title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/122

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2014
   2014/C 247/23
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2013 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Slovaciei pentru perioada 2012‐2016. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Slovaciei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 13 noiembrie 2013, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 23 aprilie 2014, Slovacia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, precum și Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru a ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de stabilitate pentru 2014 constă în asigurarea unei corectări sustenabile a deficitului excesiv și în îndeplinirea obiectivului pe termen mediu privind atingerea, până în 2017, a unui deficit structural de aproximativ 0,5 % din PIB. Acest obiectiv pe termen mediu este mai strict decât cerințele impuse de Pactul de stabilitate și de creștere. În 2013, deficitul public al Slovaciei a fost redus în mod sustenabil sub nivelul de 3 % din PIB. Modificarea planificată (recalculată) a soldului structural pentru 2014 ar presupune ca Slovacia să se abată semnificativ de la traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii obiectivului său pe termen mediu. În 2015, îmbunătățirea planificată de 0,3 % din PIB ar fi conformă cu normele Pactului de stabilitate și de creștere. În anii următori, Programul de stabilitate nu ar asigura o ajustare adecvată în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu. Cheltuielile ar crește într-un ritm compatibil cu criteriul de referință în materie de cheltuieli, atât în 2014, cât și în 2015. Conform Programului de stabilitate, cea mai mare parte a eforturilor de consolidare necesare în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu urmează să aibă loc în 2016 și 2017. În ansamblu, traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu presupune riscuri în ceea ce privește respectarea cerințelor din Pactul de stabilitate și de creștere. Programul de stabilitate prevede ca datoria publică să rămână sub valoarea de referință de 60 % din PIB pe întreaga perioadă acoperită de program. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază previziunile bugetare din Programul de stabilitate, care a fost aprobat de un organism independent (Comitetul de previziuni macroeconomice), este plauzibil.
               Măsurile deja cuantificate nu asigură atingerea obiectivelor bugetare definite de autorități. Mai mult, nu toate măsurile privind veniturile sunt suficient de bine definite, reformele întreprinse de administrația publică în vederea realizării de economii sunt expuse în continuare unor riscuri de punere în aplicare, iar salariile din sectorul public ar putea depăși valorile bugetate, la fel ca în trecut. Pe de altă parte, cifrele prezentate în Programul de stabilitate încă nu țin cont de economiile rezultate de pe urma activării mecanismului de frânare a îndatorării la nivel național. Conform previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014, care iau în calcul impactul reducerii cheltuielilor ca urmare a frânării îndatorării, în 2014 abaterea de la traiectoria de ajustare ar fi mai mică decât cea prevăzută în Programul de stabilitate, iar în 2015 este previzionată o ajustare structurală suficientă, criteriul de referință în materie de cheltuieli fiind îndeplinit atât în 2014, cât și în 2015.

               (9)

               În pofida faptului că atât Programul național de stabilitate, cât și Programul național de reformă afirmă intenția de a spori cheltuielile menite să stimuleze creșterea, aceasta nu pare să fie pe deplin susținută de planurile care stau la baza programului. Cheltuielile de la bugetul de stat pentru învățământ cresc în 2014, dar scad în anii următori. În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, pe baza evaluării Programului de stabilitate și pe baza previziunilor Comisiei, Consiliul consideră că există un risc de abatere de la traiectoria de ajustare în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu în 2014, în timp ce în 2015 se preconizează o corecție corespunzătoare.

               (10)

               Ca răspuns la cerințele din Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța, Slovacia a introdus, în noiembrie 2013, o regulă a echilibrului bugetar. Cu toate acestea, cadrul bugetar este subminat de lipsa unor plafoane de cheltuieli obligatorii și executorii. Deși introducerea acestora a fost prevăzută în Programul de stabilitate pentru 2013, deocamdată angajamentul nu a fost pus în aplicare, iar Slovacia rămâne o țară cu risc mediu din punctul de vedere al sustenabilității finanțelor publice, cheltuielile în domeniul sănătății fiind previzionate să reprezinte principalul factor determinant al creșterii cu 2 % din PIB a costurilor legate de îmbătrânirea populației, a doua cea mai mare creștere previzionată a cheltuielilor în domeniul sănătății din toate statele membre. Problemele sunt resimțite mai ales la nivelul asistenței spitalicești și al asistenței medicale primare. În decembrie 2013, guvernul a adoptat un Cadru strategic privind sănătatea pentru perioada 2014‐2030 care vizează îmbunătățirea eficacității din punctul de vedere al costurilor. În prezent, strategia necesită planuri de punere în aplicare detaliate.

               (11)

               Slovacia a făcut progrese în ceea ce privește îmbunătățirea conformității fiscale, iar punerea în aplicare a planului de măsuri pentru combaterea fraudei fiscale este în curs, aproximativ jumătate dintre măsuri fiind realizate. Prin urmare, eficiența sistemului fiscal slovac pare să se fi îmbunătățit în 2013, în special în ceea ce privește TVA, cu toate că este necesară în continuare consolidarea eforturilor și îmbunătățirea capacității analitice și de audit a administrației fiscale, iar unificarea colectării impozitelor, a taxelor vamale și a contribuțiilor la asigurările sociale este în întârziere. Pentru a continua consolidarea finanțelor publice într-un mod favorabil creșterii, Slovacia s-ar putea baza într-o măsură mai mare pe impozitele mai puțin dăunătoare creșterii, mai ales pe impozitele pe proprietate recurente și pe taxele de mediu recurente. În acest sens, nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește reformarea sistemului de impozite pe proprietate recurente și nici în ceea ce privește corelarea acestor impozite cu valoarea de piață a proprietăților. Veniturile din aceste impozite rămân reduse și nu s-au modificat în termeni relativi din 2000. În 2013, guvernul a aplicat măsuri menite să reducă discrepanța importantă dintre sarcina fiscală aplicată lucrătorilor salariați și cea aplicată lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă, însă decalajul substanțial dintre ratele de impozitare efective aplicate celor două grupuri, observat în 2012, continuă să existe.

               (12)

               Piața muncii continuă să se confrunte cu o serie de provocări. Șomajul, care se menține la aproximativ 14 %, este în mare parte de lungă durată, ceea ce evidențiază natura structurală a problemei șomajului în Slovacia. Slovacia a făcut progrese în ceea ce privește reducerea sarcinii fiscale aplicate lucrătorilor cu salarii mici care intră pe piața muncii după o perioadă de șomaj de lungă durată, însă eficacitatea măsurilor trebuie monitorizată și evaluată. În alte domenii nu au fost înregistrate decât progrese limitate, și anume îmbunătățirea capacității serviciilor publice de ocupare a forței de muncă de a oferi servicii personalizate și consolidarea legăturii dintre măsurile de activare și asistența socială. În ceea ce privește șomajul în rândul tinerilor, serviciile publice de ocupare a forței de muncă au o capacitate limitată în ceea ce privește intervenția timpurie, adaptarea serviciilor la profilul persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și atragerea tinerilor neînregistrați. Trebuie, deci, să se ia măsuri în aceste domenii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Sunt necesare măsuri cu orientare mai precisă adresate persoanelor celor mai dezavantajate aflate în căutarea unui loc de muncă, inclusiv romilor, a căror rată de ocupare rămâne foarte scăzută. Lipsa unor structuri adecvate de îngrijire a copiilor, în special a celor pentru copiii cu vârsta sub trei ani, face mai dificilă reîntoarcerea mamelor pe piața muncii.

               (13)

               Relevanța limitată a învățământului pentru piața muncii afectează furnizarea de forță de muncă calificată. Performanțele elevilor din învățământul obligatoriu se situează sub media UE și au scăzut semnificativ. Cheltuielile publice pentru învățământ rămân scăzute, în ciuda creșterilor recente ale salariilor cadrelor didactice; formarea inițială a profesorilor este în curs de îmbunătățire, iar experiența practică în curs de consolidare, însă aceste eforturi trebuie să continue. În ciuda eforturilor guvernului de a reforma învățământul profesional și tehnic și de a oferi locuri de muncă subvenționate pentru tineri, rata șomajului în rândul tinerilor rămâne printre cele mai ridicate din UE, iar trecerea de la școală la activitatea profesională continuă să fie anevoioasă. Procentul relativ redus de programe de licență orientate către încadrarea în muncă și cooperarea insuficientă cu angajatorii diminuează relevanța învățământului terțiar pentru piața muncii. Îmbunătățirea calității învățământului superior și a cooperării dintre întreprinderi și instituțiile de învățământ ar contribui, de asemenea, la creșterea capacității de inovare a economiei. Planurile din strategia de specializare inteligentă merg în direcția bună, însă trebuie puse în aplicare efectiv. Furnizarea în mod constant scăzută de educație și îngrijire de calitate pentru copiii preșcolari afectează rezultatele școlare, în special în cazul romilor. Până acum, inițiativele care vizează îmbunătățirea rezultatelor școlare ale elevilor romi se bazează într-o măsură prea mare pe proiecte cofinanțate de UE.

               (14)

               În domeniul energiei, Slovacia a făcut progrese în ceea ce privește lucrările de introducere a unui număr mai mare de interconexiuni la nivelul rețelelor de energie electrică și de gaze cu țările învecinate. Cu toate acestea, sunt în continuare necesare măsuri menite să asigure o mai bună funcționare a pieței slovace a energiei și, mai ales, să sporească transparența mecanismului de stabilire a tarifelor. Un pachet de măsuri destinate să îmbunătățească eficiența energetică a fost propus pentru a beneficia de finanțare UE în cadrul noii perioade de programare.

               (15)

               Reforma în curs a administrației publice va accentua orientarea spre client; cu toate acestea, performanțele administrației publice sunt în continuare slabe, atât din punctul de vedere al calității, cât și al eficienței. Rata permanent ridicată de rotație a personalului, legată de ciclul politic, împreună cu gestionarea deficitară a resurselor umane și capacitatea analitică slabă afectează elaborarea de politici pe bază de date concrete. Slovacia continuă să înregistreze rezultate slabe în ceea ce privește indicatorii internaționali ai corupției și a făcut puține progrese în ceea ce privește îmbunătățirea eficienței și a transparenței sistemului său judiciar. Calitatea mediului de afaceri din Slovacia s-a deteriorat, iar sprijinul acordat societăților cu creștere rapidă a stagnat. Slovacia și-a reformat recent normele în materie de achiziții publice în vederea îmbunătățirii transparenței și a eficienței, însă aplicarea acestor norme continuă să reprezinte o provocare, iar impactul reformei achizițiilor publice din 2013 rămâne limitat.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii printr-o contribuție a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (17)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (18)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Slovacia ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare completă și în timp util a respectivelor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014‐2015, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               După corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare pentru 2014, ținând cont de apariția unui decalaj de 0,3 % din PIB în raport cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere, pe baza previziunilor de primăvară ale serviciilor Comisiei din 2014. Să asigure, în 2015, ajustarea de 0,1 % din PIB necesară în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu, ținând cont de condițiile economice, care se preconizează că vor fi defavorabile. Să urmărească ulterior o ajustare structurală anuală de 0,5 % din PIB, drept criteriu de referință, până la îndeplinirea obiectivului pe termen mediu. Să consolideze în continuare cadrul bugetar, inclusiv prin asigurarea unor plafoane de cheltuieli obligatorii și executorii. Să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice prin creșterea eficacității din punctul de vedere al costurilor în sectorul sănătății, în special prin raționalizarea îngrijirii spitalicești și a administrării spitalelor și prin îmbunătățirea asistenței medicale primare.

               2.

               Să sporească eficiența administrației fiscale prin îmbunătățirea capacității acesteia de audit, de evaluare a riscurilor și de recuperare a creanțelor. Să stabilească o corelație între baza de impozitare a bunurilor imobile și valoarea de piață a proprietăților.

               3.

               Să combată cu mai multă eficacitate șomajul de lungă durată, prin măsuri de activare, învățământ pentru adulți și formare specifică de bună calitate. Să amelioreze capacitatea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă în ceea ce privește gestionarea cazurilor, consilierea personalizată și activarea persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și să întărească legătura dintre activare și asistența socială. Să combată în mod eficace șomajul în rândul tinerilor prin îmbunătățirea intervenției timpurii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Să îmbunătățească stimulentele pentru participarea femeilor la forța de muncă, prin ameliorarea ofertei de structuri de îngrijire a copiilor, în special a copiilor cu vârsta sub trei ani.

               4.

               Să ia măsuri pentru a îmbunătăți calitatea actului de predare, în vederea ameliorării rezultatelor școlare. Să îmbunătățească, în cadrul învățământului profesional și tehnic, posibilitățile de învățare la locul de muncă în întreprinderi. Să adapteze măsurile de acreditare, finanțare și guvernanță pentru a încuraja crearea de programe de licență cu orientare profesională. Să amelioreze calitatea și relevanța bazei științifice și să pună în aplicare planuri menite să favorizeze transferul cunoștințelor și cooperarea eficace între mediul academic, de cercetare și de afaceri. Să adopte măsuri sistemice menite să faciliteze accesul la învățământ preșcolar și școlar de înaltă calitate, favorabil incluziunii, pentru comunitățile marginalizate, inclusiv pentru romi, și să ia măsuri pentru a favoriza o participare mai largă a acestora la învățământul profesional și la învățământul superior.

               5.

               Să accelereze eforturile destinate să amelioreze funcționarea pieței energiei, în special prin creșterea transparenței publice a cadrului de reglementare și prin analizarea cauzelor nivelului ridicat al taxelor de rețea pentru energia electrică, în special în cazul consumatorilor industriali. Pe baza progreselor deja înregistrate, să dezvolte în continuare interconexiunile cu țările învecinate, inclusiv cu Ucraina, în conformitate cu memorandumul de înțelegere semnat în aprilie.

               6.

               Să ia măsuri, inclusiv prin modificarea legii privind funcția publică, pentru a consolida independența serviciului public. Să adopte o strategie în vederea îmbunătățirii gestionării resurselor umane în administrația publică. Să accelereze eforturile de consolidare a capacității de analiză în ministerele-cheie pentru a adopta politici bazate pe date concrete și a îmbunătăți calitatea evaluării impactului politicilor. Să ia măsuri de combatere a corupției și să își accelereze eforturile în vederea îmbunătățirii eficienței și a calității sistemului judiciar. Să introducă măsuri de îmbunătățire a mediului de afaceri, inclusiv pentru IMM-uri. Să accelereze eforturile de îmbunătățire a eficienței achizițiilor publice.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 71.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Recomandarea Consiliului din 21 februarie 2017 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2015

text:
               23.2.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 58/3

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 21 februarie 2017
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2015
   (2017/C 58/03)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de al zecelea Fond european de dezvoltare (al zecelea FED), în special articolul 11 alineatul (8),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind regulamentul financiar aplicabil celui de-al zecelea Fond european de dezvoltare (4), în special articolele 142-144,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al zecelea FED astfel cum se prezintă la 31 decembrie 2015, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de al optulea, al nouălea, al zecelea și al unsprezecelea Fond european de dezvoltare (FED) privind exercițiul financiar 2015, însoțit de răspunsurile Comisiei (5) conținute în raportul anual menționat,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (8) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al zecelea FED este acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al zecelea FED în decursul exercițiului financiar 2015 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al zecelea FED pentru exercițiul financiar 2015.

      Adoptată la Bruxelles, 21 februarie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         E. SCICLUNA

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 209, 11.8.2005, p. 27.

      (3)  JO L 247, 9.9.2006, p. 32.

      (4)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  JO C 375, 13.10.2016, p. 287.


title: Recomandarea Consiliului din 18 februarie 2014 privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (Al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2012

text:
               29.8.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 289/3

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 18 februarie 2014
   privind descărcarea de gestiune care urmează să fie acordată Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (Al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2012
   2014/C 289/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern dintre reprezentații guvernelor statelor membre reuniți în cadrul Consiliului privind finanțarea și gestionarea ajutoarelor comunitare în cadrul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat între statele din Africa, zona Caraibelor și Pacific și Comunitatea Europeană și statele sale membre, semnat la Cotonou (Benin) la 23 iunie 2000, și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică partea a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, printre altele, cel de Al nouălea fond european de dezvoltare (Al nouălea FED), în special articolul 32 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de Al nouălea fond european de dezvoltare (4), în special articolele 96-103,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de Al nouălea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2012, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de Al optulea, Al nouălea și Al zecelea fond european de dezvoltare (FED) privind exercițiul financiar 2012, însoțit de răspunsurile Comisiei (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de Al nouălea FED se acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de Al nouălea FED în decursul exercițiului financiar 2012 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de Al nouălea FED pentru exercițiul financiar 2012.

      Adoptată la Bruxelles, 18 februarie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         G. STOURNARAS

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (4)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (5)  JO C 331, 14.11.2013, p. 261.


				|

		52011SC0820

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Denmarkand delivering a Council opinionon the updated convergence programme of Denmark, 2011-2015

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2011 al Danemarcei
și care include avizul Consiliului
privind Programul de convergență actualizat al Danemarcei pentru
perioada 2011-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în special articolul 9
alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei Europene de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa
2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se
va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor
membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar, la 21 octombrie 2010, a
adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
forței de muncă ale statelor membre[3], care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
naționale.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima
analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de
guvernanță economică în UE și al primului semestru european
de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se
bazează pe Strategia Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat
prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma
structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie
și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii
efectuată de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda
prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității
finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea
consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor
membre să transpună aceste priorități în măsuri
concrete, pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau
de convergență și în programele naționale de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat
totodată statele membre care participă la Pactul euro plus să
își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să
poată fi incluse în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele lor naționale de reformă.

(6)
În data de 9 mai 2011, Danemarca a prezentat
versiunea actualizată a programului său de convergență 2011,
care vizează perioada 2011-2015, și programul național de
reformă 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele
două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(7)
Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a programului de convergență
actualizat, Consiliului consideră că scenariul macroeconomic pe care
se bazează programul de convergență este plauzibil. Deși se
bazează pe ipoteze de creștere ușor mai optimiste pentru 2012
și anii următori, acesta este, în linii mari, în
concordanță cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara
anului 2011. Strategia bugetară stabilită în programul de
convergență are ca scop reducerea deficitului sub valoarea de
referință de 3 % din PIB până în 2013, în conformitate cu
recomandările Consiliului, atingerea obiectivului pe termen mediu (OTM)
revizuit de a avea un sold bugetar structural de cel puțin -0,5 % din
PIB până în 2015, precum și atingerea unui echilibru bugetar până
în 2020. Traiectoria de ajustare pentru atingerea acestui obiectiv este
adecvată. Măsurile incluse în program și adoptate de Parlament
în primăvara lui 2010 sunt considerate adecvate pentru sprijinirea
obiectivelor bugetare și ar reprezenta un efort bugetar anual de
aproximativ 1 % din PIB în perioada 2011-2013. Danemarca își va
atinge obiectivul pe termen mediu revizuit înainte de încheierea perioadei
acoperite de program. Riscurile la adresa obiectivelor bugetare sunt, în
general, echilibrate.
(8)
Economia daneză a început să înregistreze
o încetinire a creșterii în 2007, pe fondul unei corecții a
prețurilor de pe piața imobiliară, care a determinat probleme
ale sistemului bancar național, amplificate de creșterea
șomajului și a numărului cazurilor de insolvență.
Recesiunea a fost gravă, producția s-a contractat cu 8 % între
toamna anului 2007 și primăvara anului 2009, iar rata șomajului
a crescut până la 7,4 % în 2010. Rata de ocupare a forței de
muncă a scăzut de la 79,8 % în 2008 la 76,1 % în 2010,
afectând în special tinerii. Producția a început să se redreseze în 2009,
iar creșterea PIB‑ului real a atins 2,1 % în 2010. Redresarea a
fost determinată de cererea internă susținută (și în
contextul unei expansiunii fiscale), o reconstituire rapidă a stocurilor
și o redresare solidă a principalilor parteneri comerciali ai
Danemarcei.
(9)
Stabilizatorii automați și măsurile
legate de criză au determinat evoluția soldului bugetar general de la
un excedent de 3,2 % din PIB în 2008 la un deficit de 2,7 % din PIB
în 2009. Pe baza notificării Danemarcei din primăvara anului 2010, în
care se preconiza o creștere a deficitului bugetar la peste 5 % din
PIB în 2010, în iulie 2010 a fost deschisă o procedură de deficit
excesiv pentru Danemarca. Deși veniturile excepționale neașteptate
și temporare legate de reformarea impozitului pe randamentul fondurilor de
pensii au determinat stabilizarea deficitului bugetar la 2,7 % din PIB
anul trecut, conform previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara
anului 2011, deficitul ar urma să crească din nou până la
aproape 4 % din PIB în 2011, ceea ce subliniază necesitatea depunerii
unor eforturi de consolidare continue și ambițioase în 2012. Acest
lucru implică o aplicare strictă a măsurilor adoptate în Acordul
de consolidare 2010, precum și controlul cheltuielilor, astfel cum este
prevăzut în programul de convergență, pentru a asigura
corectarea deficitului excesiv până în 2013.
(10)
Un control strâns la nivelul administrațiilor
locale și regionale pentru evitarea depășirilor recurente ale cheltuielilor
este important pentru atingerea obiectivelor bugetare. În ultimii 20 de ani,
cheltuielile publice au depășit în mod continuu obiectivele bugetare.
Guvernul a luat deja o serie de măsuri pentru a rezolva această
problemă și intenționează să introducă un nou
sistem de control al cheltuielilor, controlat de Consiliul Economic Danez,
astfel cum se precizează în programul de convergență.
(11)
Ca urmare a factorilor demografici, populația
în vârstă de muncă (15-64 de ani) va scădea cu aproximativ 1,5 %
între 2010 și 2025 și cu aproape 5 % până în 2040. Pe
termen mediu, redresarea economică ar putea duce la restrângerea
pieței forței de muncă, astfel cum s-a întâmplat în anii de boom
economic. În pofida unei rate deja ridicate de participare pe piața
forței de muncă, există posibilități suplimentare de
creștere a ofertei de forță de muncă. Pensionarea
voluntară înainte de termen este larg răspândită în rândul
persoanelor cu vârste cuprinse între 60 și 64 de ani, ceea ce
determină o rată a ocupării forței de muncă de doar 40 %
în rândul acestei categorii de persoane. În plus, 10 % din populația
în vârstă de muncă sub 40 de ani beneficiază fie de
prestații de invaliditate, fie de subvenționarea locurilor de
muncă („flex-job”).
(12)
Creșterea productivității a înregistrat
o tendință descendentă începând cu anul 1995, una dintre
posibilele cauze fiind rezultatele scăzute din domeniul educației.
Deși Danemarca continuă să își finanțeze masiv
sistemul educațional, rezultatele obținute în acest domeniu ating, în
mai multe domenii-cheie, doar un nivel mediu, această țară
ocupând locul al patrulea în clasamentul țărilor UE cu cel mai
scăzut nivel de studii în rândul tinerilor. În 2009, doar 70,1 % din
populația cu vârsta cuprinsă între 20 și 24 de ani absolvise cel
puțin învățământul secundar superior (față de
media UE de 78,6 %), iar rezultatele PISA ale Danemarcei sunt medii. Ratele de abandon școlar în rândul tinerilor
din instituțiile de învățământ și de formare
profesională sunt relativ ridicate, afectând aproape 50 % din elevii
instituțiilor de învățământ profesional. În plus, la 10 ani de la părăsirea
școlii primare, aproximativ 20 % din tineri nu au absolvit o
formă de învățământ superioară nivelului de
învățământ secundar inferior. Îmbunătățirea
calității sistemului educațional ar contribui, de asemenea, la
prevenirea dezechilibrelor viitoare în ceea ce privește calificările
pe piața forței de muncă, care indică în prezent un posibil
surplus de lucrători necalificați și un deficit de
lucrători calificați. Creșterea productivității a fost
deosebit de slabă în sectorul construcțiilor și în cel al
serviciilor. Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește
serviciile locale, sectorul comerțului cu amănuntul, comerțul cu
ridicata și serviciile personale, sectoare în care un nivel scăzut de
concurență, datorat de exemplu, barierelor existente la intrarea pe
piață, pot duce la o alocare a resurselor sub nivelul optim.
Legislația în domeniul zonării este strictă, limitând
posibilitatea dezvoltării unor economii de scară care sporesc
productivitatea în sectorul comerțului cu amănuntul. Pentru a
soluționa problema legată de faptul că achizițiile publice
deschise reprezintă numai aproximativ 25 % din achizițiile
publice, guvernul a lansat o strategie care vizează creșterea
concurenței în sectorul serviciilor publice prin creșterea
progresivă a achizițiilor publice în municipalități și
regiuni și a stabilit un nou obiectiv pentru municipalități,
și anume ca 31,5 % din totalitatea achizițiilor să fie
publice până în 2015.
(13)
Îndatorarea gospodăriilor exprimată ca
procent din PIB este cea mai ridicată din UE. Creșterea nivelului
îndatorării, care a fost alimentată de explozia pieței
imobiliare între 2004 și 2007, creează riscuri potențiale pentru
economie și stabilitatea financiară. Deși aceste riscuri sunt
atenuate de caracteristicile pieței sofisticate de obligațiuni
garantate cu ipoteci a Danemarcei și de o situație financiară în
general solidă a majorității gospodăriilor (activele
depășesc cu mult pasivele), nu au fost introduse decât măsuri
limitate de atenuare a fluctuațiilor prociclice ale prețurilor
locuințelor în urma corectării prețurilor pentru locuințe.
(14)
Danemarca și-a luat o serie de angajamente în
cadrul Pactului euro plus[4]. În vederea
îmbunătățirii sustenabilității finanțelor
publice, s-a ajuns la un acord referitor la consolidarea legislației în
materie de sancțiuni în ceea ce privește controlul cheltuielilor la
nivel local. Guvernul a prezentat o propunere privind o schemă de
compensare pentru a facilita soluționarea privată a situației
băncilor aflate în dificultate și contribuirea la ameliorarea
stabilității financiare. Măsurile de ocupare a forței de
muncă se concentrează pe stimularea ocupării forței de
muncă prin prelungirea vieții active. Pentru stimularea
competitivității, un pachet de inițiative concrete în domeniul
concurenței vizează în primul rând sectoarele construcțiilor
și serviciilor. Aceste angajamente se referă la cele patru domenii
ale pactului. În ansamblu, măsurile coincid cu cele luate ca urmare a
analizei anuale a creșterii și pentru realizarea de progrese în
vederea îndeplinirii obiectivelor Strategiei Europa 2020, în special în
domeniul ocupării forței de muncă. Deși câteva dintre
angajamentele anunțate au fost deja introduse, ar trebui puse în aplicare
în viitorul apropiat măsuri importante de consolidare a disciplinei
bugetare (la nivel local) și de stimulare a ocupării forței de
muncă. Angajamentele au fost evaluate și luate în considerare în
formularea recomandărilor.
(15)
Comisia a evaluat programul de
convergență și programul național de reformă, inclusiv
angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus[5].
Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o
politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în
Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei
contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. În acest
sens, Comisia consideră că, în 2011 și în anii următori, ar
trebui depuse eforturi de consolidare bugetară continue și
ambițioase. Ar trebui, de asemenea, să se ia măsuri suplimentare
pentru creșterea ofertei de forță de muncă prin reducerea
pensionării anticipate și vizarea anumitor grupuri, pentru
îmbunătățirea calității educației, consolidarea
concurenței în sectoarele-cheie și stabilizarea suplimentară a
pieței imobiliare.
(16)
În lumina prezentei evaluări și
ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 2 iunie 2010, formulată
în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a programului de
convergență al Danemarcei, iar avizul său[6]
se regăsește în special în recomandările sale de la punctul (1)
de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie
2011, Consiliul a examinat programul național de reformă al
Danemarcei,
RECOMANDĂ ca Danemarca să
întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:
(1)
Să pună în aplicare în 2011 și 2012 măsurile
de consolidare bugetară planificate și să corecteze deficitul
excesiv până în 2013. Să accelereze reducerea deficitului public
general, în cazul în care condițiile economice se dovedesc a fi mai bune
decât se estimează în prezent. Să consolideze controalele
cheltuielilor prin adoptarea unor plafoane multianuale obligatorii de
cheltuieli pentru administrația locală, regională și
centrală, care să fie compatibile cu țintele bugetare generale
pe termen mediu.
(2)
Să elimine progresiv schema de pensii pentru
pensionarea anticipată voluntară (VERP), astfel cum se prevede în
program, să reformeze sistemul de pensii de invaliditate și să
direcționeze mai bine schemele de subvenționare a locurilor de
muncă (sistemul „flex-job”) către grupurile cele mai vulnerabile.
(3)
Să accelereze punerea în aplicare a reformelor
pentru îmbunătățirea calității sistemului
educațional. Să reducă rata de abandon școlar, în special
în învățământul profesional, și să mărească
numărul de locuri destinate ucenicilor disponibile.
(4)
Să ia măsuri pentru eliminarea
obstacolelor din calea concurenței, în special în sectorul serviciilor
locale și în cel al comerțului cu amănuntul, prin revizuirea
legislației privind utilizarea terenurilor și deschiderea către
concurență a achizițiilor publice în municipalități
și regiuni.
(5)
În paralel cu sprijinirea procesului de stabilizare
a pieței imobiliare, care este în curs ca urmare a recentei corecții
a prețurilor, să ia măsuri preventive pentru consolidarea
stabilității pe termen mediu a pieței locuințelor și a
sistemului financiar, inclusiv reforme ale sistemelor de ipoteci și de
impozitare a proprietății.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO C , , p. .
[3]               Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a
Consiliului din 19 mai 2011.
[4]               Mai multe detalii privind angajamentele asumate în
cadrul Pactului euro plus pot fi consultate în SEC(2011) 713.
[5]               SEC(2011) 713.
[6]               Prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


				|

		52013DC0392

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Țările de Jos /* COM/2013/0392 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
cu scopul de a pune capăt situației de
deficit public excesiv în Țările de Jos
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (7),
având în vedere recomandarea Comisiei
Europene,
întrucât:
(1)       În conformitate cu articolul
126 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), statele membre
trebuie să evite deficitele publice excesive.
(2)       Pactul de stabilitate și de
creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de
consolidare a condițiilor propice stabilității prețurilor și unei creșteri
susținute și durabile, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.
(3)       La
2 decembrie 2009, Consiliul a decis, în conformitate cu
articolul 126 alineatul (6) din TFUE, că în Țările de Jos există un
deficit excesiv și a adresat acestui stat membru o recomandare de corectare a
deficitului excesiv cel târziu până în 2013[1],
în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE și al
articolului 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului
din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv[2].
Pentru a reduce deficitul public sub nivelul de 3 % din PIB într-un mod
credibil și durabil, autoritățile din Țările de Jos au primit recomandarea de a
pune în aplicare măsurile fiscale planificate pentru 2010, așa cum se prevede
în bugetul pe 2010 și, după începerea consolidării în 2011, de a pune capăt
situației de deficit excesiv până în 2013. În acest scop, autorităților li s-a
recomandat să asigure un efort fiscal anual mediu de ¾% din PIB pentru perioada
2011-2013, să precizeze măsurile care sunt necesare pentru corectarea
deficitului excesiv până în 2013, în cazul în care condițiile ciclice permit
acest lucru, și să accelereze reducerea deficitului în cazul în care condițiile
economice sau bugetare se dovedesc mai bune decât se preconiza la momentul
respectiv. Consiliul a stabilit data limită de 2 iunie 2010 pentru
întreprinderea unor acțiuni eficiente.
(4)       La 15 iunie 2010, Comisia a
concluzionat că, pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara
anului 2010, Țările de Jos au luat măsuri eficiente, în conformitate cu
recomandarea Consiliului din 2 decembrie 2009, de reducere a deficitului public
sub valoarea de referință de 3% din PIB și a considerat, prin urmare, că la
momentul respectiv nu erau necesare măsuri suplimentare în cadrul procedurii de
deficit excesiv.
(5)       În conformitate cu
articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (CE)
nr. 1467/97, Consiliul poate decide, la recomandarea Comisiei, adoptarea
unei recomandări revizuite în temeiul articolului 126 alineatul (7)
din TFUE, în cazul în care s-au luat măsuri eficace și, după adoptarea
recomandării respective, survin evenimente economice negative neprevăzute, cu
consecințe nefavorabile majore pentru finanțele publice. Apariția unor
evenimente economice negative neprevăzute, cu consecințe nefavorabile majore
asupra bugetului, trebuie evaluată în raport cu previziunile economice care au
stat la baza recomandării Consiliului.
(6)       În conformitate cu articolul
126 alineatul (7) din TFUE și cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97
al Consiliului, Consiliul trebuie să adreseze o recomandare statului membru în
cauză, invitându-l să pună capăt situației de deficit excesiv într-un termen
dat. Recomandarea trebuie să stabilească un termen maxim de șase luni pentru
luarea unor măsuri eficace de către statul membru vizat în vederea corectării
deficitului excesiv. De asemenea, într-o recomandare pentru corectarea unui
deficit excesiv, Consiliul trebuie să solicite realizarea unor obiective
bugetare anuale care, pe baza previziunilor ce stau la baza recomandării, să
fie compatibile cu o îmbunătățire anuală minimă a soldului structural, altfel
spus a soldului ajustat ciclic, excluzând măsurile one-off și alte
măsuri temporare, de cel puțin 0,5% din PIB ca valoare de referință.
(7)       Previziunile serviciilor
Comisiei din toamna anului 2009, care au stat la baza recomandării emise de Consiliu
în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE la data de 2 decembrie 2009,
au estimat că economia olandeză se va contracta cu 4,5 % în 2009, urmând o
redresare moderată în 2010 și 2011, cu o creștere a PIB de ¼% și respectiv 1
½%. Anii 2012 și 2013 au fost în afara perioadei incluse în aceste previziuni,
dar, pe baza ipotezei unei diminuări progresive a deviației negative majore a
PIB-ului până în 2015, pentru 2012 și 2013 se preconiza o creștere mai
accentuată decât în 2011. Creșterea PIB-ului în 2009 a scăzut cu 3,7%, mai
puțin decât se preconiza în previziunile serviciilor Comisiei din toamna anului
2009, iar în 2010, redresarea la 1,6 % bazată pe exporturi a fost mai
puternică, dar în 2011 creșterea economică s-a redus la 1 %, iar în 2012
economia olandeză a intrat din nou în recesiune. În 2011, Țările de Jos
înregistrau deja rate de creștere trimestrială negativă în toate trimestrele,
cu excepția primului trimestru, iar în 2012, economia olandeză a scăzut cu 1%.
Creșterea de la un trimestru la altul a fost ușor pozitivă în prima jumătate a
anului, dar a scăzut ulterior. În general, creșterea PIB-ului s-a dovedit a fi
simțitor mai scăzută decât ar fi fost de așteptat în conformitate cu un model
de redresare ciclică normală și contracția considerabilă a economiei a afectat
în mod negativ ocuparea forței de muncă; rata șomajului a crescut, creșterea
salariilor reale a atins o cotă negativă și cererea internă a scăzut.
(8)       Conform previziunilor
serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, PIB-ul real va continua să
scadă cu 0,8% în 2013, cu toate că se așteaptă o revenire treptată a creșterii
la valori pozitive începând din a doua jumătate a anului și în continuare. Se
preconizează că evoluțiile comerțului vor contribui la redresare, în timp ce cererea
internă ar urma să rămână redusă o bună parte a anului 2013. Incertitudine în
ceea ce privește perspectivele economice generale, punerea în aplicare a
propunerilor de reformare și eventualele măsuri suplimentare de consolidare
adaugă încă o frână cererii interne. În 2014, se preconizează ca atât
exporturile cât și importurile să ia amploare, iar cererea internă ar trebui să
înceapă să crească treptat, sprijinind o redresare fragilă, PIB-ul real
cunoscând o creștere de 0,9%.
(9)       Țările de Jos au optat pentru
amânarea ajustării fiscale până în 2011. Această abordare a fost aprobată în
Recomandarea din 2009 a Consiliului care recomanda, în mod specific, ca bugetul
pe 2010 să fie pus în aplicare în timp ce consolidarea ar trebui să înceapă
abia în 2011. Ca răspuns, Țările de Jos au conceput un pachet multianual de
măsuri bazate în principal pe cheltuieli pentru perioada 2011-2015. Punerea în
aplicare a măsurilor până în 2013 este, în proporție semnificativă, pe drumul
cel bun. În urma unor rezultate peste așteptări ale PIB-ului real în 2009 și
2010 în comparație cu previziunile serviciilor Comisiei din toamna anului 2009,
care au stat la baza recomandării emise în cadrul PDE, performanțele economice
în Țările de Jos s-au deteriorat în mod semnificativ începând cu anul 2011.
Această situație s-a tradus într-o evoluție similară a finanțelor publice, cu
realizări inițiale peste așteptări pentru obiectivele bugetare până în anul
2011, inclusiv pe durata acestuia. În 2011, deficitul public general a atins un
nivel de 4,5% din PIB și ulterior, s-a ameliorat până la -4,1 % din PIB în
2012. În ceea ce privește forțele motrice ale deficitului, fluctuațiile
creșterii economice au afectat în principal veniturile publice. Redresarea
inițială în urma crizei financiare și activitatea economică peste așteptări în
2010 și în prima parte a anului 2011 au condus mai întâi la o performanță
destul de bună a veniturilor. Cu toate acestea, ulterior, veniturile au scăzut
sub nivelul așteptat, în special în a doua jumătate a anului 2011 și în 2012,
în urma declinului creșterii economice. Se preconizează că această tendință
negativă va continua, determinând în mare măsură perspectivele slabe privind
deficitul. Tendințele generale reflectă sensibilitatea ciclică a veniturilor
prezentată, de regulă, de Țările de Jos.
(10)     Conform previziunilor
serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, se preconizează că deficitul
public se va ameliora, atingând 3,6 % din PIB în 2013, datorită unor ample
măsuri de consolidare, în principal în privința veniturilor, și anume de
creștere a cotei de TVA și majorare a accizelor, în timp ce în privința
cheltuielilor, înghețarea salariilor funcționarilor publici și lipsa indexării
tranșelor de impozit pe venituri vor contribui la consolidare. În plus, în 2013,
operațiunile on-off semnificative vor avea un impact asupra deficitului[3]. În linii mari, vânzarea
licențelor de telefonie mobilă 4G și naționalizarea societății SNS Reaal
(ambele cu impact asupra anului 2013) se anulează. În ansamblu, însă,
operațiunile on-off au un impact de reducere a deficitului cu aproximativ
0,2 % din PIB, în special în legătură cu plata dividendelor de către De
Nederlandsche Bank și restituirea de către Havenbedrijf Rotterdam a
contribuțiilor de stat la extinderea portuară. Măsurile specificate și
convenite care sunt incluse în previziunile fiscale multianuale presupun
continuarea economiilor în 2014. În plus, operațiunile on-off pozitive generate
de fluxurile de dividende din partea De Nederlandsche Bank și o taxă de criză asupra
băncilor vor avea ca efect scăderea deficitul nominal. Cu toate acestea,
întrucât se estimează că veniturile vor rămâne moderate, având în vedere
redresarea lentă, deficitul public ar urma să se stabilizeze la 3,6 % din
PIB în 2014. Previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013 nu
includ pachetul suplimentar de consolidare pentru 2014 propus de guvern în
martie 2013, dar retras ulterior de manieră temporară ca răspuns la acordul
încheiat cu partenerii sociali în aprilie 2013.
(11)     Perspectivele bugetare pentru
2014 și anii următori sunt amenințate de riscuri deloc neglijabile legate de
punerea în aplicare. În ceea ce privește măsurile înscrise în acordul de
coaliție, aceste riscuri sunt generate, în principal, de creșterile în
eficiență planificate a fi realizate prin descentralizarea sarcinilor către
municipalități. În mod tradițional, în Țările de Jos, acordurile de coaliție
sunt puse în aplicare fără mari modificări. Recent, au existat mai multe
exemple de modificări substanțiale, care răspund de exemplu, reevaluării
planurilor inițiale de către partenerii de coaliție sau acordului cu partenerii
sociali. În orice caz, deficitul global prevăzut pentru 2014 sugerează că sunt
necesare măsuri suplimentare considerabile pentru a reduce deficitul nominal
sub 3 % din PIB în 2014.
(12)     Conform previziunilor
actualizate ale serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013, se preconizează
că soldul structural va crește cu aproximativ 0,7 % din PIB în medie pe an
în perioada de ajustare 2010-2013, dar urma să scadă în 2014 cu aproximativ 0,3
puncte procentuale. Pe baza previziunilor din primăvara anului 2013, efortul
fiscal mediu pentru perioada 2011-2013, ar fi, astfel, aproape de cel necesar,
de ¾% din PIB. Dacă se ține cont de revizuirea semnificativă în jos a creșterii
PIB-ului potențial începând din momentul în care a fost emisă recomandarea PDE
din 2009 și de impactul revizuirilor asupra componenței creșterii economice
asupra veniturilor, efortul structural anual mediu (1,1 % din PIB) depășește
cu o marjă considerabilă efortul fiscal anual mediu recomandat (¾% din PIB)
pentru 2011-2013, impus prin recomandarea Consiliului din 2009. Prin urmare, se
poate considera că Țările de Jos au luat măsuri eficace, în conformitate cu
recomandarea Consiliului. Pentru perioada 2011-2013, efortul fiscal global în
conformitate cu o abordare de jos în sus, se ridică la 4 % din PIB, adică
aproximativ 1,3 % din PIB anual, împărțit în linii mari, în părți egale
între măsurile privind veniturile și cele privind cheltuielile. Această
evaluare ascendentă a măsurilor de consolidare fiscală adoptate în anii
2010-2013 confirmă concluzia că Țările de Jos au luat măsuri eficace.
(13)     Dinamica datoriei în Țările de
Jos a fost nefavorabilă. În 2008, operațiunile semnificative întreprinse de
guvern pentru susținerea băncilor olandeze au fost un factor esențial ce a dus
la o creștere a ratei datoriei publice, prin majorarea acesteia până la
58,5 %, de la 45,3 % din PIB în 2007. În perioada 2008-2012, aceasta
a crescut în mod constant până la 71,2 % în 2012. Pe baza previziunilor
din primăvara anului 2013 realizate de serviciile Comisiei, se așteaptă ca
ponderea datoriei să crească și mai mult, ajungând la 74,6 % din PIB în
2013 și la 75,8 % din PIB în 2014. Aceasta este, în principal, rezultatul
deficitelor nominale persistente în combinație cu un nivel scăzut de creștere a
PIB-ului nominal, în timp ce operațiunile FESF și MES atribuite datoriei
publice nu au avut decât un efect de creștere relativ mic. Creșterea ratei
datoriei brute prevăzute pentru 2013 include operațiuni echivalente cu
aproximativ 1 % din PIB, legate de naționalizarea SSR Reaal la începutul
anului 2013 (pe lângă măsurile de agravare a deficitului reprezentând
aproximativ 0,6 % din PIB).
(14)     În conformitate cu normele
pactului de stabilitate și de creștere, luând în considerare toți acești
factori, în special deteriorarea substanțială a poziției bugetare care rezultă
din situația generală mai precară a economiei în raport cu cea care stă la baza
recomandării inițiale a Consiliului, în temeiul articolului 126 alineatul (7)
din TFUE, se cuvine să se stabilească un nou termen limită pentru corectarea
deficitului excesiv în Țările de Jos, și anume până în 2014.
(15)     În contextul unor
incertitudini puternice în ceea ce privește evoluțiile economice și bugetare,
ținta bugetară recomandată pentru ultimul an al perioadei de corectare ar
trebui să fie stabilită la un nivel net inferior valorii de referință, pentru a
garanta o corectare eficientă și durabilă a deficitului în termenul prevăzut.
(16)     Acordarea unui an suplimentar
pentru corectarea deficitului excesiv ar fi proporțională cu obiective
intermediare privind deficitul nominal de 3,6 % din PIB pentru 2013 și
2,8 % din PIB pentru 2014. Îmbunătățirea
(subiacentă) a soldului bugetar structural pe care o implică aceste obiective
este de 0,6 % din PIB în 2013 și 0,7 % din PIB în 2014. În total,
pentru a atinge obiective structurale menționate anterior, autoritățile
olandeze ar trebui să asigure realizarea efortului structural prevăzut în 2013
și să adopte noi măsuri de consolidare de minimum 1 % din PIB în 2014, în
plus față de măsurile deja incluse în scenariul de referință. Aceste obiective
țin seama de necesitatea de a compensa efectele secundare negative ale
consolidării fiscale asupra finanțelor publice, prin impactul acesteia asupra
creșterii PIB.
(17)     Raportul din 2012 al Comisiei
Europene privind sustenabilitatea finanțelor publice arată că Țările de Jos nu
sunt confruntate cu un risc bugetar pe termen scurt. Pe termen mediu spre lung,
țara este expusă unui risc mediu privind sustenabilitatea. Deși reforma
pensiilor din 2013 constituie un important pas înainte, sunt necesare măsuri
suplimentare, în special în ceea ce privește reducerea cheltuielilor aferente
îngrijirilor pe termen lung, în vederea asigurării sustenabilității pe termen
lung a finanțelor publice.
(18)     Țările de Jos îndeplinesc
condițiile de prelungire a termenului-limită pentru corectarea deficitului
public excesiv în conformitate cu dispozițiile articolului 3 alineatul (5) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv,
ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
(1)
Țările de Jos sunt invitate să pună capăt situației
actuale de deficit excesiv cel mai târziu până în 2014.
(2)
Țările de Jos ar trebui să atingă un obiectiv de
deficit nominal de 3,6 % în 2013 și 2,8 % din PIB în 2014, ceea ce
reprezintă o îmbunătățire a soldului structural cu aproximativ 0,6 % și,
respectiv, 0,7 % din PIB, pe baza previziunilor actualizate ale
serviciilor Comisiei din primăvara anului 2013.
(3)
Țările de Jos ar trebui să pună în aplicare măsuri
multianuale deja adoptate în cadrul bugetului pentru 2013, fiind în același
timp gata de a le compensa în cazul în care randamentul lor ar fi mai mic decât
cel prevăzut în prezent și de a pune în aplicare măsuri suplimentare suficiente
pentru a realiza o corectare a deficitului excesiv în 2014. Consiliul
stabilește la [1 octombrie] termenul limită pentru ca Țările de Jos să adopte
măsuri eficace și, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4a) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului, să prezinte un raport detaliat
privind strategia de consolidare avută în vedere pentru atingerea obiectivelor.
În plus, pentru a asigura succesul strategiei
de consolidare fiscală, va fi important ca aceasta să fie sprijinită prin
reforme structurale ample, conform recomandărilor Consiliului adresate Țărilor
de Jos în contextul Semestrului european și în particular al celor legate de
componenta preventivă a procedurii privind dezechilibrele macroeconomice.
Prezenta recomandare se adresează Regatului
Țărilor de Jos.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Preşedintele
[1]               Toate documentele referitoare la procedura de deficit
excesiv pentru Țările de Jos pot fi consultate at:http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/netherlands_en.htm

[2]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
[3]               Prezenta interpretare privind clasificarea acestor
operațiuni nu aduce atingere evaluării oficiale efectuate de Eurostat.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/25

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2014
   2014/C 247/06
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2012‐2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Estoniei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european din 2014 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 13 noiembrie 2013, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 8 mai 2014, Estonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, iar la 29 aprilie 2014 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2014. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de stabilitate pentru 2014 este să se atingă și să se mențină pe toată durata programului obiectivul pe termen mediu și să se constituie rezerve bugetare suficiente pentru perioadele dificile din punct de vedere economic. Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu precedent, și anume de a înregistra un excedent structural, care este mai strict decât cerințele impuse de Pactul de stabilitate și de creștere. Potrivit estimărilor, soldul structural recalculat al Estoniei ar urma să se deterioreze cu 0,1 puncte procentuale din PIB în 2014, abătându-se astfel de la traiectoria de ajustare necesară, înainte de a cunoaște o îmbunătățire cu 0,4 puncte procentuale din PIB în 2015 și de a se menține aproape de echilibru în perioada 2016‐2017. În plus, Programul de stabilitate semnalează riscul unei abateri de la criteriul de referință în materie de cheltuieli în 2014 și riscul unei abateri semnificative în 2015. În general, traiectoria de ajustare prevăzută în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu prezintă o serie de riscuri în ceea ce privește respectarea cerințelor Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)

               Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază previziunile bugetare din Programul de stabilitate, care nu a fost aprobat de o entitate independentă, este plauzibil și corespunde în general previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014. Potrivit previziunilor respective, deficitul structural ar urma să cunoască o deteriorare cu 0,1 % din PIB în 2014, ceea ce ar conduce la un decalaj de 0,3 % din PIB în comparație cu ajustarea necesară și la o abatere semnificativă în cazul unei evaluări realizate pe doi ani. Comisia preconizează pentru 2015 încă o deteriorare a soldului structural, de 0,2 % din PIB, ceea ce ar indica o abatere semnificativă de la ajustarea necesară în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu. Se preconizează o abatere semnificativă și în ceea ce privește criteriul de referință în materie de cheltuieli pentru perioada 2014‐2015. Pe baza evaluării Programului de stabilitate pentru 2014 și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că există un risc de abatere semnificativă de la obiectivul pe termen mediu în 2014 și 2015. Regula privind soldul structural, adoptată în vederea respectării Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța, a intrat în vigoare la 23 martie 2014 prin intermediul noii legi a bugetului de stat adoptată de Estonia, însă trebuie completată prin consolidarea obligativității obiectivelor privind cheltuielile multianuale.

               (10)

               În ceea ce privește piața forței de muncă, s-au realizat progrese considerabile în ceea ce privește reducerea șomajului în rândul tinerilor și a șomajului de lungă durată. Este necesar să se acorde o atenție deosebită măsurilor care oferă persoanelor cu venituri reduse stimulente pentru desfășurarea unei activități profesionale. Sunt necesare eforturi suplimentare în vederea găsirii de soluții pentru carențele din ce în ce mai mari de forță de muncă, inclusiv cele cauzate de îmbătrânire și de retragerile de pe piața muncii legate de probleme de sănătate sau de invaliditate. Așadar este extrem de important ca reforma privind capacitatea de muncă să fie adoptată și pusă în aplicare în timp util, asigurându-se în același timp că sunt disponibile servicii de asistență. Raportul cost‐eficacitate aferent cheltuielilor legate de politica privind familia ar putea fi îmbunătățit în continuare, inclusiv prin facilitarea accesului la serviciile de îngrijire a copiilor. Se preconizează că această abordare va favoriza întoarcerea anticipată a femeilor pe piața muncii și va reduce diferența de remunerare dintre bărbați și femei, care se menține la cote ridicate. Este necesară intensificarea eforturilor de promovare a antreprenoriatului și a creării de locuri de muncă și în alte regiuni în afară de orașele Tallin și Tartu, astfel încât să se prevină adâncirea decalajelor în materie de dezvoltare economică și să se reducă șomajul, în special cel din rândul persoanelor slab calificate.

               (11)

               În domeniul învățământului și al formării, recent au fost adoptate reforme care vizează alinierea învățământului la cerințele pieței muncii. Vor fi necesare eforturi suplimentare pentru a facilita trecerea de la învățământ la activitatea profesională. Vor fi necesare eforturi sistematice, mai ales cu implicarea partenerilor sociali, pentru a spori participarea atât la învățământul și formarea profesională, cât și la învățarea la locul de muncă, în special la ucenicii. Punerea în aplicare a Strategiei privind învățarea pe tot parcursul vieții va necesita eforturi susținute, astfel încât să se ajungă la nivelurile absolut necesare de calificare, de îmbunătățire a calificărilor și de recalificare, în special în cazul persoanelor care se găsesc într-o poziție de fragilitate față de piața muncii. Există un cadru privind specializarea inteligentă, care înglobează Strategia privind antreprenoriatul și creșterea economică și Strategia privind cercetarea, dezvoltarea și inovarea; accentul este pus pe prioritățile comune și, în același timp, este sporit gradul de specializare tematică. Având în vedere dimensiunea redusă a economiei, ar trebui să fie continuate eforturile pentru ca sistemul de cercetare, dezvoltare și inovare să dobândească o dimensiune internațională și pentru a se fixa priorități în cadrul acestui sistem.

               (12)

               În Estonia, intensitatea consumului de resurse este în continuare foarte ridicată. S-au înregistrat progrese în domeniul eficienței energetice a clădirilor publice, însă eforturile trebuie continuate și intensificate, în special în sectorul rezidențial și în cel industrial. Cu toate că s-au realizat progrese considerabile în ceea ce privește gestionarea și depozitarea deșeurilor, este necesar să se asigure viabilitatea economică a activităților de reciclare. Este necesară punerea în aplicare a măsurilor din cadrul Planului de dezvoltare a transporturilor, în special pentru a permite Estoniei să limiteze emisiile de CO2 din sectoarele care nu fac obiectul schemei de comercializare a certificatelor de emisii (ETS). Eficiența energetică a transportului de mărfuri poate fi îmbunătățită prin dezvoltarea unor moduri de transport mai durabile. Utilizarea transportului public poate fi intensificată și mai mult prin dezvoltarea complementarității rețelelor regionale și a interconexiunilor dintre transportul cu autocarul și transportul feroviar de călători. Utilizarea autoturismelor personale înregistrează o creștere, în timp ce vârsta medie a parcului de autoturisme este aproape dublă în comparație cu media de la nivelul UE, iar autoturismele noi se numără printre cele mai poluante din Uniune. Este necesară consolidarea substanțială a stimulentelor de mediu, inclusiv a celor de natură fiscală. Cu toate că s-au realizat progrese promițătoare în ceea ce privește conexiunile energetice transfrontaliere, stabilirea unei conexiuni complete între piața estoniană a energiei și Uniune va necesita timp și investiții.

               (13)

               Adâncirea diferențelor regionale, în combinație cu tendințele demografice negative, cu ineficiențele și cu lipsa de cooperare între autoritățile locale, înfrânează potențialul de dezvoltare al Estoniei. Această situație reflectă în parte decalajul persistent dintre capacitatea bugetară a colectivităților locale mici și responsabilitățile care le revin, precum și economiile de scară limitate. O condiție prealabilă pentru ca măsurile de reintegrare în viața activă și cele privind piața muncii să fie eficace o reprezintă punerea la dispoziție a unor servicii publice mai eficiente și mai accesibile la nivel local, bazate pe domenii de servicii și pe standarde de servicii minime, în special în ceea ce privește transporturile, îngrijirea pe termen lung, educația copiilor preșcolari și serviciile sociale.

               (14)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Estoniei. Aceasta a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (15)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a realizat de asemenea o analiză a politicii economice din zona euro considerată ca un întreg. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Estonia ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare completă și în timp util a respectivelor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014 2015, Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să consolideze măsurile bugetare pentru 2014, având în vedere apariția unui decalaj de 0,3 % din PIB, pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014, care indică riscul unei abateri semnificative în raport cu cerințele ramurii preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În 2015, să consolideze în mod substanțial strategia bugetară, astfel încât să se îndeplinească obiectivul pe termen mediu și să se mențină acest nivel și în perioada ulterioară. Să completeze regula bugetară cu reguli cu un caracter obligatoriu mai puternic în ceea ce privește cheltuielile multianuale în cadrul bugetar pe termen mediu și să continue îmbunătățirea eficienței cheltuielilor publice.

               2.

               Să îmbunătățească stimulentele pentru desfășurarea unei activități profesionale prin luarea de măsuri axate pe persoanele cu venituri reduse. Să concentreze eforturile vizând reintegrarea în viața activă prin asigurarea adoptării și punerii în aplicare în timp util a reformei privind capacitatea de muncă. Să crească eficiența politicii privind familia și să îmbunătățească raportul cost‐eficacitate al acestei politici, sporind totodată disponibilitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor. Să întreprindă măsuri coordonate care vizează promovarea dezvoltării economice și a antreprenoriatului în regiunile care se confruntă cu o rată ridicată a șomajului.

               3.

               Să asigure relevanța sistemelor de învățământ și de formare pentru piața muncii, să îmbunătățească nivelul competențelor și nivelul de calificare prin extinderea măsurilor de învățare pe tot parcursul vieții și prin sporirea sistematică a participării la învățământul și la formarea profesională, inclusiv a participării la ucenicii. Să intensifice în continuare procesul de stabilire de priorități și specializarea în cadrul sistemelor de cercetare și inovare, precum și să consolideze cooperarea dintre întreprinderi, învățământul superior și institutele de cercetare, pentru a contribui la competitivitatea pe plan internațional.

               4.

               Să intensifice eforturile de îmbunătățire a eficienței energetice, în special în ceea ce privește clădirile rezidențiale și cele industriale. Să consolideze substanțial stimulentele de mediu pentru sectorul transporturilor, pentru a contribui la dezvoltarea unei mobilități cu un consum mai redus de resurse. Să continue dezvoltarea conexiunilor transfrontaliere cu statele membre vecine, în vederea diversificării surselor de energie și a promovării concurenței prin sporirea gradului de integrare a piețelor energiei din zona baltică.

               5.

               Să stabilească un echilibru mai bun între veniturile administrațiilor locale și responsabilitățile care le revin. Să îmbunătățească eficiența administrațiilor locale și să asigure furnizarea de servicii publice de calitate la nivel local, în special de servicii sociale care să completeze măsurile de reintegrare în viața activă.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 21.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.