               21.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 23/152

      P8_TA(2019)0187
      Acțiunile întreprinse de SEAE la doi ani după raportul PE privind comunicarea strategică a UE pentru a contracara propaganda părților terțe împotriva sa
      Recomandarea Parlamentului European din 13 martie 2019 adresată Consiliului și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind evaluarea acțiunilor întreprinse de SEAE la doi ani după raportul PE privind comunicarea strategică a UE pentru a contracara propaganda părților terțe împotriva sa (2018/2115(INI))
      (2021/C 23/24)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere concluziile Consiliului European din 28 iunie și 18 octombrie 2018,

                  —

                  având în vedere Comunicarea Comisiei din 26 aprilie 2018 intitulată „Combaterea dezinformării online: o abordare europeană” (COM(2018)0236),

                  —

                  având în vedere Codul de bune practici la nivelul UE privind dezinformarea, publicat la 26 septembrie 2018,

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 23 noiembrie 2016 referitoare la comunicarea strategică a UE pentru a contracara propaganda părților terțe împotriva sa (1),

                  —

                  având în vedere Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei din 6 aprilie 2016, intitulată „Cadrul comun privind contracararea amenințărilor hibride: un răspuns al Uniunii Europene” (JOIN (2016)0018),

                  —

                  având în vedere Comunicarea Comisiei din 20 aprilie 2016 referitoare la punerea în aplicare a Agendei europene privind securitatea pentru a combate terorismul și a deschide calea către o uniune a securității efectivă și autentică (COM(2016)0230),

                  —

                  având în vedere studiul de fezabilitate al Fondului European pentru Democrație privind inițiativele mediatice de limbă rusă în cadrul Parteneriatului estic și dincolo de acesta, intitulat „Aducerea pluralismului și echilibrului în spațiul mediatic de limbă rusă”,

                  —

                  având în vedere raportul din 18 mai 2015 al Vicepreședintelui Comisiei / Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate (VP/ÎR) intitulat „Uniunea Europeană într-un mediu global în schimbare – o lume mai conectată, mai contestată și mai complexă” și activitățile în curs pentru o nouă Strategie de securitate globală a UE,

                  —

                  având în vedere Recomandarea sa din 15 noiembrie 2017 adresată Consiliului, Comisiei și SEAE privind Parteneriatul Estic, în perspectiva summitului din noiembrie 2017 (2),

                  —

                  având în vedere Comunicarea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei, din 13 septembrie 2017, adresată Parlamentului European și Consiliului, intitulată „Reziliență, prevenire și apărare: construirea unei securități cibernetice puternice pentru UE” (JOIN(2017)0450),

                  —

                  având în vedere Comunicarea comună a Comisiei și a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, din 7 iunie 2017 adresată Parlamentului European și Consiliului, intitulată „O abordare strategică a rezilienței în cadrul acțiunii externe a UE” (JOIN(2017)0021),

                  —

                  având în vedere articolul 19 din Declarația universală a drepturilor omului (DUDO), care protejează dreptul fiecărei persoane de a-și susține opinia fără interferențe și de a căuta, de a primi și de a transmite informații și idei de orice tip, prin orice mijloace de comunicare, fără a ține seama de frontiere,

                  —

                  având în vedere Declarația comună privind cooperarea UE-NATO din 10 iulie 2018,

                  —

                  având în vedere Declarația comună din 3 martie 2017 privind libertatea de exprimare și „știrile false”, dezinformarea și propaganda, prezentată de către raportorul special al Organizației Națiunilor Unite (ONU) pentru libertatea de opinie și de exprimare, reprezentantul Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE) pentru libertatea mass-mediei, raportorul special al Organizației Statelor Americane (OAS) pentru libertatea de exprimare și raportorul special al Comisiei africane pentru drepturile omului și ale popoarelor (ACHPR) privind libertatea de exprimare și accesul la informație,

                  —

                  având în vedere Raportul prezentat la 6 aprilie 2018 de raportorul special al ONU pentru promovarea și protejarea dreptului la libertatea de opinie și de exprimare,

                  —

                  având în vederea recomandarea sa din 29 noiembrie 2018 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind apărarea libertății universitare în contextul acțiunii externe a UE (3),

                  —

                  având în vedere ultimul raport al EUROPOL intitulat „Situația și tendințele terorismului în Uniunea Europeană” din 2018, în care se subliniază intensificarea activităților grupurilor teroriste în spațiul cibernetic și posibila lor convergență cu alte grupuri infracționale,

                  —

                  având în vedere Comunicarea comună din 5 decembrie 2018 a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei adresată Parlamentului European, Consiliului European, Comitetului Economic și Social European și Comitetului Regiunilor, intitulată „Plan de acțiune împotriva dezinformării” (JOIN(2018)0036), și Raportul Comisiei privind transpunerea în practică a Comunicării „Combaterea dezinformării online: o abordare europeană” (COM(2018)0794), din aceeași dată,

                  —

                  având în vedere activitatea Comisiei transatlantice privind integritatea alegerilor,

                  —

                  având în vedere principiile de la Santa Clara privind transparența și responsabilitatea practicilor de moderare a conținutului,

                  —

                  având în vedere planul de acțiune al UE din 22 iunie 2015 privind comunicarea strategică,

                  —

                  având în vedere articolul 113 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A8-0031/2019),

                  1.

                  recomandă Consiliului și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate:

            Situația actuală în 2018 – Combaterea războiului hibrid

                  (a)

                  să sublinieze faptul că libertatea de exprimare, precum și pluralismul mass-mediei se află în centrul societăților democratice reziliente și oferă cea mai bună protecție împotriva campaniilor de dezinformare și a propagandei ostile; își exprimă preocuparea în legătură cu deteriorarea libertăților mass-mediei și cu cazurile de jurnaliști care sunt victime ale unor persecuții; observă că ar trebui întreprinse acțiuni suplimentare împreună cu toate părțile interesate competente pentru a garanta transparența structurilor de proprietate din mass-media și pluralismul mass-mediei, fără a aplica un mecanism de cenzură, și pentru a proteja un mediu care să favorizeze o varietate extinsă de informații și idei și un peisaj mediatic și al societății civile divers, precum și eforturi menite să identifice și să sensibilizeze opinia publică în legătură cu dezinformarea și cu propaganda; să implice în aceste procese toate părțile interesate competente, inclusiv principalele asociații de presă, ale jurnaliștilor și ale mass-mediei; subliniază importanța unui sistem funcțional de radiodifuziune publică, care să stabilească standarde privind modul de a furniza informații imparțiale și obiective în conformitate cu cele mai bune practici și cu etica jurnalismului;

                  (b)

                  să aibă în vedere elaborarea unui cadru juridic, atât la nivelul UE, cât și la nivel internațional, pentru combaterea amenințărilor hibride, inclusiv a războiului cibernetic și a războiului informațional, care ar permite o reacție robustă a Uniunii, acoperind și sancțiuni specifice împotriva responsabililor cu conceperea și implementarea acestor campanii, necesitatea unor astfel de sancțiuni fiind demonstrată, în special, de acțiunile ostile ale unor actori statali și nestatali în aceste domenii;

                  (c)

                  să țină seama de faptul că Daesh și-a schimbat tactica, trecând de la site-uri web la serviciul de mesaje criptate, popular în rândul grupurilor islamiste;

                  (d)

                  să sprijine nu doar numărul tot mai mare de instituții de stat, grupuri de reflecție și ONG-uri care se ocupă de propagandă și dezinformare, ci și activitățile cibernetice „de la firul ierbii”; face apel la VP/ÎR și la Comisie să se implice mai strâns în acest domeniu, pregătind o evaluare detaliată a noilor regulamente, inclusiv Regulamentul general privind protecția datelor (RGPD) și viitorul Regulament privind viața privată și comunicațiile electronice, ca protecție împotriva utilizării rău intenționate a platformelor de socializare; să asigure că comunicarea strategică a UE devine o chestiune prioritară pe agenda europeană și că instituțiile UE și statele membre colaborează la prevenirea unor astfel de fenomene, ținând cont totodată de faptul că dezinformarea și propaganda prosperă într-un mediu polarizat în care nivelul de încredere în mass-media este în scădere;

                  (e)

                  să îndemne statele membre care neagă în continuare existența dezinformării și a propagandei ostile și a principalelor surse de dezinformare din Europa, precum și impactul dezinformării și al propagandei asupra opiniei publice să le recunoască și să încurajeze aceste state membre să ia măsuri proactive pentru a contracara și a demonta propaganda respectivă, inclusiv cazurile dovedite de spionaj efectuat de țări terțe; să invite toate statele membre să evalueze situația de pe teritoriul lor, să facă investițiile aferente în propriile capacități de combatere a comunicării strategice a părților terțe ostile și să îmbunătățească capacitatea cetățenilor lor de a detecta dezinformarea, precum și să încurajeze statele membre să asigure un schimb eficace de informații pe această temă; să invite liderii europeni care nu au acordat încă o atenție suficientă acestei amenințări să recunoască necesitatea iminentă a conștientizării strategice pentru a combate războiul informațional ostil;

                  (f)

                  să îndemne statele membre să investească în mod proactiv în măsuri educaționale care explică modalitățile diferite de generare și diseminare a dezinformării, pentru a îmbunătăți capacitatea cetățenilor de a detecta și de a răspunde dezinformării;

                  (g)

                  să încurajeze statele membre să asigure un schimb eficace de informații între toate autoritățile lor competente pentru a combate propaganda, manipularea și dezinformarea, inclusiv războiul cibernetic și informatic;

                  (h)

                  să sporească gradul de conștientizare cu privire la campaniile de dezinformare ale Rusiei, deoarece acestea constituie principala sursă de dezinformare în Europa;

            Tipuri de informații false, dezinformare și propagandă care vizează UE și vecinii săi

                  (i)

                  să recunoască eforturile depuse la diferite niveluri pentru a identifica tipurile de influență și instrumentele utilizate împotriva UE și a vecinilor săi; să crească gradul de conștientizare cu privire la campaniile de dezinformare în curs și să reorienteze atenția către o analiză aprofundată a impactului și a eficacității acestora, cu scopul de a elabora măsuri de contracarare a lor de manieră proactivă și rapidă; să încurajeze statele membre să înființeze structuri permanente pentru a identifica, a preveni și a combate dezinformarea; subliniază că campaniile de dezinformare fac parte dintr-o strategie mai extinsă și sunt însoțite, de obicei, de alte activități ostile și că, în special, războiul informațional care însoțește ofensivele militare ar trebui luat în serios și contracarat cu determinare, unitate și forță;

                  (j)

                  să avertizeze cu privire la impactul inteligenței artificiale (IA) și al dezvoltării sale rapide asupra răspândirii știrilor false și observă cu preocupare că IA va fi în curând capabilă să creeze în mod independent alte capacități IA; să aloce, prin urmare, o finanțare semnificativă cercetării și dezvoltării la intersecția dintre IA și războiul informațional, având în vedere creșterea rapidă a capacităților IA în domeniul răspândirii propagandei și dezinformării, inclusiv prin intermediul înregistrărilor video ultrarealiste („deep fake”);

                  (k)

                  să pună accentul pe utilizarea continuă a dezinformării de către actori autoritari, cum ar fi Iranul, a căror diseminare de știri false instigă și generează tensiuni suplimentare în zonele de conflict volatile, vizând în același timp populația europeană, pentru a-și ascunde intenția infamă; să îndemne statele membre să contracareze astfel de acțiuni prin consolidarea cooperării și prin utilizarea lecțiilor învățate de țările și ONG-urile care împărtășesc aceeași viziune;

                  (l)

                  să se concentreze pe și să adapteze reacția UE și a statelor membre la caracterul tot mai sofisticat al instrumentelor utilizate pentru crearea și răspândirea dezinformării, inclusiv noile moduri de răspândire a propagandei prin intermediul site-urilor secundare multiple, al aplicațiilor de mesagerie privată, al optimizării motoarelor de căutare, al manipulării sunetului, imaginilor sau conținutului video, al IA, al portalurilor de știri și stațiilor TV online pentru diseminarea narațiunilor principale, îndeosebi de către formatori de opinie și instituții controlate sau finanțate de stat care emit mesaje și narațiuni cheie atrăgătoare pentru actorii autoritari; condamnă ferm acțiunile tot mai agresive ale Rusiei, Chinei, Iranului, Coreei de Nord și ale altora în acest context, care încearcă să submineze sau să suspende temeiurile normative și principiile democrațiilor europene și suveranitatea tuturor țărilor din Parteneriatul estic, precum și să influențeze alegerile și care susțin mișcări extremiste, ținând cont de faptul că amploarea atacurilor cibernetice este în continuă creștere;

                  (m)

                  să acorde o atenție deosebită mesajelor și conținuturilor care încurajează în mod deschis violența, rasismul, atacurile sinucigașe, recrutarea „luptătorilor străini”, diverse infracțiuni sau incitarea directă la una sau mai multe dintre aceste activități;

            Industrie și platforme de comunicare socială

                  (n)

                  recunoscând în același timp noile eforturi depuse de companiile care gestionează platforme de comunicare socială pentru eliminarea dezinformării, să acorde o atenție specială punerii în aplicare eficace a Codului de bune practici al UE privind dezinformarea, invitând totodată țările vecine și partenere ale UE să semneze acest cod și acordând o atenție specială noii tactici constând în utilizarea serviciilor de mesagerie criptată și a platformelor sociale care, în pofida eforturilor pentru a realiza contrariul, sunt considerate cel mai folosit instrument pentru răspândirea dezinformării, a propagandei ostile și a conținutului care incită la ură și violență;

                  (o)

                  să reglementeze, împreună cu statele membre, acțiunile companiilor care gestionează platforme de comunicare socială și să asigure transparența și, în special, responsabilitatea deplină a acestora, adoptând o abordare la nivelul UE și făcând posibilă dezvăluirea identității și locației nu doar ale autorilor, ci și ale sponsorilor conținutului politic transmis, și să tragă la răspundere companiile pentru impactul social al sistemelor de recomandare automată care promovează dezinformarea, subliniind că companiile au responsabilitatea de a înlătura rapid știrile false sistemice; îndeamnă statele membre, țările candidate și țările asociate să adopte o legislație eficace și clară, care să asigure transparența structurilor de proprietate din mass-media; să acorde o atenție specială finanțării, transparenței și obiectivelor ONG-urilor care au o legătură cu state autoritare și care își desfășoară activitatea în UE și în țările sale partenere;

                  (p)

                  să asigure faptul că industria și platformele online respectă angajamentele asumate în Codul de bune practici privind dezinformarea și abordează în mod eficace problema dezinformării prin: (i) asigurarea transparenței publicității politice pe baza unor verificări temeinice a identității sponsorilor; (ii) luarea unor măsuri decisive împotriva conturilor false active din cadrul serviciilor lor; (iii) identificarea utilizării abuzive a boților automați și (iv) cooperarea în mod eficace cu verificatori independenți ai veridicității informațiilor;

                  (q)

                  să îndemne companiile care gestionează platforme de comunicare socială și furnizorii de servicii de mesagerie să asigure respectarea deplină a legislației UE privind protecția datelor și a altor reglementări, să reacționeze în timp real și să coopereze îndeaproape cu autoritățile competente în toate investigațiile privind presupusa utilizare a platformelor lor în scopuri ostile și să efectueze audituri transparente ale entităților suspectate că răspândesc dezinformare; face apel la companiile tehnologice să investească mai mult în instrumente care identifică propaganda, în îmbunătățirea răspunderii online și în asigurarea unor verificări mai bune ale identității înainte de înscrierea pe platformele respective, pentru a elimina botneții, precum și în reducerea stimulentelor financiare pentru cei care profită de pe urma dezinformării; să îndemne companiile care gestionează platforme de comunicare socială să reacționeze de urgență atunci când este răspândit un conținut suspect de natură politică, în special dacă acesta incită la ură sau infracțiuni;

                  (r)

                  să aibă în vedere faptul că interzicerea unor conturi suspecte poate fi considerată cenzură și, prin urmare, să se asigure că astfel de acțiuni sunt justificate dacă sunt hotărâte prin lege și sunt efectuate în mod transparent, în cooperare cu autoritățile competente și cu societatea civilă din statele membre și din țările partenere, și având o imagine completă a motivelor care stau la baza acestei decizii, inclusiv îndemnând companiile care gestionează platforme de comunicare socială să ofere o avertizare clară tuturor utilizatorilor cu privire la tipurile de conținut interzise și o informare clară fiecărui utilizator afectat despre motivele care au stat la baza ștergerii conținutului sau a suspendării contului său; solicită alinierea setului intern de către platformele de comunicare socială pentru utilizatorii lor cu ordinea juridică a țării în care își desfășoară activitatea;

            Cele mai bune practici

                  (s)

                  să continue să dezvolte o mai mare reziliență bazată pe abordările tuturor guvernelor și a întregii societăți, precum și capacitatea de a răspunde amenințărilor în timp real, să dezvolte măsuri preventive și proactive și să anticipeze, în loc să reacționeze doar la atacurile care au avut deja loc în domeniile cibernetice și informatice și să le analizeze; să atragă atenția asupra progreselor tehnice din acest domeniu și să facă schimb de exemple de bune practici sub forma unor măsuri adoptate deja de statele membre, inclusiv realizarea unei analize a funcționării abordărilor naționale introduse de statele membre, dezvoltând, în același timp, modalități de a încuraja o cooperare mai strânsă cu Regatul Unit după Brexit, și să coopereze cu comunitatea de informații și cu aliați cum sunt SUA și Canada, NATO și Centrul de situații și de analiză a informațiilor al UE (INTCEN);

                  (t)

                  să acorde o atenție deosebită consolidării eforturilor de investigare a proceselor în curs vizând externalizarea propagandei și utilizarea unui set de instrumente de multiplicare a forței mesajului de către părți terțe ostile, precum și importanței pe care o are nu numai demontarea, scoaterea la iveală și consolidarea capacităților de atribuire, ci și asigurarea atribuirii clare a unor astfel de atacuri, inclusiv numirea publică a autorilor, a sponsorilor acestora și a obiectivelor pe care doresc să le atingă, precum și măsurarea efectelor acestor atacuri asupra publicului vizat; să publice toate cazurile demontate de propagandă ostilă, însoțite de o fișă detaliată, într-un efort de a alerta publicul într-o manieră care să ajungă la audiența vizată de cazul respectiv de propagandă ostilă;

                  (u)

                  să sprijine și să implice societatea civilă, comunitatea de experți, instituțiile private, mediul academic, activiștii cibernetici locali, presa centrală, asociațiile jurnaliștilor și ale mass-mediei și numărul tot mai mare de actori vizați și afectați în consolidarea în continuare a măsurilor care vizează verificarea factuală și scoaterea la iveală a dezinformării, aprofundarea cercetării, inclusiv studii aprofundate și cercetare sociologică, și o analiză mai eficace a manipulării informațiilor; să sprijine jurnalismul profesionist, jurnalismul de investigație și proiectele care vizează scoaterea la iveală a dezinformării, precum și întreprinderile nou-înființate de înaltă tehnologie care creează instrumente digitale permițând publicului să se apere împotriva atacurilor de dezinformare; să sublinieze importanța și necesitatea asigurării finanțării și educației, inclusiv seminare și cursuri de formare în cooperare cu statele membre și cu societatea civilă, cum ar fi o bibliotecă și un centru de formare online pentru educație în domeniul mass-mediei, menite să crească gradul de conștientizare, să combată dezinformarea și să sporească nivelul de alfabetizare mediatică;

                  (v)

                  să salute setul de măsuri adoptate de NATO care vizează combaterea noilor tipuri de amenințări hibride și o comunicare comună privind cooperarea UE-NATO în acest domeniu; să invite UE să asigure punerea în aplicare eficace și rapidă a acestor recomandări, și la nivelul politicii de securitate și apărare comune (PSAC);

            Abordarea europeană

                  (w)

                  să salute înființarea noilor grupuri operative pentru comunicare strategică ale SEAE, formate din experți cu competențe lingvistice și cunoștințe adecvate, și anume grupul operativ pentru Balcanii de Vest și grupul operativ Sud pentru țările din Orientul Mijlociu, Africa de Nord și regiunea Golfului, care au fost însărcinate să asigure comunicări coordonate și coerente ale UE în aceste regiuni și să combată dezinformarea și propaganda împotriva UE;

                  (x)

                  să recunoască rezultatele concrete obținute de grupul operativ East StratCom, inclusiv crearea site-ului euvsdisinfo.eu și a contului @EUmythbuster pe Twitter; subliniază că, de la crearea sa, acesta a demontat peste 4 000 de cazuri de campanii de dezinformare cu privire la o gamă largă de subiecte; să sprijine în continuare eforturile comune ale Comisiei, ale SEAE și ale grupului operativ East Stratcom după o analiză a punctelor sale forte, a deficiențelor sale și a îmbunătățirilor necesare, inclusiv îmbunătățirea capacităților sale de a detecta, a analiza și a scoate la iveală dezinformarea, prin dotarea grupurilor operative pentru comunicare strategică ale SEAE și a delegațiilor UE din vecinătate cu personal, instrumente și competențe noi, inclusiv noi instrumente de analiză a datelor, recrutarea de specialiști în domeniul datelor și experți în dezinformare suplimentari, precum și acoperirea unei game mai extinse de surse și limbi în raport cu amploarea și impactul dezinformării;

                  (y)

                  să transforme de urgență grupul operativ East Stratcom într-o unitate de sine stătătoare sau chiar într-o structură mai mare în cadrul SEAE și să sprijine, prin viitoarea alocare de fonduri de către Parlamentul European, toate cele trei grupuri operative pentru comunicare strategică ale SEAE asigurându-le resurse financiare și de personal adecvate, care lipsesc în continuare, menite să le sporească în mod semnificativ potențialul, eficacitatea, profesionalismul, continuitatea instituțională și calitatea muncii, precum și protejându-le de ingerințe politice din partea unor oficiali sau țări care sprijină dezinformarea rusească;

                  (z)

                  să remedieze deficiențele actuale din cadrul grupului operativ East StratCom, inclusiv lipsa de expertiză regională, rata ridicată de înlocuire a personalului și lipsa continuității instituționale, și să asigure resurse financiare adecvate și o structură organizatorică adecvată, întrucât aceasta este singura modalitate de a asigura un profesionalism deplin, eficacitate și rezultate;

                  (aa)

                  să invite statele membre care nu au făcut încă acest lucru să își desemneze proprii experți naționali detașați la cele trei grupuri operative StratCom, asigurându-se că experții angajați de UE să combată dezinformarea nu sunt afectați de subiectivitate politică și nici nu participă activ în dispute politice interne în țara în cauză; să invite, de asemenea, țările partenere apropiate să consilieze grupul operativ cu privire la tactica adversarilor comuni statali și nestatali și să recunoască importanța și necesitatea unei mai bune coordonări în cadrul UE;

                  (ab)

                  să intensifice cooperarea dintre grupul operativ East StratCom și toate instituțiile UE, statele membre și partenerii care împărtășesc aceeași viziune; să încurajeze reprezentanțele UE din interiorul UE, precum și delegațiile UE din afara UE să sprijine activitatea grupului operativ East StratCom, a grupului operativ Sud și a grupului operativ pentru Balcanii de Vest, inclusiv prin schimbul de experiențe internaționale și de bune practici și prin furnizarea de traduceri ale publicațiilor lor în limbile locale; solicită un personal mai dedicat, care să se ocupe de comunicarea strategică, în special în cadrul delegațiilor UE în țările din vecinătatea sudică și estică și în Balcanii de Vest;

                  (ac)

                  să se concentreze pe țările în curs de aderare și pe partenerii din vecinătatea UE, asistându-i în eforturile lor de combatere a activităților de propagandă ostilă și de dezinformare și incluzând experți din țări terțe în vecinătatea UE care face obiectul acelorași amenințări, precum și acordând prioritate dezvoltării unei abordări strategice pe termen lung și sensibilizării cu privire la țările din Parteneriatul estic în special; să consolideze capacitățile delegațiilor UE din străinătate, ale reprezentanțelor Comisiei și ale birourilor de legătură ale Parlamentului European din statele membre pentru a dezvolta capacitatea locală de a detecta și a scoate la iveală dezinformarea și de a comunica eficient cu privire la valorile și politicile UE, să extindă comunicarea bazată pe campanii și să coordoneze mai bine și să amplifice narațiunile pozitive în instituțiile UE și în statele membre; să ia în considerare proliferarea actuală și amenințările viitoare cu dezinformarea care vizează să amenințe independența, suveranitatea și integritatea teritorială a tuturor țărilor Parteneriatului estic în cadrul frontierelor lor recunoscute pe plan internațional; să acorde prioritate, în special, dezvoltării unei abordări strategice pe termen lung și activității de comunicare în ceea ce privește țările Parteneriatului estic, punând accentul pe schimburile interpersonale și colaborând cu rețelele existente ale societății civile, care reprezintă deja o sursă de reziliență ancorată în comunitate;

                  (ad)

                  să acorde prioritate comunicărilor strategice și să efectueze o reexaminare periodică a politicii UE în acest domeniu; să continue să sprijine activitatea Fondului European pentru Democrație (FED) în vederea găsirii unor soluții practice de susținere și consolidare a mass-mediei democratice, independente și diverse în limba rusă în țările Parteneriatului estic și dincolo de acestea; să invite Comisia și toate statele membre și țările care împărtășesc aceeași viziune să se angajeze și să sprijine în mod pozitiv acest proiect; să acorde atenție oricărui actor internațional care acționează în prezent în moduri similare;

                  (ae)

                  să propună Consiliului European să acorde prioritate combaterii dezinformării și propagandei ostile, cu resurse și instrumente suficiente pentru a proteja relatarea obiectivă a faptelor și răspândirea informațiilor;

                  (af)

                  să conecteze centrele specializate naționale și locale, noile media, grupurile de reflecție, ONG-urile și alți actori și instituții existente, în special NATO, care se ocupă de războiul hibrid într-o rețea la nivelul UE care ar contribui la coordonarea acțiunilor lor și le-ar reuni constatările; să aloce resurse adecvate acestei acțiuni; subliniază că această rețea ar trebui să fie deschisă partenerilor UE care împărtășesc aceeași viziune, aceștia putându-și î mpărtăși experiențele prin care au trecut ca ținte ale dezinformării și modalitățile de combatere a dezinformării și a propagandei ostile; să asigure transpunerea efectivă și rapidă în practică a recomandărilor UE-NATO privind combaterea noilor tipuri de amenințări hibride, și la nivelul PSAC, și să introducă subiectul combaterii propagandei strategice în programa Colegiului European de Securitate și Apărare și a rețelei sale;

            Protejarea alegerilor de propaganda ostilă

                  (ag)

                  să condamne cu fermitate imixtiunea părților terțe de orice fel, inclusiv a companiilor private, în alegeri și referendumuri, precum și utilizarea rău intenționată a boților, a algoritmilor, a inteligenței artificiale, a trolilor, a falsurilor ultrarealiste și a conturilor false în campaniile politice și să invite statele membre afectate să efectueze de urgență investigații amănunțite cu privire la aceste campanii ostile; este preocupat de recentele evoluții ale algoritmilor marilor platforme de comunicare socială și de rolul lor potențial dăunător în evidențierea conținutului ce include informații false sau discursuri de incitare la ură; să sublinieze capacitatea legitimă a societăților democratice de a-și face propriile alegeri politice suverane;

                  (ah)

                  să invite statele membre și țările care împărtășesc aceeași viziune să facă schimb de date cu privire la orice interferență externă în procesele electorale și schimb de bune practici privind contracararea acestor interferențe, pentru a crește reziliența în acest sens;

                  (ai)

                  să invite statele membre să se asigure că legile electorale iau în considerare posibilele amenințări generate de campaniile de dezinformare, de atacurile cibernetice, de criminalitatea informatică și de încălcarea libertății de exprimare a votului și subliniază că aceste legi ar trebui modificate în mod corespunzător pentru a permite statelor membre să contracareze în mod eficace și proactiv astfel de amenințări; în acest sens, salută inițiativele cum ar fi Agenția pentru Urgențe în Materie Civilă din Suedia; să sprijine țările asociate ale UE și țările din Balcanii de Vest cu bune practici, precum și cu resurse umane și tehnologii pentru a asigura apărarea solidă a proceselor lor electorale împotriva activităților cibernetice rău intenționate, a dezinformării și a activităților de propagandă, care provin din Rusia și de la alți actori ostili;

                  (aj)

                  să invite statele membre să își adapteze normele electorale privind campaniile online și să monitorizeze și să evalueze caracteristicile de transparență în ceea ce privește publicitatea politică introdusă de platformele online;

                  (ak)

                  să propună o legislație privind utilizarea datelor în campaniile electorale, ca urmare a scoaterii la iveală a utilizării abuzive a datelor de către Cambridge Analytica în campania pentru referendumul din 2016 din Regatul Unit, în scopul de a proteja viitoarele campanii electorale de influențe necuvenite;

                  (al)

                  să analizeze rezultatul unor inițiative cum sunt Comisia transatlantică bipartizană privind integritatea alegerilor, care reunește reprezentanți din domeniul politicii, al tehnologiei, al mass-mediei și al afacerilor în scopul protejării procesului electoral de interferențe externe;

            o
      o o

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, și, spre informare, SEAE și NATO, precum și președintelui, guvernului și parlamentului Rusiei.

         (1)  JO C 224, 27.6.2018, p. 58.

         (2)  JO C 356, 4.10.2018, p. 130.

         (3)  Texte adoptate, P8_TA(2018)0483.


               21.1.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 23/159

      P8_TA(2019)0188
      Acordul de asociere dintre UE și Monaco, Andorra și San Marino
      Recomandarea Parlamentului European din 13 martie 2019 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind Acordul de asociere dintre UE și Monaco, Andorra și San Marino (2018/2246(INI))
      (2021/C 23/25)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere Decizia Consiliului (UE) 2014/… din 22 decembrie 2014 care autorizează Comisia să negocieze, în numele statelor membre, dispozițiile unuia sau ale mai multor acorduri de asociere cu Principatul Andorra, Principatul Monaco și Republica San Marino care intră în sfera de competență a statelor membre,

                  —

                  având în vedere articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere articolul 8 din Tratatul privind Uniunea Europeană și Declarația cu privire la articolul 8 din Tratatul privind Uniunea Europeană, care prevede că Uniunea va ține seama de situația specială a țărilor de dimensiuni mici care mențin relații specifice de proximitate cu aceasta;

                  —

                  având în vedere Comunicarea Comisiei din 20 noiembrie 2012 intitulată „Relațiile UE cu Principatul Andorra, Principatul Monaco și Republica San Marino – Opțiuni pentru o integrare mai strânsă cu UE” (COM(2012)0680),

                  —

                  având în vedere documentul de lucru al serviciilor Comisiei din 20 noiembrie 2012 intitulat „Obstacolele în calea accesului Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino la piața internă a UE și cooperarea în alte domenii” (SWD(2012)0388),

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei din 18 noiembrie 2013 intitulat „Relațiile UE cu Principatul Andorra, Principatul Monaco și Republica San Marino – opțiuni pentru participarea acestora la piața internă” (COM(2013)0793),

                  —

                  având în vedere concluziile Consiliului din 11 decembrie 2018 privind o piață internă extinsă omogenă și relațiile UE cu țările vest-europene care nu sunt membre ale UE,

                  —

                  având în vedere articolul 113 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A8-0074/2019),

                  A.

                  întrucât Principatul Andorra (Andorra), Principatul Monaco (Monaco) și Republica San Marino (San Marino) au o istorie de lungă durată a statalității; întrucât acestea s-au aflat întotdeauna în centrul istoriei europene și au relații politice, economice și culturale profunde și de lungă durată cu statele membre din imediata lor proximitate și cu UE în general; întrucât parteneriatul UE cu aceste țări se întemeiază pe ansamblul nostru comun de valori politice și culturale;

                  B.

                  întrucât Andorra, Monaco și San Marino au demonstrat o puternică vocație europeană politică, economică și culturală și o dorință puternică de a continua relații politice, economice și culturale mai strânse cu Uniunea Europeană; întrucât, în interesul Principatului Andorra, al Principatului Monaco și al Republicii San Marino, pe de o parte, și al UE, pe de altă parte, este important să se răspundă pozitiv la această misiune, în timp util, și să se faciliteze încheierea rapidă a negocierilor noului acord de asociere care va constitui noul cadru de referință pentru relațiile dintre UE și aceste țări;

                  C.

                  întrucât este, de asemenea, în interesul statelor membre care, în mod tradițional, au legături istorice, politice și economice strânse cu Andorra, Monaco și San Marino, să faciliteze o aprofundare și o specializare a relațiilor acestor state cu Uniunea Europeană în general; întrucât, în acest sens, este esențial să se țină seama de relațiile bilaterale speciale pe care aceste state membre le au deja cu Andorra, Monaco și San Marino, în special din motive de securitate juridică;

                  D.

                  întrucât Andorra, Monaco și San Marino susțin de mult timp orientarea în materie de politică a Uniunii Europene în cadrul Organizației Națiunilor Unite;

                  E.

                  întrucât Andorra, Monaco și San Marino sunt, fiecare în parte, parteneri economici relevanți pentru statele membre din imediata lor vecinătate și oferă oportunități de angajare unui număr considerabil de cetățeni ai UE; întrucât o interfață mai strânsă între Andorra, Monaco și San Marino și UE ar oferi tuturor părților o ocazie importantă de a continua dezvoltarea economică, cu un efect economic de propagare pozitiv asupra regiunilor statelor membre aflate în imediata vecinătate, inclusiv prin oportunități suplimentare de locuri de muncă și prin întărirea competențelor profesionale internaționale;

                  F.

                  întrucât, în cadrul negocierilor privind acordul de asociere, este important să se țină seama pe deplin de particularitățile Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino ca state de dimensiuni mici, în conformitate cu Declarația nr. 3 privind articolul 8 din Tratatul privind Uniunea Europeană; întrucât este, prin urmare, important să se recunoască dimensiunile teritoriale și demografice mici ale Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino și implicațiile pertinente ale acestora în ce privește păstrarea unui acces socioeconomic adecvat și includerea cetățenilor acestor state; întrucât un astfel de acces și includere sunt esențiale pentru păstrarea culturii, a tradițiilor și a valorilor specifice celor trei comunități; întrucât, fără astfel de mecanisme specifice de acces și includere, unii cetățeni se pot confrunta cu dificultăți în a găsi mijloacele necesare pentru a trăi în țara lor de origine; întrucât este, prin urmare, esențial să se păstreze, inclusiv prin dispoziții adecvate în acordul de asociere, structura politică, socioeconomică, culturală și identitară ale Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino și ca acestea să fie adaptate la realitățile integrării europene;

                  G.

                  întrucât Andorra, Monaco și San Marino au încheiat fiecare acorduri bilaterale de lungă durată cu țările lor vecine respective, care vizează aspecte de interes reciproc, țin seama de elementele specifice și sensibilitățile din cele trei țări și reflectă nevoia de a menține viabilitatea acestor state; întrucât aceste elemente specifice și sensibile au fost recunoscute de Adunarea parlamentară a Consiliului Europei;

                  H.

                  întrucât Andorra, Monaco și San Marino au realizat, fiecare în parte, reforme importante și o convergență a reglementărilor cu UE, în special în ceea ce privește reglementarea sectorului bancar și financiar;

                  I.

                  întrucât, la reuniunea sa din 4 decembrie 2018, Consiliul a decis să elimine Andorra și San Marino din anexa II la concluziile Consiliului din 5 decembrie 2017, confirmând astfel că acestea respectă toate angajamentele pendinte privind transparența, impozitarea echitabilă și măsurile anti-BEPS (erodarea bazei de impozitare și transferul profiturilor); întrucât Monaco nu a fost inclus niciodată în această anexă, iar Consiliul a remarcat de la 5 decembrie 2017 că Monaco respecta pe deplin aceste angajamente; întrucât, în cadrul reuniunilor sale din aprilie și iulie 2018, Forumul global privind transparența și schimburile de informații în scopuri fiscale din cadrul OCDE a declarat că Andorra, Monaco și San Marino respectă standardul internațional referitor la schimbul de informații la cerere;

                  J.

                  întrucât ar trebui apreciate reformele importante și alinierea progresivă cu legislația UE realizate de Andorra în ceea ce privește reglementarea în domeniul financiar; întrucât UE și Andorra au ajuns la un acord de valoare privind tutunul și întrucât Andorra își va putea intensifica în continuare procesul de trecere la o economie mai diversificată; întrucât acest proces pe termen lung va prezenta provocări pertinente și, prin urmare, va fi necesară o protecție adecvată pentru lucrătorii din Andorra, pe fondul trecerii sale la o economie mai diversificată; întrucât un acces mai generalizat la piața internă va sprijini dezvoltarea economică pe termen lung și va crea noi oportunități economice și de ocupare a forței de muncă în Andorra;

                  K.

                  întrucât San Marino se confruntă în prezent cu dificultăți în exportul către alte state membre decât Italia ca urmare a documentației suplimentare necesare privind TVA (T2); întrucât acordul de asociere ar trebui să ofere posibilitatea unor condiții de concurență echitabile pe întreg teritoriul UE, ceea ce ar fi foarte util pentru exportatorii din San Marino; întrucât acordul de asociere ar trebui să acorde băncilor din Andorra și San Marino acces deplin la sistemul UE de pașaport pentru bănci și companii de servicii financiare;

                  L.

                  întrucât cetățenii statului Monaco sunt o minoritate în propria lor țară, iar piețele locuințelor și ocupării forței de muncă sunt constituite în așa fel încât este vitală acordarea unui sprijin activ cetățenilor acestui stat pentru menținerea capacității acestora de a-și păstra reședința în Monaco; întrucât dispozițiile privind accesul facilitat la locuri de muncă se aplică în mod egal cetățenilor Principatului Monaco și rezidenților din localitățile din imediata vecinătate cu teritoriul monegasc; întrucât 92 % dintre lucrătorii din Monaco sunt cetățeni ai UE;

                  M.

                  întrucât acordul de asociere cu UE deschide posibilitatea dezvoltării cooperării în domenii de interes comun și participării la unele politici orizontale ale UE privind aspecte precum cercetarea, mediul și educația (Erasmus+);

                  N.

                  întrucât acordul de asociere va necesita aprobarea Parlamentului pentru a intra în vigoare,

                  1.

                  recomandă Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate:

                              (a)

                              să profite de ocazia oferită de negocierile privind acordul de asociere pentru a demonstra valoarea unor relații și integrări mai strânse cu UE – analizând opinia publică atât din Andorra, din Monaco și din San Marino, cât și din UE – și să reafirme în continuare importanța includerii pe termen lung a acestor țări în organismele și politicile UE;

                              (b)

                              să prevină riscul de respingere a acordului de asociere după ce negocierile au fost finalizate, și să depună eforturi reînnoite de a informa populația din Andorra, Monaco și San Marino care se simte mai vulnerabilă despre acordul de asociere și a îi explica acesteia, într-o transparență totală și în cooperare cu autoritățile din cele trei state, amploarea, avantajele și posibilele deficiențe ale acordului, în vederea asigurării unității politice și a unui sprijin public cât mai larg posibil în fiecare dintre cele trei state; să încurajeze Andorra, Monaco și San Marino să procedeze în același mod și să le susțină în acest demers;

                              (c)

                              să țină seama pe deplin de dimensiunile teritoriale mici și de resursele administrative limitate, în termeni relativi, ale Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino și, în cadrul procesului de negociere, să adapteze în mod corespunzător adoptarea și punerea în aplicare necesare ale acquis-ului comunitar, astfel încât să se minimizeze presiunea bugetară excesivă care, la rândul său, ar avea implicații negative asupra opiniei publice și a resurselor bugetare disponibile; să furnizeze asistență, dacă este necesar, Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino în ceea ce privește asigurarea capacității administrative necesare pentru transpunerea rapidă, dinamică și uniformă a acquis-ului;

                              (d)

                              să solicite crearea, în fiecare din cele trei state, a unui cadru instituțional coerent, eficient și eficace pentru punerea în aplicare a acordului de asociere în vederea asigurării transpunerii dinamice a acquis-ului UE de către cele trei țări, precum și a aplicării uniforme și interpretării consecvente a dispozițiilor acordului, care trebuie să includă un forum de consultare, precum și un mecanism de soluționare a litigiilor;

                              (e)

                              să scoată în evidență Principatului Andorra, Principatului Monaco și Republicii San Marino importanța integrității și omogenității depline a pieței interne și a respectării tuturor celor patru libertăți legate de piața internă; să reamintească meritele și avantajele economice ale accesului deplin, inclusiv pentru produse și servicii, pe piața internă, precum și nevoia de a păstra, în cadrul pieței interne, condiții de concurență echitabile și fundamente instituționale solide, reziliente și eficace în beneficiul tuturor;

                              (f)

                              să asigure un sprijin adecvat din partea UE pentru Andorra, Monaco și San Marino în ceea ce privește capacitatea acestora de a adopta și a pune în aplicare pe deplin, pe termen lung, acquis-ul comunitar, inclusiv printr-o cooperare instituțională mai strânsă cu statele membre din imediata apropiere; să asigure accesul la finanțare din partea UE pentru proiecte specifice și posibilitatea de a se baza pe organismele administrative existente în statele membre care au ca misiune punerea în aplicare a acquis-ului comunitar;

                              (g)

                              să promoveze o capacitate sporită pentru adoptarea și punerea în aplicare adecvate ale acquis-ului comunitar prin detașarea de funcționari ai administrațiilor publice din Andorra, Monaco și San Marino la instituțiile și organele pertinente ale UE și cele ale statelor sale membre;

                              (h)

                              să ia în considerare, având în vedere necesitatea de a reconcilia libertatea de stabilire preconizată în temeiul acordului de asociere și prevederile naționale din Andorra, Monaco și San Marino care urmăresc să mențină includerea socioeconomică a cetățenilor lor, posibilitatea unor derogări temporare, bazate pe o evaluare a nevoilor reale ale celor trei state, cu clauze de reexaminare, asociate unor criterii socioeconomice specifice pentru fiecare stat negociator și adaptate la intervalul de timp necesar pentru a asigura, în fiecare stat, printr-o abordare treptată, condiții de concurență cu adevărat echitabile și o capacitate de concurență adecvată pentru lucrători și întreprinderi; să ia act de faptul că, având în vedere dimensiunea foarte mică a acestor țări, impactul derogărilor temporare negociate de la acquis-ul comunitar ar fi neglijabil;

                              (i)

                              să valorifice oportunitatea oferită de acordul de asociere de a continua cooperarea cu Andorra, Monaco și San Marino în cadrul Directivei (UE) 2015/849 din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului (1);

                              (j)

                              să adapteze cerințele legate de furnizarea de date statistice în temeiul acordului de asociere la dimensiunea statelor Andorra, Monaco și San Marino;

                              (k)

                              să analizeze posibilitatea și fezabilitatea, în paralel cu negocierile privind acordul de asociere, de a asigura accesul la lichiditățile Eurosistemului pentru Andorra și San Marino, în vederea promovării capacității de reziliență și a stabilității sistemelor lor bancare naționale respective în cazul unui șoc sistemic intern sau extern, asigurând, în același timp, o supraveghere corespunzătoare din partea Băncii Centrale Europene; să încurajeze Andorra și Monaco să devină membre ale Fondului Monetar Internațional și să le furnizeze, dacă este necesar, asistența tehnică în acest sens; să încurajeze Andorra, Monaco și San Marino să continue bunele lor eforturi privind convergența cu UE în ce privește reglementarea financiară, guvernarea fiscală și combaterea spălării banilor;

                              (l)

                              să promoveze continuarea negocierilor privind acordul de asociere cu Andorra, Monaco și San Marino și să ofere părților la negocieri, în timp util, tot sprijinul instituțional și specific necesar în materie de politică, inclusiv evaluări și cunoștințe specializate din partea Direcțiilor Generale competente ale Comisiei, astfel încât negocierile să poată fi finalizate cât mai curând posibil și, în orice caz, în următorii doi ani;

                              (m)

                              să adopte, înainte de sfârșitul actualului mandat, o declarație politică comună cu Andorra, Monaco și San Marino privind cadrul acordului de asociere, pentru a face un bilanț și a menține acordul la care s-a ajuns în cadrul negocierilor până în prezent, astfel încât noua Comisie și Serviciul European de Acțiune Externă să poată întocmi un bilanț, să se poată baza pe această înțelegere comună și să continue negocierile;

                              (n)

                              să considere că negocierile privind acordul de asociere constituie o oportunitate de a lua măsuri pentru investiții comune în infrastructuri de interes comun, precum și măsuri destinate stimulării cercetării universitare comune între Andorra, Monaco, San Marino și statele membre ale UE;

                  2.

                  consideră că următoarea legislatură a Parlamentului European ar putea reprezenta o oportunitate valoroasă pentru înființarea unei noi delegații interparlamentare dedicate dialogului și cooperării interparlamentare cu Andorra, Monaco și San Marino; consideră, de asemenea, că Parlamentul ar trebui să urmărească o cooperare strânsă între serviciile sale și serviciile pertinente ale parlamentelor din Andorra, Monaco și San Marino și să găzduiască cu regularitate tineri lideri politici, de afaceri și din societatea civilă din aceste trei țări, pentru a întări narațiunea pozitivă a unei interfețe politice, economice și de politică mai strânse cu UE în cadrul negocierilor privind acordul de asociere; este de părere că Parlamentul ar trebui să stimuleze schimburile periodice de opinii cu delegațiile parlamentare naționale din Andorra, Monaco și San Marino pe întreaga durată a negocierilor; consideră că schimburile de vederi între Parlamentul European și delegațiile parlamentare naționale din Andorra, Monaco și San Marino ar trebui, de asemenea, să fie organizate cu privire la aspectele tratate de Parlamentul European, care ar putea avea un efect direct asupra economiei acestor țări, asupra relației lor cu UE sau asupra eficacității acordului de asociere;

                  3.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, co-principilor, guvernului și Consiliului General al Andorrei, Prințului, Ministrului de Stat și Consiliului Național ai principatului Monaco și Căpitanilor-Regenți, Congresului de stat și Consiliului Mare și General ai Republicii San Marino.

         (1)  JO L 141, 5.6.2015, p. 73.


title: Recomandarea (UE) 2020/518 a Comisiei din 8 aprilie 2020 privind un set comun de instrumente la nivelul Uniunii pentru utilizarea tehnologiei și a datelor în scopul de a combate criza provocată de pandemia de COVID-19 și de a ieși din această criză, în special în ceea ce privește aplicațiile mobile și utilizarea datelor anonimizate privind mobilitatea

text:
               14.4.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 114/7

      RECOMANDAREA (UE) 2020/518 A COMISIEI
      din 8 aprilie 2020
      privind un set comun de instrumente la nivelul Uniunii pentru utilizarea tehnologiei și a datelor în scopul de a combate criza provocată de pandemia de COVID-19 și de a ieși din această criză, în special în ceea ce privește aplicațiile mobile și utilizarea datelor anonimizate privind mobilitatea
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Criza sistemului de sănătate publică generată de actuala pandemie de COVID-19 (denumită în continuare „criza provocată de pandemia de COVID-19”) obligă Uniunea și statele membre să răspundă unei provocări fără precedent la adresa sistemelor de sănătate, a modului de viață, a stabilității și valorilor economice ale acestora. Niciunul dintre statele membre nu poate câștiga singur lupta împotriva pandemiei de COVID-19. O criză excepțională de o asemenea amploare necesită acțiuni hotărâte din partea tuturor statelor membre și a instituțiilor și organelor UE, care trebuie să conlucreze într-un veritabil spirit de solidaritate.

                  (2)

                  Tehnologiile și datele digitale îndeplinesc un rol important în combaterea crizei provocate de pandemia de COVID-19, având în vedere că în Europa numeroase persoane sunt conectate la internet prin intermediul dispozitivelor mobile. Aceste tehnologii și date pot pune la dispoziție un important instrument pentru informarea publicului și pentru sprijinirea autorităților publice competente în eforturile depuse pentru a ține sub control răspândirea virusului sau pentru a permite organizațiilor din domeniul asistenței medicale să facă schimb de date privind sănătatea. Cu toate acestea, o abordare fragmentară și necoordonată riscă să compromită eficacitatea măsurilor de combatere a crizei provocate de COVID-19, cauzând totodată prejudicii grave pieței unice și drepturilor și libertăților fundamentale.

                  (3)

                  Prin urmare, este necesar să se elaboreze o abordare comună a utilizării tehnologiilor și datelor digitale ca răspuns la criza actuală. Această abordare ar trebui să le ofere un sprijin eficace autorităților naționale competente, în special autorităților și factorilor de decizie din domeniul sănătății, furnizându-le date suficiente și precise pentru a înțelege evoluția și răspândirea virusului care provoacă COVID-19, precum și a efectelor acestuia. În mod similar, aceste tehnologii le pot oferi cetățenilor capacitatea de a lua măsuri de distanțare socială eficace și mai bine direcționate. În același timp, abordarea propusă urmărește să susțină integritatea pieței unice și să protejeze drepturile și libertățile fundamentale, în special drepturile la viață privată și la protecția datelor cu caracter personal.

                  (4)

                  Aplicațiile mobile pot ajuta autoritățile din domeniul sănătății de la nivelul național și de la nivelul UE să monitorizeze și să mențină sub control actuala pandemie de COVID-19. Aceste aplicații le pot furniza îndrumări cetățenilor și pot facilita organizarea îngrijirilor medicale post-tratament ale pacienților. Aplicațiile de avertizare și urmărire pot îndeplini un rol important în depistarea contacților, în limitarea răspândirii bolii și în întreruperea căilor de transmitere. Prin urmare, dacă sunt articulate cu strategii de testare adecvate și cu o depistare corespunzătoare a contacților, aplicațiile se pot dovedi deosebit de importante pentru furnizarea de informații cu privire la nivelul de circulație a virusului, pentru evaluarea eficacității distanțării fizice și a măsurilor de izolare și pentru alimentarea cu date a strategiilor de dezescaladare.

                  (5)

                  Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului (1) stabilește norme specifice privind supravegherea epidemiologică, monitorizarea amenințărilor transfrontaliere grave pentru sănătate, alerta precoce cu privire la acestea și combaterea lor. În conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din decizie, Comisia, în colaborare cu statele membre, trebuie să asigure coordonarea și informarea reciprocă între mecanismele și structurile instituite în temeiul deciziei menționate și mecanismele și structurile similare instituite la nivelul Uniunii sau în temeiul Tratatului Euratom ale căror activități sunt relevante pentru planificarea pregătirii și reacției împotriva amenințărilor transfrontaliere grave pentru sănătate, monitorizarea, alerta precoce cu privire la acestea și combaterea lor. Forumul însărcinat cu coordonarea eforturilor în contextul amenințărilor transfrontaliere grave pentru sănătate este Comitetul pentru securitate sanitară, instituit prin articolul 17 din decizia menționată anterior. În același timp, articolul 6 alineatul (1) din decizie instituie o rețea de supraveghere epidemiologică a bolilor transmisibile, operată și coordonată de Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor.

                  (6)

                  Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului (2) privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere prevede că rețeaua de e-sănătate trebuie să depună eforturi pentru instituirea unor sisteme și servicii europene de e-sănătate care prezintă beneficii economice și sociale durabile și pentru dezvoltarea unor aplicații interoperabile, în vederea atingerii unui nivel ridicat de încredere și securitate, a consolidării continuității îngrijirii medicale și a asigurării accesului la servicii de sănătate sigure și de înaltă calitate.

                  (7)

                  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului (3) privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date prevede condițiile pentru prelucrarea datelor cu caracter personal, inclusiv a datelor privind sănătatea. Aceste date pot fi prelucrate, printre alte situații, atunci când o persoană vizată își dă consimțământul explicit sau atunci când prelucrarea are loc în interesul public, astfel cum este prevăzut în dreptul unui stat membru sau în dreptul Uniunii, în special în scopuri de supraveghere și alertă și pentru prevenirea sau controlul bolilor transmisibile și a altor amenințări grave pentru sănătate.

                  (8)

                  Mai multe state membre au introdus dispoziții legislative specifice care le permit să prelucreze date privind sănătatea, pe baza interesului public [articolul 6 alineatul (1) litera (c) sau (e) și articolul 9 alineatul (2) litera (i) din Regulamentul (UE) 2016/679]. În orice caz, ar trebui să se precizeze în mod expres scopurile și mijloacele de prelucrare a datelor, precum și datele care urmează să fie prelucrate și de către cine.

                  (9)

                  Comisia poate consulta Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor și Comitetul european pentru protecția datelor, în conformitate cu articolul 42 din Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și cu articolul 70 din Regulamentul (UE) 2016/679.

                  (10)

                  Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) stabilește normele aplicabile datelor de transfer și de localizare, precum și stocării de informații și obținerii accesului la informații stocate în echipamentele terminale, cum ar fi dispozitivele mobile, ale unui utilizator sau abonat. În temeiul articolului 5 alineatul (3) din directivă, această stocare sau obținere a accesului este permisă numai în anumite circumstanțe definite în mod strict sau cu acordul utilizatorului sau al abonatului, după ce a primit informații clare și complete, în conformitate cu cerințele Regulamentului (UE) 2016/679. În plus, articolul 15 alineatul (1) din directivă permite statelor membre să adopte măsuri legislative pentru a restrânge sfera de aplicare a anumitor drepturi și obligații prevăzute de directivă, inclusiv cele prevăzute la articolul 5, în cazul în care restrângerea lor constituie o măsură necesară, corespunzătoare și proporțională în cadrul unei societăți democratice pentru a atinge anumite obiective.

                  (11)

                  Comisia Europeană a anunțat în comunicarea sa intitulată „O strategie europeană privind datele” (6) că UE va crea o piață unică în care datele să poată circula în interiorul UE și în toate sectoarele, în beneficiul tuturor, în care normele europene, în special cele privind viața privată și protecția datelor, precum și dreptul concurenței, să fie pe deplin respectate, iar normele privind accesul la date și utilizarea acestora să fie echitabile, practice și clare. Comisia a declarat în special că va avea în vedere necesitatea unei acțiuni legislative pentru promovarea schimbului de date între întreprinderi și administrațiile publice pentru interesul public.

                  (12)

                  De la începutul crizei provocate de COVID-19, au fost dezvoltate diverse aplicații mobile, unele dintre acestea de către autoritățile publice, și atât unele state membre, cât și sectorul privat au solicitat coordonarea la nivelul Uniunii, inclusiv pentru a răspunde preocupărilor legate de securitatea cibernetică, securitate și de protecția vieții private. Aceste aplicații tind să îndeplinească trei funcții generale: (i) informarea și consilierea cetățenilor și facilitarea organizării supravegherii medicale a persoanelor care prezintă simptome, deseori în combinație cu un chestionar de autodiagnosticare; (ii) avertizarea persoanelor care s-au aflat în apropierea unei persoane infectate, pentru a întrerupe căile de transmitere a infecțiilor și pentru a preveni reapariția infecțiilor în etapa ieșirii din izolare și (iii) monitorizarea și aplicarea carantinei în cazul persoanelor infectate, eventual combinată cu elemente care să evalueze starea de sănătate a acestora în timpul perioadei de carantină. Anumite aplicații sunt puse la dispoziția publicului larg, în timp ce altele se adresează numai unor grupuri închise de utilizatori și vizează depistarea contacților la locul de muncă. În general, eficacitatea acestor aplicații nu a fost evaluată. Aplicațiile de informare și de verificare a simptomelor pot fi utile pentru sensibilizarea cetățenilor. Cu toate acestea, din opiniile exprimate de specialiști reiese că aplicațiile care urmăresc informarea și avertizarea utilizatorilor par a fi cele mai promițătoare pentru prevenirea răspândirii virusului, luând în considerare, de asemenea, impactul lor mai limitat asupra vieții private, iar mai multe state membre analizează în prezent posibilitatea de a le utiliza.

                  (13)

                  Unele dintre aceste aplicații mobile pot fi considerate dispozitive medicale atunci când sunt proiectate de către producător pentru a fi utilizate, printre altele, pentru diagnosticare, prevenire, monitorizare, prevedere, prognozare, tratament sau ameliorare a unei boli și, prin urmare, ar intra sub incidența Regulamentului (UE) 2017/745 al Parlamentului European și al Consiliului (7) sau a Directivei 93/42/CEE a Consiliului (8). Pentru aplicațiile de autoevaluare și de verificare a simptomelor, în cazul în care acestea furnizează informații referitoare la diagnosticare, prevenire, monitorizare, prevedere sau prognozare, ar trebui evaluată posibila lor calificare drept dispozitive medicale în conformitate cu cadrul de reglementare a dispozitivelor medicale [Directiva 93/42/CEE sau Regulamentul (UE) 2017/745].

                  (14)

                  Eficacitatea acestor aplicații mobile depinde de o serie de factori. Printre acești factori se numără rata de penetrare în rândul utilizatorilor, adică procentul din populație care utilizează un dispozitiv mobil și procentul utilizatorilor care au descărcat aplicația și și-au dat consimțământul pentru prelucrarea datelor cu caracter personal care îi privesc și care nu și-au retras acest consimțământ. Alți factori importanți sunt încrederea publicului în faptul că datele vor fi protejate prin măsuri de securitate adecvate și vor fi utilizate exclusiv pentru a alerta persoanele care ar fi putut fi expuse la virus, că aplicațiile respective sunt aprobate de autoritățile din domeniul sănătății publice, capacitatea autorităților din domeniul sănătății de a lua măsuri pe baza datelor generate de aplicație, integrarea și schimbul de date cu alte sisteme și aplicații, interoperabilitatea transfrontalieră și transregională cu alte sisteme.

                  (15)

                  Aplicațiile de avertizare și urmărire sunt utile pentru statele membre în scopul depistării contacților și pot juca un rol important în ținerea sub control a răspândirii pe durata scenariilor de dezescaladare. Acestea pot fi, de asemenea, un instrument valoros pentru cetățeni, permițându-le să practice o distanțare socială eficace și mai bine direcționată. Impactul acestora poate fi amplificat printr-o strategie care să sprijine testarea la scară mai largă. Depistarea contacților presupune că autoritățile din domeniul sănătății publice identifică rapid toți contacții unui pacient care este un caz confirmat de infecție cu COVID-19, le solicită să se autoizoleze și îi testează și îi izolează rapid dacă prezintă simptome. În plus, datele anonimizate și agregate obținute prin intermediul acestor aplicații, combinate cu informații privind incidența bolilor, ar putea fi utilizate pentru a evalua eficacitatea măsurilor de distanțare comunitară și fizică. Dacă aceste aplicații au o utilitate evidentă pentru statele membre, a, ele pot avea și o valoare adăugată pentru activitatea Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC).

                  (16)

                  Aplicațiile de autodiagnostic și de verificare a simptomelor pot furniza informații relevante cu privire la numărul de cazuri cu simptome compatibile cu COVID-19, pe vârstă și pe săptămână, din zone bine definite în care aplicația are o acoperire foarte bună. Dacă informațiile sunt concludente, autoritățile naționale de sănătate pot decide să utilizeze datele furnizate de aplicație în scopul supravegherii asistenței medicale primare sindromice pentru COVID-19. Aceste date ar putea fi furnizate săptămânal ECDC, în formă agregată [de exemplu, numărul cazuri de sindrom pseudogripal (ILI) sau de infecție respiratorie acută (IRA) pe săptămână, pe grupe de vârstă, din totalul populației acoperite de medici santinelă]. Acest lucru ar permite autorităților naționale și ECDC să estimeze valoarea predictivă pozitivă a simptomelor respiratorii într-o comunitate dată, furnizând astfel, pe baza datelor din aplicație, informații cu privire la nivelul de circulație a virusului.

                  (17)

                  Având în vedere funcțiile aplicațiilor pentru telefoane inteligente descrise mai sus, utilizarea acestora poate afecta exercitarea anumitor drepturi fundamentale, cum ar fi, printre altele, dreptul la respectarea vieții private și de familie. Având în vedere că orice interferență cu aceste drepturi ar trebui să fie în conformitate cu legislația, legislațiile statelor membre care stabilesc sau permit limitări ale exercitării anumitor drepturi fundamentale ar trebui să respecte principiile generale ale dreptului Uniunii prevăzute la articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană, tradițiile constituționale ale statelor membre și obligațiile care le revin acestora în temeiul dreptului internațional.

                  (18)

                  Pentru acceptarea diferitelor tipuri de aplicații (și a sistemelor de informații subiacente privind lanțurilor de transmitere a infecțiilor) și pentru a se asigura că acestea îndeplinesc scopul declarat al supravegherii epidemiologice, politicile, cerințele și controalele subiacente trebuie să fie aliniate și puse în aplicare în mod coordonat de către autoritățile naționale responsabile din domeniul sănătății. Experiența mai multor state membre care au început să introducă aplicații care trasează contactele arată că, pentru a spori gradul de acceptare, este util ca guvernanța procesului de pregătire și punere în aplicare a măsurilor să integreze nu doar autoritățile sanitare, ci și alte autorități (inclusiv autoritățile de protecție a datelor), precum și sectorul privat, experți, cadre universitare și părți interesate, cum ar fi grupurile de pacienți. O comunicare amplă cu privire la aplicație este, de asemenea, esențială pentru adoptarea și succesul acesteia.

                  (19)

                  Pentru a detecta interacțiunile de proximitate între utilizatorii diferitelor aplicații de localizare a contacților (un scenariu care este foarte probabil în rândul persoanelor care trec frontierele naționale/regionale), ar trebui avută în vedere interoperabilitatea dintre aplicații. Autoritățile naționale din domeniul sănătății care supraveghează lanțurile de transmitere a infecțiilor ar trebui să poată face schimb de informații interoperabile privind utilizatorii ale căror teste au dat rezultate pozitive în alte state membre sau în alte regiuni, pentru a combate lanțurile de transmitere transfrontaliere.

                  (20)

                  Anumite societăți, printre care furnizorii de telecomunicații și platformele tehnologice majore, au publicat sau au pus la dispoziția autorităților publice date de localizare anonimizate și agregate. Aceste date sunt necesare pentru cercetarea în vederea combaterii virusului, pentru modelare în scopul de a înțelege modul de răspândire a virusului și pentru modelarea efectelor economice ale crizei. În special, datele vor contribui la înțelegerea și la modelarea dinamicii spațiale a epidemiei și la evaluarea impactului măsurilor de distanțare socială (limitarea deplasărilor, încetarea activităților neesențiale, blocarea totală etc.) asupra mobilității. Acest lucru este esențial, în primul rând, pentru a limita efectele virusului și pentru a evalua nevoile în special în ceea ce privește echipamentele individuale de protecție și unitățile de terapie intensivă și, în al doilea rând, pentru pune în serviciul strategiei de ieșire din criză modele bazate pe date care să indice efectele potențiale ale relaxării măsurilor de distanțare socială.

                  (21)

                  Criza actuală a demonstrat că autoritățile din domeniul sănătății publice și instituțiile de cercetare ar beneficia de pe urma unui acces suplimentar la informații esențiale pentru analiza evoluției virusului și pentru evaluarea eficacității măsurilor de sănătate publică.

                  (22)

                  Anumite state membre au luat măsuri pentru a simplifica accesul la datele necesare. Cu toate acestea, eforturile comune la nivelul UE de combatere a virusului sunt îngreunate de fragmentarea actuală a abordărilor.

                  (23)

                  O abordare comună a Uniunii față de criza provocată de COVID-19 a devenit, de asemenea, necesară, deoarece măsurile adoptate în anumite țări, cum ar fi localizarea geografică a persoanelor, utilizarea tehnologiei pentru a evalua nivelul de risc de sănătate al unei persoane și centralizarea datelor sensibile, ridică probleme din punctul de vedere al mai multor drepturi și libertăți fundamentale garantate de ordinea juridică a UE, inclusiv dreptul la viață privată și dreptul la protecția datelor cu caracter personal. În orice caz, în temeiul Cartei drepturilor fundamentale a Uniunii, restricțiile în ceea ce privește exercitarea drepturilor și libertăților fundamentale prevăzute de aceasta trebuie să fie justificate și proporționale. Orice astfel de restricții ar trebui, în particular, să fie temporare, în sensul că sunt strict limitate la ceea ce este necesar pentru a combate criza și nu continuă să existe, fără o justificare adecvată, după încetarea crizei.

                  (24)

                  În plus, Organizația Mondială a Sănătății și alte organisme au avertizat cu privire la riscul ca, drept rezultat al aplicațiilor și al datelor inexacte, unele persoane ar putea fi stigmatizate pentru că au anumite caracteristici percepute că ar avea legătură cu boala.

                  (25)

                  În conformitate cu principiul minimizării datelor, autoritățile din domeniul sănătății publice și instituțiile de cercetare ar trebui să prelucreze datele cu caracter personal numai dacă sunt adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar și ar trebui să aplice garanții corespunzătoare, cum ar fi pseudonimizarea, agregarea, criptarea și descentralizarea.

                  (26)

                  Luarea unor măsuri eficiente de securitate cibernetică și de securitate a datelor este esențială pentru a proteja disponibilitatea, autenticitatea, integritatea și confidențialitatea datelor.

                  (27)

                  Consultarea cu autoritățile de protecție a datelor, în conformitate cu cerințele prevăzute de dreptul Uniunii privind protecția datelor cu caracter personal, este vitală pentru a se asigura că datele cu caracter personal sunt prelucrate în mod legal și că sunt respectate drepturile persoanelor în cauză.

                  (28)

                  Prin articolul 14 din Directiva 2011/24/UE, Uniunii îi este delegată sarcina de a sprijini și a facilita cooperarea și schimbul de informații între statele membre care operează în cadrul unei rețele voluntare care conectează autoritățile naționale responsabile de e-sănătate desemnate de statele membre („rețeaua de e-sănătate”). Între obiectivele sale se numără instituirea unor sisteme europene de e-sănătate care prezintă beneficii economice și sociale durabile și a unor aplicații interoperabile, în vederea atingerii unui nivel ridicat de încredere și securitate, a consolidării continuității îngrijirii medicale și a asigurării accesului la servicii de sănătate sigure și de înaltă calitate. Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1765 a Comisiei (9) stabilește normele privind instituirea, gestionarea și funcționarea transparentă a rețelei de e sănătate. Din rațiuni ținând de componență și de domeniu de competență, rețeaua de e-sănătate ar trebui să fie principalul forum de discuții cu privire la nevoile de date ale autorităților din domeniul sănătății publice și ale instituțiilor de cercetare, implicând, în același timp, funcționari ai autorităților naționale de reglementare din sectorul comunicațiilor electronice, ai ministerelor responsabile cu problematica digitală și ai autorităților de protecție a datelor.

                  (29)

                  Rețeaua de e-sănătate și Comisia ar trebui, de asemenea, să coopereze îndeaproape cu alte organisme și rețele care pot contribui la punerea în aplicare a prezentei recomandări, inclusiv Comitetul pentru securitate sanitară, rețeaua de supraveghere epidemiologică a bolilor transmisibile, ECDC, Comitetul european pentru protecția datelor, Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice și Grupul de cooperare în domeniul sistemelor informatice de rețea.

                  (30)

                  Transparența și comunicarea clară și periodică, precum și includerea contribuției persoanelor și comunităților cel mai afectate vor fi de o importanță capitală pentru asigurarea încrederii publice în contextul combaterii crizei provocate de COVID-19.

                  (31)

                  Având în vedere evoluția rapidă a situației din diferitele state membre în ceea ce privește criza provocată de COVID-19, este esențial ca, atât timp cât criza persistă, statele membre să raporteze, iar Comisia să examineze, rapid și periodic abordarea propusă în prezenta recomandare.

                  (32)

                  Prezenta recomandare ar trebui să fie completată, atunci când este cazul, cu orientări suplimentare din partea Comisiei, inclusiv cu privire la implicațiile utilizării aplicațiilor mobile de avertizare și prevenire asupra protecției datelor și a vieții private,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

         OBIECTIVUL RECOMANDĂRII

                  1.

                  Prezenta recomandare instituie procesul de elaborare a unei abordări comune, denumită set de instrumente, în vederea utilizării de mijloace digitale pentru combaterea crizei. Setul de instrumente va consta în măsuri concrete pentru utilizarea eficace a tehnologiilor și a datelor, cu accent, în special, pe două domenii:

                              (1)

                              o abordare paneuropeană a utilizării aplicațiilor mobile, coordonată la nivelul Uniunii, pentru a permite cetățenilor să ia măsuri eficace și mai specifice de distanțare socială, precum și pentru avertizare, prevenire și localizare a contacților pentru a contribui la limitarea propagării bolii COVID-19. Aceasta va include o metodologie de monitorizare și de partajare a evaluărilor privind eficacitatea, interoperabilitatea și implicațiile transfrontaliere ale acestor aplicații, precum și privind respectarea de către acestea a securității, a vieții private și a protecției datelor; și

                              (2)

                              un sistem comun de utilizare a datelor anonimizate și agregate privind mobilitatea populațiilor în scopul (i) modelării și estimării evoluției bolii, (ii) monitorizării eficacității procesului decizional al autorităților statelor membre cu privire la măsuri cum ar fi distanțarea socială și izolarea și (iii) furnizarea de informații în vederea elaborării unei strategii coordonate de ieșire din criza provocată de COVID-19.

                  2.

                  Statele membre ar trebui să ia aceste măsuri în regim de urgență și în strânsă coordonare cu alte state membre, cu Comisia și cu alte părți interesate relevante, și fără a aduce atingere competențelor statelor membre în domeniul sănătății publice. Statele membre ar trebui să se asigure că toate acțiunile sunt întreprinse în conformitate cu dreptul Uniunii, în special cu legislația privind dispozitivele medicale și cu dreptul la viață privată și protecția datelor cu caracter personal, precum și cu alte drepturi și libertăți consacrate în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii. Setul de instrumente va fi completat de orientări ale Comisiei, inclusiv orientări privind implicațiile în materie de protecție a datelor și de confidențialitate ale utilizării aplicațiilor mobile de avertizare și de prevenire.

         DEFINIȚII

                  3.

                  În sensul prezentei recomandări:

                              (a)

                              „aplicații mobile” înseamnă aplicații informatice care funcționează pe dispozitive inteligente, în special telefoane inteligente, concepute în general pentru o interacțiune amplă și orientată cu resurse web, care prelucrează date de proximitate și alte informații contextuale colectate de mulți senzori prezenți în orice dispozitiv inteligent și care pot face schimb de informații prin intermediul a numeroase interfețe de rețea cu alte dispozitive conectate;

                              (b)

                              „rețea de e-sănătate” înseamnă rețeaua instituită prin articolul 14 din Directiva 2011/24/UE, rețea ale cărei sarcini au fost clarificate prin Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1765;

                              (c)

                              „Comitetul pentru securitate sanitară” înseamnă organismul compus din reprezentanți ai statelor membre, instituit în temeiul articolului 17 din Decizia nr. 1082/2013/UE;

                              (d)

                              „rețeaua de supraveghere epidemiologică” înseamnă rețeaua de supraveghere epidemiologică a bolilor transmisibile și a problemelor speciale de sănătate conexe, care este operată și coordonată de ECDC și asigură comunicarea permanentă între Comisie, ECDC și autoritățile competente responsabile la nivel național cu supravegherea epidemiologică, rețea instituită în temeiul articolului 6 din Decizia nr. 1082/2013/UE.

         PROCESUL DE ELABORARE A UNUI SET DE INSTRUMENTE PENTRU UTILIZAREA TEHNOLOGIEI ȘI A DATELOR

                  4.

                  Acest proces ar trebui să faciliteze elaborarea și adoptarea de urgență de către statele membre și Comisie a unui set de instrumente care să prevadă măsuri practice, inclusiv o abordare europeană pentru aplicațiile mobile COVID-19 și pentru utilizarea de date privind mobilitatea în scopul modelării și al anticipării evoluției virusului.

                  5.

                  Pentru elaborarea setului de instrumente, statele membre, reprezentate în cadrul rețelei de e-sănătate, ar trebui să se întâlnească imediat, iar ulterior în mod frecvent, cu reprezentanți ai Comisiei și ai Centrului European de Prevenire și Control al Bolilor. Aceștia ar trebui să facă schimb de opinii cu privire la modalitățile de utilizare optimă a datelor din diverse surse pentru a gestiona criza provocată de COVID-19, asigurând în același timp un nivel ridicat de încredere și de securitate într-un mod compatibil cu dreptul Uniunii, în special în ceea ce privește protecția datelor cu caracter personal și a vieții private, precum și pentru a face schimb de bune practici și a facilita abordările comune în acest sens.

                  6.

                  Rețeaua de e-sănătate ar trebui să se reunească imediat pentru a operaționaliza prezenta recomandare.

                  7.

                  Atunci când pun în aplicare prezenta recomandare, statele membre, reprezentate în cadrul rețelei de e-sănătate, ar trebui, după caz, să informeze și să solicite contribuții din partea Comitetului pentru securitate sanitară, a Organismului Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice, a Grupului de cooperare privind securitatea rețelelor și a informațiilor, precum și din partea agențiilor relevante ale Comisiei, inclusiv a ENISA, a Europol și a grupurilor de lucru ale Consiliului.

                  8.

                  Comitetul european pentru protecția datelor și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor ar trebui să fie, de asemenea, implicate îndeaproape pentru a se asigura faptul că setul de instrumente integrează principiile protecției datelor și protejării vieții private din faza de proiectare.

                  9.

                  Autoritățile statelor membre și Comisia ar trebui să asigure o informare regulată, clară și cuprinzătoare a publicului cu privire la acțiunile întreprinse în temeiul prezentei recomandări și să ofere publicului posibilități de a interacționa și de a participa la discuții.

                  10.

                  Este esențial ca pe parcursul întregului proces să se asigure respectarea tuturor drepturilor fundamentale, în special a confidențialității și a protecției datelor, și să se prevină supravegherea și stigmatizarea. Prin urmare, în ceea ce privește aceste aspecte specifice, setul de instrumente ar trebui:

                              (1)

                              să limiteze în mod strict prelucrarea datelor cu caracter personal la scopul combaterii crizei provocate de COVID-19 și să garanteze că datele cu caracter personal nu sunt utilizate în alte scopuri, cum ar fi asigurarea respectării legii sau scopurile comerciale;

                              (2)

                              să asigure reexaminarea regulată a necesității de a continua prelucrarea datelor cu caracter personal în scopul combaterii crizei provocate de COVID-19 și să prevadă clauze adecvate de limitare în timp, astfel încât să se asigure că prelucrarea nu depășește ceea ce este strict necesar în acest scop;

                              (3)

                              să ia măsuri pentru a se asigura că, odată ce prelucrarea nu mai este strict necesară, aceasta este încheiată în mod efectiv, iar datele cu caracter personal vizate sunt distruse în mod ireversibil, cu excepția cazului în care, în virtutea avizelor emise de consiliile etice și de autoritățile de protecție a datelor, valoarea lor științifică în sprijinul interesului public depășește impactul asupra drepturilor în cauză, sub rezerva unor garanții adecvate.

                  11.

                  Setul de instrumente ar trebui să fie elaborat în mod progresiv, ținând seama de discuțiile cu toate părțile interesate și de monitorizarea situației, de cele mai bune practici, de problemele și soluțiile în ceea ce privește sursele și tipurile de date necesare și disponibile pentru autoritățile din domeniul sănătății publice și instituțiile de cercetare din domeniul sănătății publice în scopul combaterii pandemiei de COVID-19.

                  12.

                  Setul de instrumente ar trebui să fie utilizat împreună cu partenerii internaționali ai Uniunii Europene pentru a face schimb de bune practici și pentru a contribui la combaterea răspândirii virusului în întreaga lume.

         O ABORDARE PANEUROPEANĂ PENTRU APLICAȚIILE MOBILE COVID-19

                  13.

                  Prima prioritate a setului de instrumente ar trebui să fie o abordare paneuropeană pentru aplicațiile mobile COVID-19, care să fie elaborată împreună de statele membre și de Comisie, până la 15 aprilie 2020. Comitetul european pentru protecția datelor și Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor vor participa la acest proces. Abordarea ar trebui să cuprindă:

                              (1)

                              specificații pentru asigurarea eficacității aplicațiilor mobile de informare, avertizare și localizare pentru combaterea COVID-19, din punct de vedere medical și tehnic;

                              (2)

                              măsuri care să prevină proliferarea unor aplicații incompatibile cu dreptul Uniunii și să susțină instituirea unor cerințe privind accesibilitatea pentru persoanele cu handicap, interoperabilitatea și promovarea unor soluții comune, fără a exclude o eventuală aplicație paneuropeană;

                              (3)

                              mecanisme de guvernanță care să fie aplicate de autoritățile din domeniul sănătății publice și cooperarea cu ECDC;

                              (4)

                              identificarea bunelor practici și a mecanismelor pentru schimbul de informații cu privire la funcționarea aplicațiilor și

                              (5)

                              schimbul de date cu organismele publice de supraveghere epidemiologică și cu instituțiile de cercetare din domeniul sănătății publice relevante, inclusiv transmiterea datelor agregate către ECDC.

                  14.

                  Autoritățile statelor membre, reprezentate în cadrul rețelei de e-sănătate, ar trebui să instituie un proces de schimb de informații și de asigurare a interoperabilității aplicațiilor atunci când sunt prevăzute scenarii transfrontaliere.

         ASPECTE LEGATE DE PROTECȚIA VIEȚII PRIVATE ȘI A DATELOR ÎN CONTEXTUL UTILIZĂRII APLICAȚIILOR MOBILE

                  15.

                  Elaborarea setului de instrumente ar trebui să fie ghidată de principiile respectării vieții private și protecției datelor.

                  16.

                  În special în ceea ce privește utilizarea aplicațiilor mobile de avertizare și de prevenire privind COVID-19, ar trebui să se respecte următoarele principii:

                              (1)

                              garanții privind respectarea drepturilor fundamentale și prevenirea stigmatizării, în special normele aplicabile care reglementează protecția datelor cu caracter personal și confidențialitatea comunicațiilor;

                              (2)

                              preferința pentru măsurile cel mai puțin intruzive și, în același timp, eficace, inclusiv utilizarea datelor de proximitate și evitarea prelucrării datelor privind localizarea sau deplasările persoanelor, precum și utilizarea datelor anonimizate și agregate, atunci când este posibil;

                              (3)

                              cerințe tehnice privind tehnologiile adecvate (de exemplu Bluetooth de energie redusă) pentru a stabili proximitatea dispozitivelor, criptarea, securitatea datelor, stocarea datelor pe dispozitivul mobil, accesul posibil al autorităților din domeniul sănătății și stocarea datelor;

                              (4)

                              cerințe eficace în materie de securitate cibernetică pentru a proteja disponibilitatea, autenticitatea, integritatea și confidențialitatea datelor;

                              (5)

                              expirarea măsurilor luate și ștergerea datelor cu caracter personal obținute prin aceste măsuri, cel târziu atunci când pandemia va fi declarată sub control;

                              (6)

                              încărcarea datelor de proximitate în cazul unei infecții confirmate și metode adecvate de avertizare a persoanelor care au fost în contact strâns cu persoana infectată, care ar trebui să rămână anonimă; și

                              (7)

                              cerințe în materie de transparență cu privire la setările de confidențialitate pentru a asigura încrederea în aplicații.

                  17.

                  Comisia va publica orientări care să detalieze suplimentar principiile respectării vieții private și protecției datelor, în lumina considerațiilor de ordin practic care vor decurge din elaborarea și punerea în aplicare a setului de instrumente.

         UTILIZAREA DATELOR PRIVIND MOBILITATEA ÎN VEDEREA STABILIRII DE MĂSURI ȘI A STRATEGIEI DE IEȘIRE

                  18.

                  A doua prioritate a setului de instrumente ar trebui să fie o abordare comună în ceea ce privește utilizarea datelor anonimizate și agregate privind mobilitatea care sunt necesare pentru:

                              (1)

                              modelarea pentru a cartografia și a formula previziuni referitoare la răspândirea bolii și impactul asupra necesităților sistemelor de sănătate din statele membre, de exemplu în ceea ce privește unitățile de terapie intensivă din spitale și echipamentele individuale de protecție; și

                              (2)

                              optimizarea eficacității măsurilor care vizează limitarea răspândirii virusului care provoacă COVID-19 și gestionarea efectelor acestuia, inclusiv izolarea (și ieșirea din izolare), precum și obținerea și utilizarea acestor date.

                  19.

                  Pentru a elabora această abordare, statele membre (reprezentate în cadrul rețelei de e-sănătate, care se va coordona cu Comitetul pentru securitate sanitară, rețeaua de supraveghere epidemiologică, ECDC și, dacă va fi necesar, ENISA) ar trebui să facă schimb de bune practici referitoare la utilizarea datelor privind mobilitatea, să își transmită și să compare modelările și previziunile privind propagarea virusului și să monitorizeze impactul măsurilor care vizează limitarea răspândirii acestuia.

                  20.

                  Abordarea ar trebui să includă:

                              (1)

                              utilizarea adecvată a datelor anonime și agregate privind mobilitatea pentru modelarea în scopul de a înțelege modul în care virusul se va răspândi și pentru modelarea efectelor economice ale crizei;

                              (2)

                              recomandări adresate autorităților publice pentru ca acestea să le ceară furnizorilor de date informații privind metodologia de anonimizare a datelor aplicată, precum și să efectueze un test privind plauzibilitatea metodologiei aplicate;

                              (3)

                              garanții care să fie instituite pentru a preveni dezanonimizarea și pentru a evita reidentificarea persoanelor, inclusiv garanții privind nivelul adecvat de securitate a datelor și de securitate informatică, precum și evaluarea riscurilor de reidentificare în cazul în care datele anonimizate sunt corelate cu alte date;

                              (4)

                              ștergerea imediată și ireversibilă a tuturor datelor prelucrate în mod accidental care ar permite identificarea persoanelor și informarea furnizorilor de date și a autorităților competente cu privire la prelucrarea accidentală și la ștergerea acestor date;

                              (5)

                              ștergerea datelor, în principiu, după 90 de zile sau, în orice caz, nu mai târziu de momentul în care pandemia este declarată sub control; și

                              (6)

                              limitarea prelucrării datelor exclusiv la scopurile menționate anterior și excluderea schimbului de date cu orice parte terță.

         RAPORTARE ȘI REEXAMINARE

                  21.

                  Abordarea paneuropeană privind aplicațiile mobile COVID-19 va fi publicată la 15 aprilie și va fi completată prin orientări ale Comisiei cu privire la respectarea vieții private și protecția datelor.

                  22.

                  Până la 31 mai 2020, statele membre ar trebui să raporteze Comisiei acțiunile întreprinse pentru a da curs prezentei recomandări. Rapoartele ar trebui să fie transmise în mod regulat atât timp cât criza COVID-19 va persista.

                  23.

                  De la 8 aprilie 2020, statele membre ar trebui să ofere celorlalte state membre și Comisiei accesul la măsurile aplicate în domeniile care fac obiectul prezentei recomandări. În termen de o săptămână, statele membre și Comisia pot transmite observații cu privire la aceste măsuri. Statul membru în cauză ar trebui să țină seama în cea mai mare măsură de aceste observații.

                  24.

                  Începând din iunie 2020, Comisia va evalua progresele înregistrate și efectul prezentei recomandări, pe baza rapoartelor statelor membre. Comisia poate formula recomandări suplimentare adresate statelor membre, inclusiv în ceea ce privește calendarul măsurilor aplicate în domeniile care fac obiectul prezentei recomandări.

         Adoptată la Bruxelles, 8 aprilie 2020.

               Pentru Comisie

            Thierry BRETON

               Membru al Comisiei

         (1)  Decizia nr. 1082/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind amenințările transfrontaliere grave pentru sănătate și de abrogare a Deciziei nr. 2119/98/CE (JO L 293, 5.11.2013, p. 1).

         (2)  Directiva 2011/24/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2011 privind aplicarea drepturilor pacienților în cadrul asistenței medicale transfrontaliere (JO L 88, 4.4.2011, p. 45).

         (3)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).

         (4)  Regulamentul (UE) 2018/1725 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2018 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile, organele, oficiile și agențiile Uniunii și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 45/2001 și a Deciziei nr. 1247/2002/CE (JO L 295, 21.11.2018, p. 39).

         (5)  Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice) (JO L 201, 31.7.2002, p. 37)

         (6)  Comunicare a Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor: O strategie europeană privind datele, COM/2020/66 final.

         (7)  Regulamentul (UE) 2017/745 al Parlamentului European și al Consiliului din 5 aprilie 2017 privind dispozitivele medicale, de modificare a Directivei 2001/83/CE, a Regulamentului (CE) nr. 178/2002 și a Regulamentului (CE) nr. 1223/2009 și de abrogare a Directivelor 90/385/CEE și 93/42/CEE ale Consiliului (JO L 117, 5.5.2017, p. 1).

         (8)  Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale (JO L 169, 12.7.1993, p. 1).

         (9)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2019/1765 a Comisiei din 22 octombrie 2019 de stabilire a normelor pentru înființarea, gestionarea și funcționarea rețelei de autorități naționale responsabile cu e-sănătatea și de abrogare a Deciziei de punere în aplicare 2011/890/UE (JO L 270, 24.10.2019, p. 83).