii detașați. Mai mult, acesta a oferit informații utile Comisiei cu privire la implementarea și aplicarea Directivei 96/71/CE.
      Întărirea cooperării administrative necesită, de asemenea, dezvoltarea unor mijloace eficiente de identificare și de schimb de bune practici în toate domeniile legate de aplicarea corectă și de punerea în practică a prevederilor Directivei 96/71/CE. Va deveni astfel posibil să se îmbunătățească substanțial cooperarea administrativă și să se prevină apariția conflictelor și recursul frecvent la soluționarea legală a diferendelor.
      Prin urmare, așa cum a fost deja anunțat în comunicarea sa din 13 iunie 2007, Comisia preconizează înființarea unui comitet la nivel înalt, având următoarele sarcini și obiective:

                  1.

                  să identifice și să promoveze schimbul de experiență și de bune practici;

                  2.

                  să promoveze schimbul de informații importante, inclusiv informațiile despre formele existente de cooperare administrativă (bilaterală) între statele membre și/sau partenerii sociali;

                  3.

                  să examineze problemele (administrative), dificultățile și punctele specifice privind implementarea, aplicare precum și conformitatea efectivă cu prevederile Directivei 96/71/CE sau cu măsurile cu aplicare națională, legate de detașarea lucrătorilor;

                  4.

                  să examineze orice dificultăți care ar putea surveni în cadrul aplicării articolului 3 alineatul (10) din Directiva 96/71/CE;

                  5.

                  să monitorizeze progresele obținute în ameliorarea cooperării administrative, în special dezvoltarea aplicației — specifice — de sprijinire a cooperării administrative, în adaptarea și implementarea sistemului de informare a pieței interne (IMI), precum și în îmbunătățirea accesului la informații și, dacă este cazul, să sugereze măsuri sau acțiuni necesare;

                  6.

                  să examineze posibilitățile de creștere a conformității efective cu legislația și a aplicării drepturilor lucrătorilor și protecției poziției acestora, dacă este necesar;

                  7.

                  să se angajeze într-o examinare în detaliu a problemelor transfrontaliere de aplicare a dispozițiilor legale.

            Pentru atingerea acestor obiective, comitetul la nivel înalt va trebui să implice îndeaproape organismele publice din statele membre, responsabile de controlul legislației referitoare la lucrătorii detașați, cum ar fi, de exemplu, inspectoratele muncii. În conformitate cu legislația și/sau practicile naționale, comitetul ar trebui, de asemenea, să implice în mod oficial și regulat partenerii sociali, în special reprezentanții partenerilor sociali sectoriali, în sectoarele cu recurs frecvent la lucrători detașați.
      Comisia este pregătită să adopte o decizie care să instituie un astfel de comitet la nivel înalt în viitorul apropiat, decizie în care să fie definite compoziția, obiectivele și metodele acestuia de lucru. În acest scop, Comisia va lua în considerare concluziile dezbaterilor Consiliului ca urmare a prezentei recomandări.


title: Recomandarea Consiliului din 21 martie 2013 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (Al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2011

text:
               26.3.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 88/3

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 21 martie 2013
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (Al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2011
   2013/C 88/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de al zecelea Fond european de dezvoltare (al zecelea FED), în special articolul 11 alineatul (8),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind Regulamentul financiar aplicabil celui de al zecelea Fond european de dezvoltare (4), în special articolele 142-144,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al zecelea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2011, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de al optulea, al nouălea și al zecelea Fond european de dezvoltare (FED) (5) privind exercițiul financiar 2011, însoțit de răspunsurile Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (8) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al zecelea FED este acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al zecelea FED în decursul exercițiului financiar 2011 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al zecelea FED pentru exercițiul financiar 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 21 martie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. HOGAN

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 247, 9.9.2006, p. 32.

      (4)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  JO C 344, 12.11.2012, p. 243.


				|

		52011SC0814

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Portugal[and delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Portugal, 2011-2014]

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2011 al Portugaliei
și care include avizul Consiliului
privind Programul de stabilitate actualizat al Portugaliei pentru perioada
2011-2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice, în special articolul 5 alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, pe
baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului Europei în materie de creștere
durabilă și competitivitate.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale ale politicilor economice ale statelor membre
și ale Uniunii Europene (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, o
decizie privind orientările politicilor de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[1], care formează
împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate
să țină seama de orientările integrate în cadrul
politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
naționale.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima
analiză anuală a creșterii, marcând astfel începutul unui nou
ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru
european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care are
la bază Strategia Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat
prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma
structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie
și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii
adoptate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate
restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității
finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea
consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor
membre să transpună aceste priorități în măsuri
concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau
de convergență și în programele naționale de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat
totodată statele membre care participă la Pactul euro plus să își
prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele lor de
stabilitate sau de convergență și în programele lor
naționale de reformă. în programul național de reformă al
Portugaliei nu sunt comunicate explicit angajamente și acțiuni specifice
pe 2011, însă se preconizează că acestea vor fi prezentate
Consiliului European.
(6)
La 23 martie 2011, guvernul portughez a prezentat
Parlamentului național un program de stabilitate pentru 2011-2014,
însă acesta a fost respins. La 19 aprilie 2011, guvernul portughez a
prezentat un program național de reformă. Scenariul macroeconomic
și cel bugetar propuse și recomandările de politică au fost
preluate în memorandumul de înțelegere semnat la 17 mai 2011.
(7)
La 17 mai 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/0122,
care prevede furnizarea de asistență financiară pe termen mediu,
pe o perioadă de trei ani, 2011-2014, Portugaliei, în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 407/2010 din 11 mai 2010 de instituire a unui mecanism
european de stabilizare financiară. Memorandumul de înțelegere însoțitor,
semnat în aceeași zi, și completările ulterioare la acesta
prevăd condițiile de politică economică pe baza cărora
este acordată asistența financiară.
(8)
În 2010, rata de creștere a PIB-ului
Portugaliei a crescut cu o rată de 1,3%. Această rată de
creștere pozitivă s-a datorat însă în mare parte unor factori
excepționali, care au impulsionat exporturile și consumul privat.
Evoluțiile prețurilor și ale costurilor au indicat în mod clar
că Portugalia nu stimula competitivitatea într-un ritm suficient de rapid
încât să își redreseze deficitul de cont curent, al cărui nivel
era ridicat, fiind de 10% din PIB în 2010. Faptul că economia în ansamblu
nu era solidă și că rata șomajului a crescut vertiginos
(aceasta fiind de 11,2% la sfârșitul anului 2010) a dus la deficite
publice mari, care au depășit 10% din PIB în 2009 și 9% în 2010,
în creștere față de nivelul de 3,5% din 2008. Drept urmare,
Portugalia a fost supusă recent unei presiuni tot mai mari pe piețele
financiare, existând din ce în ce mai multe preocupări cu privire la
sustenabilitatea finanțelor sale publice. Ca urmare a retrogradărilor
consecutive ale obligațiunilor portugheze de către agențiile de
rating de credit, Portugalia a ajuns în situația de a nu se mai putea refinanța
în condițiile unor dobânzi sustenabile pe termen lung pentru
finanțele publice. În paralel, sectorul bancar, care depinde foarte mult
de finanțarea externă, în special din zona euro, a fost din ce în ce
mai mult deconectat de la finanțarea disponibilă pe piață.
(9)
Portugalia s-a angajat să implementeze
programul de ajustare economică și financiară, în vederea
restabilirii încrederii în sectorul bancar și în ceea ce privește
situația datoriei sale suverane și a sprijinirii creșterii
și ocupării forței de muncă. Programul prevede acțiuni
ample pe trei fronturi: (i) o strategie de consolidare bugetară
credibilă și echilibrată, sprijinită de măsuri fiscale
structurale și de un control fiscal ameliorat, (ii) ample reforme
structurale ale pieței forței de muncă și a produselor,
concentrate la începutul perioadei și (iii) eforturi de a proteja sectorul
financiar împotriva reducerii dezordonate a nivelului de îndatorare, prin
mecanisme de piață susținute de instrumente alternative.
(10)
Comisia a evaluat programul național de
reformă[2]. Comisia nu a ținut
seama doar de relevanța acestuia pentru o politică bugetară
și socioeconomică sustenabilă în Portugalia, ci și de
respectarea de către acestea a normelor și orientărilor UE, având
în vedere necesitatea de a se consolida guvernanța economică
globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul
UE pentru deciziile naționale viitoare. În acest context, Comisia
subliniază caracterul urgent al implementării măsurilor
planificate pentru a respecta Decizia 2010/0122 a Consiliului,
RECOMANDĂ ca Portugalia:
Să pună în aplicare măsurile
prevăzute în Decizia 2010/0122 a Consiliului, specificate mai detaliat în
memorandumul de înțelegere din 17 mai 2011 și în completările
ulterioare la acesta.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a
Consiliului din 19 mai 2011.
[2]               A se vedea documentul SEC(2011) 730.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/32

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2016
   (2016/C 299/08)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Bulgaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară privind Bulgaria pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. În raport s-au evaluat progresele realizate de Bulgaria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015 și progresele înregistrate de această țară în ceea ce privește îndeplinirea obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. Raportul a inclus, de asemenea, bilanțul aprofundat realizat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La 8 martie 2016, Comisia a adoptat o comunicare în care a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat. În urma acestei analize, Comisia a concluzionat că Bulgaria se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. În special, economia se caracterizează prin fragilități persistente în sectorul financiar și printr-un grad înalt de îndatorare a societăților comerciale în contextul unei rate ridicate a șomajului.

               (3)

               La 15 aprilie 2016, Bulgaria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, precum și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               În cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020 s-au abordat recomandările relevante specifice fiecărei țări. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a oferit detalii suplimentare referitoare la modul în care va intenționa să facă uz de această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Bulgaria face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2016, guvernul prevede o îmbunătățire treptată a soldului global, care va ajunge la – 1,9 % din PIB în 2016 și la – 0,2 % din PIB în 2019. Se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 1 % din PIB, va fi atins începând din 2017. În conformitate cu Programul de convergență, se estimează că ponderea datoriei guvernamentale în PIB va atinge un nivel maxim de 31,8 % în 2018 și va descrește la 30,8 % din PIB în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este ușor avantajos. Nu s-au oferit suficiente detalii privind măsurile necesare pentru atingerea țintelor de deficit bugetar planificate pentru 2017 și anii următori. Din previziunile Comisiei din primăvara anului 2016 reiese că există riscul unei abateri de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu atât în 2016, cât și în 2017, în cazul menținerii politicilor actuale. Pe baza evaluării sale a Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că Bulgaria va respecta probabil, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru a se asigura respectarea pactului în 2016 și în 2017.

               (6)

               Bulgaria a realizat unele progrese în direcția punerii în aplicare a recomandării care i-a fost adresată anul trecut de a îmbunătăți eficiența cheltuielilor cu asistența medicală, în special prin elaborarea unei hărți sanitare naționale care să permită planificarea cheltuielilor medicale în funcție de criterii teritoriale și de nevoile populației. Sistemul de sănătate din Bulgaria se confruntă cu provocări majore, cum ar fi accesul limitat la îngrijiri, nivelul redus al finanțării și rezultatele precare în ceea ce privește starea de sănătate a populației. În pofida eforturilor recente de îmbunătățire a colectării impozitelor, economia subterană reprezintă în continuare o provocare majoră care afectează veniturile publice. Munca nedeclarată, inclusiv declararea insuficientă a remunerațiilor și sustragerea de la plata contribuțiilor de asigurări sociale, denaturează piața muncii și reduce veniturile fiscale.

               (7)

               Cazurile de practici comerciale imprudente constatate în sectorul financiar, în special în sectorul bancar, cuplate cu o supraveghere ineficientă, au creat un mediu propice acumulării dezechilibrelor. Finalizarea, într-un climat de transparență și în conformitate cu cele mai bune practici internaționale, a analizelor privind sectorul bancar, cel al asigurărilor și cel al fondurilor de pensii, recent lansate, și realizarea acțiunilor ulterioare necesare vor întări încrederea în sectorul financiar. De asemenea, continuarea eforturilor de îmbunătățire a supravegherii financiare, atât în sectorul bancar, cât și în sectorul nebancar, va juca un rol important în consolidarea sistemului financiar și în înscrierea acestuia pe o traiectorie care să sprijine procesul incipient de redresare macroeconomică.

               (8)

               Piața muncii a înregistrat o redresare modestă, dar deficiențele persistente continuă să împiedice creșterea economică și îngrădesc capacitatea de ajustare a economiei. Adaptarea pieței muncii este îngreunată de caracterul structural al șomajului de lungă durată, de scăderea și îmbătrânirea forței de muncă, de nivelul redus de participare la piața muncii și de necorelările competențelor. Deși situația în materie de șomaj se îmbunătățește treptat, persistă dificultăți importante, de exemplu în ceea ce privește șomerii de lungă durată și tinerii care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. Politicile active privind piața muncii ar putea juca un rol mai important în sprijinirea accesului acestor categorii la piața muncii. Activarea persoanelor care beneficiază de prestații sociale este împiedicată de fragmentarea diferitelor agenții care furnizează prestații sociale și a serviciilor de integrare pe piața muncii și de cooperarea limitată dintre agențiile și serviciile respective. În cadrul unui proiect-pilot, au fost create centre specializate pentru ocuparea forței de muncă și pentru asistența socială, care combină serviciile agenției de ocupare a forței de muncă cu cele ale agenției de asistență socială, dar nu s-a luat încă nicio decizie cu privire la aplicarea acestui proiect la o scară mai mare după încheierea sa în decembrie 2016.

               (9)

               Deși este în continuare cel mai mic din Uniune, salariul minim din Bulgaria a înregistrat o creștere substanțială începând din 2011, iar lipsa unor criterii obiective privind stabilirea salariului minim generează incertitudine. În pofida acțiunilor întreprinse în acest domeniu de guvern și de partenerii sociali, Bulgaria nu dispune încă de orientări clare sau de criterii transparente privind stabilirea salariului minim, care să țină seama de impactul acestuia asupra creării de locuri de muncă, a condițiilor sociale și a competitivității.

               (10)

               Bulgaria înregistrează în continuare niveluri foarte ridicate ale riscului de sărăcie sau de excluziune socială și ale inegalității. Progresele realizate în ceea ce privește combaterea sărăciei și a excluziunii sociale sunt îngreunate de persistența dificultăților legate de integrarea romilor pe piața muncii, de facilitarea trecerii de la școală la un loc de muncă, precum și de îmbunătățirea acoperirii și a eficacității politicilor din domeniile protecției sociale, sănătății și pieței muncii. Sprijinul și informarea de care beneficiază populația în cadrul sistemului de venit minim general sunt foarte limitate. Cuantumul acestei alocații este inferior pragului de sărăcie și nu a fost majorat în funcție de evoluțiile salariilor medii și minime din ultimii ani. Estimările privind acoperirea indică faptul că o mare parte dintre beneficiarii vizați nu percep prestații sociale. O mai bună informare a grupurilor-țintă, fără a se renunța însă la responsabilitatea bugetară, ar contribui la atenuarea sărăciei.

               (11)

               Capacitatea sistemului de învățământ de a include categoriile vulnerabile și de a le permite elevilor să dobândească aptitudini relevante este limitată. Categoriile vulnerabile, precum romii și elevii din familii sărace, se confruntă în continuare cu obstacole importante în ceea ce privește accesul la educație și finalizarea studiilor. Rata școlarizării în rândul romilor la toate nivelurile de învățământ este mult mai mică decât cea a restului populației. Rata abandonului școlar timpuriu este în continuare în creștere și atinge niveluri deosebit de ridicate în zonele rurale și în regiunile mai puțin dezvoltate. Înlăturarea barierelor din calea participării copiilor defavorizați la educația timpurie este esențială pentru îmbunătățirea rezultatelor educaționale și pentru prevenirea abandonului școlar. O nouă lege privind învățământul preșcolar și școlar, adoptată de parlament în septembrie 2015, marchează un pas important în direcția unei reforme ample a sistemului de învățământ. Punerea în aplicare a acestei legislații, în paralel cu măsuri specifice de eliminare a obstacolelor nelegislative din calea deplinei participări la educație a categoriilor defavorizate, ar trebui să contribuie la îmbunătățirea potențialului de creștere al economiei bulgare și a coeziunii sociale pe termen lung. Ratele de școlarizare și de absolvire a învățământului terțiar sunt în creștere, iar rata de ocupare a proaspeților absolvenți înregistrează o redresare lentă, deși rămâne cu mult sub media UE.

               (12)

               Riscurile care decurg din gradul ridicat de îndatorare a întreprinderilor și cele legate de obstacolele care împiedică reducerea îndatorării sunt în continuare importante. Actualul cadru în materie de insolvență nu oferă decât puține posibilități de desfășurare a unui proces eficace de reeșalonare a datoriilor și nu abordează într-o măsură suficientă problema nivelului ridicat de îndatorare a întreprinderilor. Realizarea unor reforme menite să faciliteze procedurile privind insolvența întreprinderilor ar putea îmbunătăți procesul de reducere a gradului de îndatorare și ar deschide calea către noi împrumuturi și investiții.

               (13)

               Sistemul de achiziții publice din Bulgaria continuă să fie afectat de deficiențe structurale, inclusiv nereguli comise în mod sistematic în procedurile de achiziții publice, de lipsa capacității administrative și de carențele mecanismelor de control, combinate cu introducerea sistematică a unor acțiuni de contestare în justiție, care întârzie adesea realizarea lucrărilor pe teren. Tranziția către achiziții publice integral electronice nu înregistrează decât progrese limitate. Carențele sistemului de achiziții publice al Bulgariei au condus la întreruperea plăților și la corecții financiare în programele de finanțare ale UE și, de asemenea, afectează mediul de afaceri în general.

               (14)

               Politicile instabile și lipsa de încredere în instituții publice esențiale, precum sistemul judiciar, constituie elemente importante care descurajează investițiile în economia bulgară. Ritmul lent al punerii în aplicare a reformelor administrației publice și a reformelor în sectoare specifice, cum ar fi cercetarea, inovarea și energia, îngreunează progresele legate de îmbunătățirea climatului investițional. Deși Bulgaria a adoptat un cadru strategic de reformă și modernizare a administrației sale publice, progresele sunt lente, iar punerea în aplicare a măsurilor este adesea amânată. Noua legislație nu face obiectul evaluării sistematice a impactului, deși s-au depus unele eforturi pentru a schimba această situație. Modificările frecvente aduse cadrului juridic creează incertitudine și afectează mediul de afaceri. Corupția rămâne o preocupare importantă, iar răspunsul autorităților naționale la această problemă continuă să fie îngreunat de slăbiciunea și fragmentarea instituțiilor. În cadrul mecanismului de cooperare și verificare, Bulgaria primește recomandări privind reforma sistemului judiciar și combaterea corupției și a criminalității organizate. Aceste domenii sunt de o importanță crucială pentru mediul de afaceri în ansamblul său și, prin urmare, nu sunt incluse în recomandările specifice fiecărei țări pentru Bulgaria.

               (15)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Bulgariei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Bulgariei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările din cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (16)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (4) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (17)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și evaluarea susmenționată, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Bulgaria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,5 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016 și în 2017. Să îmbunătățească în continuare colectarea impozitelor și să ia toate măsurile pentru a reduce amploarea economiei informale, inclusiv a muncii nedeclarate.

               2.

               Să finalizeze, până la sfârșitul anului 2016, evaluarea calității activelor și testele de rezistență a băncilor. Să finalizeze, până la sfârșitul anului 2016, evaluarea bilanțului și testul de rezistență a societăților de asigurări, precum și evaluarea activelor fondurilor de pensii private. Să ia măsuri ulterioare, dacă este necesar, în toate aceste trei sectoare și să îmbunătățească în continuare supravegherea sectorului bancar și a celui nebancar.

               3.

               Să consolideze și să integreze asistența socială, inclusiv serviciile sociale relevante, precum și politicile active în domeniul pieței muncii, în special pentru șomerii de lungă durată și tinerii care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. Să ofere categoriilor defavorizate, inclusiv romilor, mai multe posibilități de a beneficia de o educație de calitate. Să îmbunătățească eficiența sistemului de sănătate prin sporirea accesului la acesta și a finanțării alocate și să îmbunătățească rezultatele în ceea ce privește starea de sănătate a populației. Să elaboreze, în consultare cu partenerii sociali, orientări și criterii privind stabilirea salariului minim. Să crească gradul de acoperire și de adecvare a sistemului de venit minim.

               4.

               Să reformeze cadrul în materie de insolvență pentru a accelera procedurile de redresare și de rezoluție și pentru a îmbunătăți eficacitatea și transparența acestora. Să extindă capacitatea instanțelor judecătorești în ceea ce privește soluționarea procedurilor de insolvență. Să consolideze capacitatea Agenției pentru Achiziții Publice și a autorităților contractante și să amelioreze modul în care sunt concepute procedurile de achiziții publice și controlul asupra acestora, în special prin punerea în aplicare pe deplin a Strategiei naționale pentru dezvoltarea sectorului achizițiilor publice (2014-2020). Să accelereze introducerea achizițiilor publice electronice.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (4)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.