title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Belgiumand delivering a Council opinion on the updated Stability Programme of Belgium 2011-2014

text:
             COMISIA EUROPEANĂ

                                             Bruxelles, 7.6.2011
                                             SEC(2011) 802 final

                                Recomandare de

                     RECOMANDARE A CONSILIULUI

           privind Programul național de reformă pe 2011 al Belgiei

                       și care include avizul Consiliului

privind Programul de stabilitate actualizat al Belgiei pentru perioada 2011-2014

                             {SEC(2011) 710 final}
 ---pagebreak---                                                 Recomandare de

                                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

                       privind Programul național de reformă pe 2011 al Belgiei

                                      și care include avizul Consiliului

           privind Programul de stabilitate actualizat al Belgiei pentru perioada 2011-2014

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice1, în special articolul 5 alineatul (3),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene2,

     având în vedere concluziile Consiliului European,

     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

     după consultarea Comitetului economic și financiar,

     întrucât:

     (1)     La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a
             lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia
             Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va
             concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
             potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

     (2)     Consiliul a adoptat, la data de 13 iulie 2010, o recomandare privind orientările
             generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014),
             iar la 21 octombrie 2010, o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
             forței de muncă ale statelor membre3, care formează împreună „orientările integrate”.
             Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul
             politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

     1
             JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
     2
             JO C , p. .
     3
             Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.

RO                                                       2                                             RO
 ---pagebreak---      (3)   La 12 ianuarie 2011, Comisia Europeană a adoptat prima analiză anuală a creșterii,
           marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului
           semestru european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se înscrie în
           cadrul Strategiei Europa 2020.

     (4)   La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea
           bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din
           15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuată de
           Comisia Europeană). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii
           unor bugete solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin
           intermediul reformelor pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea
           consolidării creșterii economice. Consiliul European a solicitat statelor membre să
           transpună aceste priorități în măsuri concrete, pe care să le includă în programele de
           stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

     (5)   La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă
           la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să poată
           fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de
           reformă.

     (6)   La 15 aprilie 2011, Belgia a prezentat actualizarea pe 2011 a programului său de
           stabilitate, care vizează perioada 2011-2014, precum și programul său național de
           reformă pentru anul 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două
           programe, acestea au fost evaluate în același timp.

     (7)   Belgia s-a confruntat cu o creștere solidă a PIB-ului, care a atins, în medie, 2,3 % pe
           an în deceniul anterior anului 2008. Această țară a resimțit întregul impact al recesiunii
           economice mondiale din 2009, iar PIB-ul său s-a contractat cu 2,8 %. Impactul
           recesiunii asupra ocupării forței de muncă a fost relativ limitat. Diminuarea temporară
           a orelor lucrate și scăderea productivității muncii pe oră au oferit un mecanism-
           tampon. După o scădere de 0,4 % în 2009, rata ocupării forței de muncă a crescut din
           nou în 2010. Cu toate acestea, rata șomajului a crescut de la 7 % înainte de recesiune
           la 8,3 % în 2010. În 2010, datorită relansării comerțului mondial, redresarea a fost mai
           puternică decât se estimase, PIB-ul crescând cu 2,2 %. Datorită stabilizatorilor
           automați și măsurilor discreționare adoptate pentru a face față crizei, deficitul
           administrațiilor publice a crescut de la 1,3 % din PIB în 2008 la 5,9 % în 2009.

     (8)   Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a
           programului de stabilitate actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic
           pe care se bazează proiecțiile bugetare prezentate în program este plauzibil. Deși se
           bazează pe ipoteze oarecum mai puțin favorabile privind creșterea pentru 2011,
           programul este, în general, conform cu cele mai recente previziuni din primăvara 2011
           ale Comisiei Europene. După obținerea, în 2010, a unui deficit mai bun decât se
           estimase, și anume de 4,1 %, obiectivul strategiei bugetare evidențiat în cadrul
           programului este reducerea în continuare a deficitului la 3,6 % în 2011, precum și
           reducerea acestuia sub valoarea de referință de 3 % până în anul 2012, termenul-limită
           stabilit de Consiliu pentru corectarea deficitului excesiv. Reducerea deficitului,
           planificată pentru 2011, pare posibilă, având în vedere previziunile economice destul
           de prudente. Cu toate acestea, este posibil ca efortul bugetar să se situeze sub 0,75 %
           din efortul anual mediu din PIB recomandat de Consiliu, în special în 2011 și 2012
           când s-ar ridica la numai 0,4 % și, respectiv, la 0,3 % din PIB în termeni structurali.

RO                                                 3                                                    RO
 ---pagebreak---             Mai mult, obiectivele privind deficitul pentru 2012 și pentru anii următori nu sunt
            sprijinite de măsuri de ajustare specifice. În cele din urmă, nu se așteaptă ca obiectivul
            pe termen mediu, care reprezintă un surplus structural de 0,5 % din PIB, să fie atins în
            cursul perioadei de programare 2011-2014.

     (9)    Având în vedere rezultatul peste așteptări înregistrat în 2010, ar fi oportun să se
            stabilească un obiectiv mai ambițios pentru reducerea deficitului în 2011 și pentru
            progrese mai rapide decât se estimase în vederea atingerii pragului de 3 % din PIB.
            Mai mult, nu va fi posibilă eliminarea deficitului excesiv până în 2012 și nici
            continuarea progreselor în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu fără
            adoptarea de măsuri de consolidare suplimentare. Dat fiind că sarcina fiscală, în
            special cea care vizează veniturile salariale, este deja foarte ridicată în Belgia, aceste
            măsuri de consolidare ar trebui să fie bazate, în principal, pe cheltuieli.

     (10)   Criza economică și financiară a inversat tendința anterioară pe termen lung privind
            datoria publică în scădere. Gradul de îndatorare financiară, care a urmat o tendință
            descendentă începând din 1993 (când a atins cota maximă de 134 % din PIB, după
            care a continuat să scadă la 84 % din PIB în 2007), a crescut din nou începând cu 2008
            și a atins cota de 96,8 % din PIB la sfârșitul anului 2010. Nivelul ridicat al datoriei
            publice rămâne o provocare majoră, în special datorită faptului că impactul bugetar pe
            termen lung al îmbătrânirii populației este mai mare decât media din UE, în principal
            ca urmare a unei creșteri relativ accentuate a cheltuielilor cu pensiile, ceea ce va duce
            la presiuni suplimentare în sectorul finanțelor publice. Asigurarea pe termen mediu a
            unor excedente primare suficiente și continuarea reformelor sistemului belgian de
            asigurări sociale, în special a sistemului de pensii, pentru a limita creșterea preconizată
            substanțială a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației ar trebui să
            îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice.

     (11)   Garantarea unui sector financiar stabil și funcțional, capabil să răspundă nevoilor de
            intermediere financiară ale economiei reale, reprezintă o provocare importantă pentru
            Belgia. Pe parcursul ultimilor doi ani, sectorul financiar belgian a fost puternic afectat
            de criza financiară, ceea ce a dus la bilanțuri reduse, la acordarea de ajutoare de stat
            substanțiale și la schimbări în cadrul controlului bancar. Situația financiară a sectorului
            bancar rămâne fragilă. Pe lângă aceasta, sectorul bancar din Belgia este extrem de
            concentrat și relativ vast în comparație cu dimensiunea economiei.

     (12)   Legea din 1996 privind „Promovarea ocupării forței de muncă și protecția preventivă a
            competitivității” prevede că evoluția salariilor din Belgia ar trebui să fie conformă cu
            evoluția salariilor din cele trei țări învecinate (Franța, Germania, Țările de Jos), ținând
            astfel sub control costurile forței de muncă. Cu toate acestea, legea menționată anterior
            nu a putut preveni o situație în care, în perioada 2005-2010, salariile au crescut mai
            rapid în Belgia decât în cele trei țări vecine, în timp ce creșterea productivității a fost
            mai lentă. Prin urmare, costurile unitare cu forța de muncă au crescut într-un ritm mai
            accelerat în Belgia față de țările învecinate și de media din zona euro. Acest lucru este
            deosebit de problematic, deoarece Belgia este specializată în bunuri cu un conținut
            tehnologic relativ scăzut, confruntându-se cu o concurență acerbă din partea unor țări
            care oferă costuri mai reduse. Chiar dacă norma privind salariul contribuie la
            încadrarea negocierilor salariale, aceasta ar putea fi îmbunătățită ținând seama de
            diferențele în creșterea productivității și furnizând un sistem mai eficient de punere în
            aplicare ex post a corecțiilor, în cazul neatingerii obiectivelor.

RO                                                  4                                                     RO
 ---pagebreak---      (13)   Piața forței de muncă este caracterizată de o serie de rigidități care creează efecte
            descurajatoare semnificative în ceea ce privește încadrarea în muncă, și anume:
            perioada nelimitată de acordare a ajutorului de șomaj; ratele efective ridicate ale
            impozitului marginal și presiunea fiscală importantă (în special pentru lucrătorii slab
            remunerați); și combinarea retragerii alocațiilor sociale de stat cu impozitarea ridicată
            în momentul ocupării unui loc de muncă. În plus, mai multe posibilități de retragere
            pentru lucrătorii în vârstă le oferă acestora stimulente pentru a părăsi piața forței de
            muncă înainte de vârsta legală de pensionare de 65 de ani. Continuarea reformelor
            politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și extinderea acestora la
            persoanele de peste 50 de ani ar contribui la sporirea ratei globale de ocupare a forței
            de muncă și la îmbunătățirea stimulentelor pentru a căuta un loc de muncă. În plus,
            introducerea unor reduceri suplimentare în timp în ceea ce privește nivelul și durata
            ajutoarelor de șomaj i-ar încuraja pe lucrătorii mai tineri să intre pe piața forței de
            muncă. O mai mare strictețe a criteriilor de acces la pensionare anticipată i-ar încuraja
            pe lucrătorii în vârstă să rămână în rândurile forței de muncă active, iar pe lucrătorii în
            vârstă care nu au avut un loc de muncă pentru o anumită perioadă să revină pe piața
            forței de muncă. În cele din urmă, resortisanții țărilor terțe au o rată de ocupare a forței
            de muncă (40,9 %) mult mai scăzută decât media din UE.

     (14)   Presiunea fiscală globală asupra veniturilor salariale din Belgia este una dintre cele
            mai mari din UE; prin urmare, reducerea acesteia ar contribui la asigurarea unei mai
            mari atractivități a muncii. Cu toate acestea, ținând seama de efortul important de
            consolidare care trebuie depus în viitor, acest lucru trebuie compensat prin creșteri
            echivalente ale impozitelor care denaturează mai puțin, de exemplu pe consum sau
            printr-o reorientare spre impozite ecologice. Belgia are rate fiscale implicite cu mult
            mai scăzute în sectorul energiei față de țările vecine. Alături de presiunea fiscală
            importantă asupra veniturilor salariale, Belgia are cea mai scăzută rată de impozite
            ecologice în comparație cu presiunea fiscală asupra veniturilor salariale din întreaga
            UE. Aceasta a dus la o situație în care coexistă un nivel ridicat al șomajului și o
            utilizare relativ mare a energiei, ceea ce îngreunează realizarea obiectivelor privind
            ocuparea forței de muncă și eficiența energetică.

     (15)   Prețurile multor bunuri și servicii sunt, în general, mai ridicate decât în alte state
            membre, reflectând slabele presiuni concurențiale – mai ales în sectorul comerțului cu
            amănuntul și al industriilor de rețea – și un cadru de supraveghere deficient. În sectorul
            comerțului cu amănuntul, barierele la intrarea pe piață și restricțiile de exploatare sunt
            ridicate. În special, regulamentele care restricționează concurența continuă să limiteze
            programul de lucru, să ofere protecție operatorilor împotriva noilor concurenți de pe
            piață și să împiedice răspândirea noilor modele de afaceri și tehnologii. Poziția
            puternică a operatorilor și barierele importante întâmpinate la intrarea pe piață, în
            comparație cu alte state membre, reprezintă o problemă comună în domeniul
            concurenței în sectoarele de rețea din Belgia, ceea ce înseamnă că fostele monopoluri
            din aceste sectoare pot beneficia încă de profit mai mare prin perceperea unor costuri
            mai ridicate decât s-ar cuveni pe o piață concurențială.

     (16)   Autoritățile belgiene și-au asumat o serie de angajamente în ceea ce privește Pactul
            euro plus4. Acestea se referă la cele patru domenii ale pactului. Ele se axează pe

     4
            Mai multe detalii privind angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi consultate în
            documentul SEC(2011) 710.

RO                                                     5                                                        RO
 ---pagebreak---             măsuri menite să reducă deficitul, să țină sub control prețurile la energie și să
            încurajeze concurența, să controleze creșterile salariale reale, să pună în aplicare un
            cadru de supraveghere care să monitorizeze sectorul financiar și să introducă măsuri
            vizând creșterea vârstei efective de pensionare. Cu toate acestea, nu există nicio
            informație cu privire la măsurile care urmează să fie luate pentru a atinge, din punct de
            vedere fiscal, obiectivul vizat; de asemenea, nu există nicio informație privind modul
            în care creșterea salarială reală sau prețurile la energie ar putea fi controlate. În ceea ce
            privește sistemele de pensionare anticipată, nu este clar dacă și când se va revizui
            „Pactul de solidaritate între generații” și care va fi impactul acestei revizuiri în materie
            de măsuri concrete. Angajamentele au fost evaluate și luate în considerare în
            formularea recomandărilor.

     (17)   Comisia a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă, inclusiv
            Pactul euro plus5. Aceasta a luat în calcul atât relevanța programelor pentru asigurarea
            unei politici bugetare și socioeconomice sustenabile în Belgia, cât și respectarea
            normelor și a orientărilor UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
            economică globală a Uniunii Europene prin contribuția UE la deciziile naționale
            viitoare. În acest sens, Comisia consideră că ar trebui să fie posibilă o reducere mai
            ambițioasă a deficitului în 2011 și că ar trebui precizate măsurile de consolidare
            suplimentare pentru 2012 și pentru anii următori. În vederea îmbunătățirii
            sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, este necesară continuarea
            reformelor sistemului de pensii. De asemenea, ar trebui să fie luate măsuri
            suplimentare pentru a consolida competitivitatea, pentru a ajuta cetățenii să își
            găsească un loc de muncă și pentru a transfera sarcina fiscală din sectorul forței de
            muncă spre sectorul consumului și al energiei, precum și pentru a oferi oportunități
            suplimentare de investiții și creștere în sectorul serviciilor și al industriilor de rețea.

     (18)   În lumina prezentei evaluări și ținând seama totodată de Recomandarea Consiliului din
            2 decembrie 2009, formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul
            privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a
            programului de stabilitate al Belgiei, iar avizul său6 se regăsește, în special, în
            recomandările de la punctele (1) și (2) de mai jos.

     RECOMANDĂ ca Belgia să întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:

     (1)     Să profite de redresarea economică în curs, în vederea accelerării procesului de
             corectare a deficitului excesiv. Să ia, în acest sens, măsurile necesare, în special în
             ceea ce privește cheltuielile, în vederea realizării unui efort structural mediu de cel
             puțin 0,75 % din PIB, până la bugetul pentru 2012. Acest lucru ar trebui să aducă
             deficitul public mult sub valoarea de referință de 3 % din PIB până cel târziu în 2012.
             Să garanteze realizarea de progrese în sensul îndeplinirii obiectivului pe termen
             mediu de cel puțin 0,5 % din PIB pe an.

     (2)     Să ia măsuri în vederea îmbunătățirii sustenabilității pe termen lung a finanțelor
             publice. Accentul ar trebui să se pună pe instituirea unei strategii de reducere a
             cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației, inclusiv prin prevenirea ieșirii
             anticipate de pe piața forței de muncă în vederea creșterii vârstei efective de

     5
            SEC(2011) 710.
     6
            Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.

RO                                                         6                                                RO
 ---pagebreak---              pensionare, și pe stabilirea unei legături între vârsta legală de pensionare și speranța
             de viață.

     (3)     Să abordeze deficiențele structurale din sectorul financiar, în special prin finalizarea
             restructurării băncilor care au nevoie de un model de afaceri viabil și finanțat în mod
             corespunzător.

     (4)     Să reformeze, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practica
             națională, sistemul de negociere și de indexare a salariilor, pentru a se asigura faptul
             că majorările salariale reflectă evoluțiile în materie de productivitate a muncii și
             competitivitate.

     (5)     Să îmbunătățească gradul de participare pe piața forței de muncă prin reducerea
             presiunii fiscale mari și a asigurărilor sociale pentru persoanele slab remunerate într-
             un mod neutru din punct de vedere bugetar și prin introducerea unui sistem în care
             nivelul ajutoarelor de șomaj scade treptat, odată cu durata șomajului. Să ia măsuri
             care să transfere sarcina fiscală de pe piața forței de muncă spre sectorul consumului
             și să facă astfel încât sistemul de impozitare să devină mai ecologic. Să
             îmbunătățească eficacitatea politicilor active de ocupare a forței de muncă prin
             orientarea unor măsuri înspre lucrătorii în vârstă și grupurile vulnerabile.

     (6)     Să introducă măsuri în vederea stimulării concurenței în sectorul comerțului cu
             amănuntul, prin reducerea barierelor la intrarea pe piață și prin reducerea restricțiilor
             operaționale; și să introducă măsuri în scopul consolidării concurenței pe piața
             energiei electrice și a gazului prin îmbunătățirea în continuare a eficacității
             autorităților de reglementare sectorială și a celor din domeniul concurenței.

     Adoptată la

                                                 Pentru Consiliu,
                                                 Președintele

RO                                                  7                                                    RO


				|

		52014DC0410

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2014 /* COM/2014/0410 final */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Spaniei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Spaniei pentru 2014

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe
baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale
pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014),
iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările
pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre,
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau
de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la
nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2013
și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al
Spaniei pentru perioada 2012-2016. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu
Regulamentul (UE) nr. 473/2013[5],
Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Spaniei
pentru 2014[6].
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat analiza anuală a creșterii[7],
care marchează începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea
politicilor economice. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[8],
în care a identificat Spania ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat
și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat
rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Spania[9], în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se
desprinde din analiza Comisiei este că Spania se confruntă cu
dezechilibre macroeconomice care necesită o monitorizare specifică și
măsuri ferme de politică. În special, în mai multe domenii s-au
înregistrat progrese clare în ceea ce privește ajustarea dezechilibrelor
identificate anul trecut drept excesive, iar revenirea la o creștere
pozitivă a redus riscurile. Cu toate acestea, amploarea și natura
interdependentă a dezechilibrelor, în special nivelurile ridicate ale
datoriei interne și externe și șomajul ridicat, arată
că există în continuare vulnerabilități.
(8)
La 30 aprilie 2014, Spania și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014, precum și Programul
de stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile
dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de stabilitate pentru 2014 este acela de a corecta deficitul excesiv
până în 2016 și de a atinge obiectivul pe termen mediu până în
2017. Programul confirmă obiectivul pe termen mediu de a avea o poziție
bugetară echilibrată în termeni structurali, care este mai strict
decât cerințele impuse de Pactul de stabilitate și de creștere.
Programul își propune să aducă deficitul sub 3 % din PIB în
2016, în conformitate cu obiectivul stabilit în recomandarea Consiliului din 21
iunie 2013, însă îmbunătățirea anuală a soldului
structural (recalculat) planificată în program se situează sub
efortul recomandat începând cu 2014. Pentru 2017, planul prevede realizarea
unor progrese suficiente către îndeplinirea obiectivului pe termen mediu,
deși acestea ar putea să nu fie suficiente pentru a atinge obiectivul
în același an, astfel cum se arată în program. Programul
estimează că ponderea datoriei publice va atinge nivelul maxim de
101,7 % din PIB în 2015, după care va începe să scadă. În
general, strategia bugetară prezentată în program respectă doar
parțial cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.
Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază previziunile bugetare din
program, care nu a fost elaborat sau aprobat de un organism independent, este
în linii mari plauzibil pentru 2014 și este afectat de riscuri de evoluție
negativă în 2015, comparativ cu previziunile serviciilor Comisiei din
primăvara anului 2014. Pentru perioada 2016-2017, ratele de creștere
a PIB-ului prevăzute de program par întrucâtva optimiste față de
estimările actuale privind rata de creștere potențială a
economiei și față de ajustările economice postcriză
care sunt în continuare necesare. Prin urmare, calea aleasă pentru
ajustarea deficitului și a datoriei este de asemenea, afectată de
riscuri de evoluție negativă. În plus, deocamdată măsurile
concrete în sprijinul obiectivelor privind deficitul global începând cu 2015 nu
sunt descrise suficient de detaliat, în special în ceea ce privește
modificările legislației fiscale în contextul reformei fiscale
planificate. Alte riscuri sunt legate de datoriile contingente și de
randamentul economiilor planificate la nivel local și regional. Pe baza
previziunilor Comisiei, efortul bugetar din perioada 2013-2014 este inferior cu
1,1 pp. în ceea ce privește modificările (corectate) ale
soldului structural (deși această cifră este mai ridicată
din cauza modificărilor recente ale metodologiei de estimare a producției
potențiale) și cu 0,4 pp. față de valoarea măsurilor
estimate ca fiind necesare la momentul recomandării din cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive. În temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al
Consiliului, pe baza evaluării sale a programului și pe baza
previziunilor Comisiei, Consiliul consideră că trebuie să se
ofere mai multe precizări asupra măsurilor care stau la baza
strategiei bugetare și că sunt necesare eforturi suplimentare pentru
a se conforma pe deplin recomandării Consiliului din cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive.
(10)
În ceea ce privește măsurile structurale
bugetare, s-au înregistrat progrese în legătură cu raportarea execuției
bugetare și aplicarea măsurilor corective în cazul organismelor
administrative neconforme; cu toate acestea, se pot în continuare implementa
mecanisme suplimentare de asigurare a conformității, prevăzute
de Legea organică a Spaniei privind stabilitatea bugetară, în cazul
regiunilor neconforme. S-au luat noi măsuri pentru a asigura respectarea
unei perioade medii de 30 de zile pentru plata furnizorilor comerciali, la
toate nivelurile administrației publice. În noiembrie 2013 a fost
creată prin lege o instituție bugetară independentă, al
cărei președinte a fost numit în februarie 2014. Cu toate acestea,
instituția nu a devenit operațională în timp util pentru
evaluarea Programului de stabilitate pentru 2014. În cadrul Programului național
de reformă pentru 2014 se recunoaște, de asemenea, nevoia de a
îmbunătăți în continuare raportul cost-eficacitate al
cheltuielilor de sănătate și al cheltuielilor cu produsele
farmaceutice, de exemplu prin centralizarea achizițiilor de produse farmaceutice,
revizuirea pachetului de servicii, dezvoltarea dosarelor clinice digitale sau
consolidarea administrării instituțiilor de sănătate. În
condițiile în care se preconizează că majoritatea măsurilor
viitoare de consolidare bugetară vor fi generate de reduceri ale
costurilor, o examinare sistematică a cheltuielilor la toate nivelurile
administrației ar contribui la identificarea domeniilor în care s-ar putea
face economii într-un mod favorabil creșterii, fără a neglija
nevoile persoanelor celor mai vulnerabile.
(11)
În 2013, Spania a adoptat noi măsuri pentru a
reduce măsurile fiscale care favorizează îndatorarea
întreprinderilor. Pe parcursul anului 2013, Spania a înregistrat, de asemenea,
anumite progrese în privința respectării obligațiilor fiscale
prin intensificarea luptei împotriva fraudei fiscale și a muncii
fără forme legale, însă continuă să existe
provocări importante. În 2013 și 2014, Spania a introdus, de
asemenea, reduceri ale contribuțiilor de securitate socială pentru
încadrarea în muncă a tinerilor și a noilor angajați. În urma
prezentării unui raport cuprinzător privind reforma fiscală,
comandat de guvern unui comitet de experți, autoritățile
planifică să prezinte propuneri legislative concrete în al doilea
trimestru din 2014. Conform Programului național de reformă pentru
2014, propunerile vor urmări să modernizeze sistemul fiscal, să
reducă măsurile care descurajează încadrarea în muncă,
să favorizeze colectarea veniturilor, să stimuleze dezvoltarea
economică, să asigure unitatea pieței și neutralitatea
fiscală și să stimuleze competitivitatea economiei spaniole,
contribuind în același timp la consolidarea bugetară. Conceperea și
punerea în aplicare a acestei reforme vor fi importante pentru perspectivele
economice și pentru finanțele publice.
(12)
Stabilitatea financiară a fost
consolidată prin recapitalizarea și restructurarea sectorului bancar și
printr-o punere în aplicare temeinică a programului MES din iulie 2012
pentru recapitalizarea instituțiilor financiare, încheiat la 22 ianuarie
2014. Cu toate acestea, sectorul financiar din Spania continuă să se
confrunte cu provocări considerabile, care trebuie monitorizate și
gestionate cu atenție. În plus, îmbunătățirea condițiilor
de finanțare pentru bănci este transferată doar treptat asupra
finanțării acordate IMM-urilor. În viitor, va fi important să se
asigure fluxuri de credit constante către sectoarele viabile ale economiei
pe măsură ce continuă reducerea gradului de îndatorare a
sectorului privat. Autoritățile au luat diferite măsuri pentru a
îmbunătăți accesul firmelor la finanțarea bancară și
nebancară și pentru a facilita restructurarea datoriilor societăților,
dar sunt necesare acțiuni de politică suplimentare.
(13)
Piața muncii dă unele semne de
stabilizare, preconizându-se că în 2014 va avea loc o ușoară
redresare, cu o creștere a ratei de ocupare a forței de muncă și
o descreștere a nivelului șomajului. Cu toate acestea, rata șomajului
rămâne foarte ridicată, cu o medie anuală de 26,1 % în
2013. Aspecte deosebit de preocupante sunt șomajul ridicat în rândul
tinerilor, cu o rată de 54,3 %, precum și nivelul record al șomajului
de lungă durată, care în 2013 a reprezentat 49,7 % din șomajul
total, acesta din urmă înregistrând rate deosebit de ridicate în rândul
lucrătorilor în vârstă și al celor slab calificați.
Evaluările disponibile ale reformei pieței muncii din 2012
concluzionează că reforma, împreună cu angajamentul partenerilor
sociali privind moderarea salariilor în perioada 2012-2014, a oferit firmelor o
mai mare flexibilitate internă și a limitat pierderea locurilor de
muncă, acordând prioritate contractelor colective de muncă la nivelul
întreprinderilor și sporind posibilitățile firmelor de a renunța
la un contract colectiv. De asemenea, reforma a redus costurile legate de
indemnizațiile pentru concedieri nejustificate, a contribuit la
scăderea numărului de concedieri atacate în justiție și a
introdus noi contracte pentru a promova locurile de muncă stabile în
cadrul IMM-urilor. În 2013 și în prima parte din 2014 au fost introduse
noi măsuri pentru a favoriza locurile de muncă stabile cu fracțiune
de normă și a reduce temporar contribuțiile la asigurările
sociale pentru noile contracte de muncă pe durată nedeterminată.
Cu toate acestea, segmentarea rămâne o provocare importantă pentru
piața forței de muncă din Spania, continuă să existe
un număr mare de tipuri de contracte, iar diferența dintre costurile
legate de încetarea contractului pentru contractele cu durată
determinată și cele cu durată nedeterminată este în
continuare cea mai ridicată din UE, chiar și după reformă.
S-au făcut progrese în ceea ce privește reformarea politicilor active
în domeniul pieței muncii, inclusiv aprobarea Planului național
privind ocuparea forței de muncă. Cu toate acestea, măsurile de
modernizare și consolidare a serviciilor publice de ocupare a forței
de muncă par a înregistra întârzieri, ceea ce riscă să întârzie
punerea în aplicare cu succes a noului cadru. Punerea deplină în funcționare
a portalului unic pentru ocuparea forței de muncă a suferit întârzieri.
S-au făcut progrese privind încurajarea cooperării cu agențiile
private de plasare a forței de muncă, dar sunt necesare eforturi
suplimentare.
(14)
Relevanța scăzută a învățământului
și formării pentru piața muncii, precum și proporția
ridicată a șomerilor fără calificări formale
(35,2 %) sunt printre factorii care determină rata ridicată a șomajului
în rândul tinerilor, precum și șomajul de lungă durată.
Rata tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează
niciun program educațional sau de formare rămâne mai ridicată
decât media UE și a cunoscut o creștere vertiginoasă. Proporția
elevilor și a studenților care părăsesc devreme sistemul de
educație și formare, deși este în scădere, rămâne
foarte ridicată (23,5 %). Ratele de absolvire a învățământului
terțiar sunt constante, însă programele de învățământ
profesional și tehnic și de ucenicie continuă să fie
insuficient utilizate, iar competențele persoanelor care termină
ciclul secundar superior de învățământ profesional și
tehnic sunt mai scăzute decât media UE. Spania pregătește, de
asemenea, măsuri de stimulare a încadrării în muncă a tinerilor.
Strategia națională privind încadrarea în muncă și
antreprenoriatul în rândul tinerilor pentru perioada 2013-2016, prezentată
în martie 2013, este în prezent pusă în aplicare, cu excepția
anumitor măsuri. Pe baza strategiei, Spania a luat măsuri de
combatere a șomajului în rândul tinerilor, în conformitate cu obiectivele
unei garanții pentru tineret. S-au înregistrat unele progrese în ceea ce
privește măsurile de combatere a părăsirii timpurii a școlii
și de promovare a programelor duale de învățământ
profesional și tehnic, însă punerea în aplicare deplină și
utilizarea eficientă a finanțării rămân cruciale. În ceea
ce privește învățământul profesional dual, este
necesară o coordonare continuă între toate părțile
interesate, inclusiv factorii de decizie și furnizorii de formare la toate
nivelurile de administrare și angajatorii, pentru a raționaliza
sistemul, a favoriza o mai bună corelare dintre formare și cererea de
forță de muncă și a garanta compatibilitatea modelelor
duale de învățământ profesional și tehnic din diferite
regiuni.
(15)
În principal ca urmare a situației de pe piața
forței de muncă, dar și din cauza eficacității
limitate a protecției sociale în materie de reducere a sărăciei,
Spania se situează sub media UE în ceea ce privește principalii
indicatori de măsurare a sărăciei și a excluziunii sociale,
copiii și tinerii adulți fiind deosebit de expuși în
această privință. Din cauza crizei, Spania s-a confruntat, de
asemenea, cu una dintre cele mai grave reduceri ale venitului brut disponibil
al gospodăriilor și cu unul dintre cele mai ridicate niveluri de
inegalitate a veniturilor din UE. Principalele provocări sunt
simplificarea procedurilor pentru solicitanții de asistență
socială și îmbunătățirea guvernanței și a
coordonării interinstituționale la nivel național, regional și
local. Planul național de acțiune pentru incluziunea socială
pentru perioada 2013-2016 oferă un cadru de politică adecvat pentru
adaptarea politicilor active în domeniul pieței muncii la necesitățile
persoanelor îndepărtate de piața forței de muncă, pentru
reducerea sărăciei în rândul copiilor și îmbunătățirea
eficienței serviciilor de sprijin pentru familii. În plus, asistența
socială și prestațiile sociale au efecte redistributive limitate
asupra diferitor grupuri expuse la risc, ceea ce sugerează o direcționare
necorespunzătoare. De asemenea, coordonarea insuficientă dintre
serviciile de ocupare a forței de muncă și serviciile sociale
(inclusiv la nivel regional și local) și sarcina administrativă
implicată de accesul la sistemele de garantare a venitului minim
îngreunează tranziția beneficiarilor de asistență socială
către reintegrarea pe piața muncii.
(16)
Spania a făcut progrese în privința
reformelor structurale pentru promovarea creșterii și a
competitivității, în mare măsură în conformitate cu
Programul național de reformă pentru 2013. Legea privind garantarea unității
pieței a fost adoptată în decembrie 2013, procesul complex de punere
în aplicare a acesteia fiind în curs. Legea privind antreprenoriatul,
adoptată în toamna anului 2013, a adus, de asemenea, îmbunătățiri
ale cadrului privind insolvența întreprinderilor, a introdus tipuri de
societăți mai flexibile și a raționalizat programele de susținere
a internaționalizării întreprinderilor. A fost extinsă
utilizarea procedurilor accelerate de acordare a licențelor, simplificând
astfel înființarea punctelor de vânzare cu amănuntul de mici
dimensiuni, și s-au luat măsuri suplimentare de facilitare a
acordării licențelor comerciale. Cu toate acestea, încă nu au
fost adoptate actele legislative secundare care să permită crearea de
societăți cu răspundere limitată prin intermediul unor ghișee
unice în termenele mai scurte prevăzute de legea privind antreprenoriatul
din 2013. În plus, este necesară continuarea examinării
reglementărilor care îngreunează dezvoltarea întreprinderilor,
inclusiv a sistemului de impozitare, având în vedere decalajul dintre Spania și
celelalte țări din zona euro în privința dimensiunilor
întreprinderilor. Reforma îndelung așteptată a serviciilor
profesionale a acumulat întârzieri, fiind necesară accelerarea acesteia.
Nu au fost luate măsuri pentru a elimina restricțiile privind înființarea
de puncte de vânzare cu amănuntul de mari dimensiuni. Este necesară
ameliorarea calității rezultatelor științifice obținute
de sistemul de cercetare și inovare din Spania, trebuie stimulată
cooperarea dintre sectorul public-privat și facilitată transpunerea
cercetării și inovării în produse comerciale. În 2013, guvernul
spaniol a adoptat o strategie națională pentru știință,
tehnologie și inovare, pentru care trebuie încă să se asigure
finanțarea publică. De asemenea, este încă în curs instituirea
Agenției publice pentru cercetare, care va avea rolul de a asigura
gestionarea eficientă a investițiilor publice în cercetare și
dezvoltare.
(17)
Au fost luate măsuri importante pentru soluționarea
deficitului tarifelor la energie electrică, în special prin reducerea
costurilor sistemului, deși impactul precis al reformei, în special asupra
energiei din surse regenerabile, încă nu este pe deplin clar. Guvernul
examinează modalitățile de a reduce la minimum efectele negative
de propagare ale insolvenței companiilor de autostrăzi asupra finanțelor
publice. Autoritățile au creat o bază de date care conține
indicatori economici, de mediu, legați de trafic și alți
indicatori, utilizați în analizele anterioare investițiilor în infrastructură,
dar încă nu au instituit un observator independent care să contribuie
la evaluarea viitoarelor proiecte majore de infrastructură. Asigurarea
unei concurențe reale în sectorul serviciilor de transport feroviar de
călători și de marfă continuă să se confrunte cu
obstacole tehnice și juridice, care împiedică utilizarea
eficientă a rețelei extinse de infrastructură.
(18)
Reforma administrației publice face progrese.
O reformă a administrației publice locale a fost adoptată în
decembrie 2013, iar punerea în aplicare a recomandărilor comitetului de
experți privind reforma administrației publice este în curs și
va continua în perioada 2014-2015. Reforma judiciară se află în
diferite stadii de realizare și/sau punere în aplicare și trebuie
finalizată. Printre eforturile recente de combatere a corupției se
numără legea privind transparența, accesul publicului la informații
și buna guvernanță, adoptată în decembrie 2013, precum și
două proiecte de lege privind supravegherea finanțării
partidelor și răspunderea înalților funcționari. Planul național
pentru 2012-2014 împotriva muncii fără forme legale și a
fraudelor din domeniul securității sociale este în curs de punere în
aplicare. De asemenea, Spania și-a extins rețeaua de acorduri internaționale
pentru a face schimb de informații relevante pentru stabilirea bazei de
impozitare și a lansat un proiect în colaborare cu societăți
private pentru a examina posibilitățile de a îmbunătăți
gestionarea sistemului de acordare a prestațiilor.
(19)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Spaniei și
a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru sustenabilitatea politicii bugetare și
socioeconomice a Spaniei, ci și de conformitatea acestora cu normele și
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții
a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de
Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în
recomandările 1-8 de mai jos.
(20)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Spaniei, iar avizul[10] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(21)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și prezenta evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de stabilitate prezentate de această țară.
Recomandările Consiliului formulate în temeiul articolului 6 din
Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1, 2, 3,
4, 6, 7 și 8 de mai jos.
(22)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice
adresate statelor membre a căror monedă este euro. Spania ar trebui
să vegheze la punerea în aplicare integrală și în timp util și
a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Spania să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să
consolideze strategia bugetară începând cu 2014, în special prin
descrierea integrală a măsurilor care stau la baza acesteia pentru
anul 2015 și pentru perioada ulterioară, să asigure corectarea
deficitului excesiv în mod sustenabil până în 2016, prin realizarea
efortului de ajustare structurală indicat în recomandarea Consiliului din
cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Pentru o corecție
durabilă a dezechilibrelor bugetare este necesară punerea în aplicare
credibilă a unor reforme structurale ambițioase menite să
amelioreze capacitatea de ajustare și să stimuleze creșterea și
ocuparea forței de muncă. După corectarea deficitului excesiv,
să urmărească, în vederea atingerii obiectivului pe termen
mediu, o ajustare structurală de cel puțin 0,5 % pe an sau mai mult
în condiții economice favorabile ori dacă acest lucru este necesar
pentru a asigura respectarea regulii privind gradul de îndatorare, pentru a
înscrie ponderea datoriei publice, în prezent ridicată, pe o traiectorie
descendentă susținută. Să se asigure că autoritatea
bugetară independentă nou instituită devine pe deplin operațională
cât mai curând și să garanteze punerea în aplicare integrală a
măsurilor de prevenire, de corectare și de asigurare a
conformității prevăzute de Legea organică privind
stabilitatea bugetară, la toate nivelurile de guvernare, inclusiv a
măsurilor privind eliminarea arieratelor comerciale în sectorul public.
Să realizeze, până în februarie 2015, o examinare sistematică a
cheltuielilor la toate nivelurile de guvernare, pentru a susține
îmbunătățirea continuă a eficienței și a
calității cheltuielilor publice. Să amelioreze în continuare
raportul cost-eficacitate în sectorul sănătății, în special
printr-o raționalizare suplimentară a cheltuielilor farmaceutice,
inclusiv în spitale, și prin consolidarea coordonării diferitelor
tipuri de îngrijire, menținând totodată accesibilitatea pentru
grupurile vulnerabile. Să adopte, până la sfârșitul anului 2014,
o reformă fiscală cuprinzătoare, pentru ca sistemul fiscal
să devină mai simplu și mai favorabil creșterii economice și
creării de locuri de muncă, protecției mediului și
stabilității veniturilor. În acest scop: să-și reorienteze
fiscalitatea către impozite care produc mai puține efecte de
denaturare, precum impozitele pe consum, taxele de mediu (de exemplu, pe
combustibil) și impozitele recurente pe proprietate; să elimine
cheltuielile fiscale ineficiente legate de impozitele pe venit pentru persoane
fizice și pentru societăți; să analizeze posibilitatea de a
reduce contribuțiile la asigurările sociale ale angajatorilor, în
special pentru locurile de muncă slab remunerate; să reducă în
continuare măsurile fiscale care favorizează îndatorarea
întreprinderilor; să ia măsuri pentru ca fiscalitatea să nu afecteze
buna funcționare a pieței interne a Spaniei. Să intensifice
lupta împotriva evaziunii fiscale.
2.           Să finalizeze reforma
din sectorul băncilor de economii, în ceea ce privește adoptarea
legislației secundare, și să încheie restructurarea
băncilor de economii deținute de stat, pentru a accelera redresarea
lor deplină și pentru a facilita reintrarea lor în proprietatea
privată. Să stimuleze eforturile băncilor de susținere a
unor rate solide ale capitalului, să monitorizeze activitatea Sareb pentru
a asigura o cedare rapidă a activelor, minimizând în același timp
costurile suportate de contribuabili. Să finalizeze măsurile în curs
pentru extinderea accesului IMM-urilor la finanțare, în special
măsurile vizând îmbunătățirea intermedierii financiare
nebancare. Să elimine blocajele rămase în cadrul privind insolvența
întreprinderilor, în special prin îmbunătățirea expertizei
administratorilor judiciari și a capacității sistemului judiciar
de a trata cazurile de insolvență, și să instituie un cadru
permanent privind insolvența persoanelor fizice.
3.           Să adopte noi
măsuri de reducere a segmentării pieței muncii, favorizând
crearea unor locuri de muncă durabile și de calitate, inclusiv prin
reducerea tipurilor de contracte și prin garantarea unui acces echilibrat
la drepturile de încetare a contactelor de muncă. Să continue să
monitorizeze cu regularitate reformele pieței muncii. Să promoveze o
evoluție a salariilor reale coerentă cu obiectivul de a crea locuri
de muncă. Să consolideze cerințele privind căutarea unui
loc de muncă legate de acordarea indemnizațiilor de șomaj.
Să îmbunătățească eficacitatea și direcționarea
politicilor active în domeniul pieței muncii, inclusiv a subvențiilor
pentru angajare, în special în beneficiul persoanelor care au un acces mai dificil
la încadrarea în muncă. Să consolideze coordonarea dintre piața
muncii și politicile privind educația și formarea. Să
accelereze modernizarea serviciilor publice de ocupare a forței de
muncă, pentru a asigura o consiliere personalizată eficace și servicii
adecvate de formare și de plasare a forței de muncă, acordând o
atenție deosebită șomerilor de lungă durată. Să
garanteze punerea în aplicare efectivă a cooperării public-privat în
cadrul serviciilor de plasare a forței de muncă înainte de sfârșitul
lui 2014 și să monitorizeze calitatea serviciilor oferite. Să
asigure funcționarea eficace a portalului unic pentru ocuparea forței
de muncă și să îl completeze cu măsuri suplimentare de susținere
a mobilității forței de muncă.
4.           Să pună în aplicare
Strategia privind șomajul și antreprenoriatul în rândul tinerilor
pentru perioada 2013-2016 și să-i evalueze eficacitatea. Să
furnizeze tinerilor oferte de bună calitate de locuri de muncă,
ucenicii și stagii și să amelioreze posibilitățile de
a sprijini tinerii șomeri neînregistrați, în conformitate cu
obiectivele unei garanții pentru tineret. Să pună în aplicare în
mod eficient noile programe educaționale pentru a îmbunătăți
calitatea învățământului primar și secundar. Să
amelioreze consilierea și sprijinul oferite grupurilor expuse riscului de
părăsire timpurie a școlii. Să sporească relevanța
pentru piața forței de muncă a învățământului
profesional și tehnic și a învățământului superior, în
special printr-o cooperare mai strânsă cu angajatorii și prin formarea
formatorilor și a consilierilor.
5.           Să pună în aplicare
Planul național de acțiune pentru incluziunea socială pentru
perioada 2013-2016 și să evalueze eficacitatea acestuia în ceea ce
privește toate obiectivele sale. Să consolideze capacitatea administrativă
și coordonarea dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și
serviciile sociale pentru a oferi modalități integrate de sprijinire
a persoanelor expuse la risc și să raționalizeze procedurile de
susținere a tranzițiilor de la sistemele de garantare a venitului
minim către integrarea pe piața muncii. Să direcționeze mai
bine sistemele de sprijin pentru familii și să ofere servicii de
calitate destinate familiilor cu venituri scăzute care au copii, pentru a
asigura caracterul progresiv și eficacitatea transferurilor sociale.
6.           Să asigure o punere în
aplicare ambițioasă și rapidă a Legii nr. 20/1013 privind
unitatea pieței, la toate nivelurile administrative. Să adopte,
până la sfârșitul anului 2014, o reformă ambițioasă a
serviciilor profesionale și a asociațiilor profesionale, definind
profesiile pentru care este necesară înregistrarea în cadrul unei organizații
profesionale, precum și transparența și răspunderea
organismelor profesionale, deschizând activitățile care sunt
rezervate în mod nejustificat și garantând unitatea pieței în ceea ce
privește accesul la serviciile profesionale și exercitarea acestora
în Spania. Să reducă suplimentar timpul necesar, costurile și
numărul procedurilor de înființare a unei întreprinderi. Să
abordeze restricțiile nejustificate privind înființarea de puncte de
vânzare cu amănuntul de mari dimensiuni, în special prin revizuirea
reglementărilor actuale privind amenajarea teritoriului. Să
identifice surse de finanțare pentru noua strategie națională
privind știința, tehnologia și inovarea și să
pună în funcțiune noua Agenție publică pentru cercetare.
7.           În urma reformei din 2013,
să garanteze eliminarea efectivă a deficitului sistemului de energie
electrică începând din 2014, inclusiv prin adoptarea unor măsuri
structurale suplimentare, dacă va fi necesar. Să abordeze problema
insolvenței companiilor de autostrăzi, reducând la minimum costurile
suportate de stat. Să stabilească, până la sfârșitul anului
2014, un observator independent care să contribuie la evaluarea viitoarelor
proiecte majore de infrastructură. Să ia măsuri pentru
asigurarea unei concurențe efective în domeniul serviciilor de transport
feroviar de marfă și de călători.
8.           Să pună în
aplicare, la toate nivelurile de guvernare, recomandările comitetului
pentru reforma administrației publice. Să consolideze mecanismele de
control și să mărească transparența deciziilor
administrative, în special la nivel regional și local. Să finalizeze și
să monitorizeze îndeaproape măsurile în curs pentru a combate economia
paralelă și munca fără forme legale. Să finalizeze
adoptarea reformelor în curs privind structura sistemului judiciar și
harta judiciară și să asigure punerea în aplicare a reformelor
adoptate.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 410 final.
[4]               P7_TA(2014)0128
și P7_TA(2014)0129.
[5]               JO L 140, 27.5.2013, p. 11.
[6]               C(2013) 8003 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 80 final.
[10]             Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/31

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Spaniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Spaniei pentru 2017
   (2017/C 261/08)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Spania ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Spania ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară al Spaniei pentru 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Spania în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Spania în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 22 februarie 2017. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Spania se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care au relevanță transfrontalieră. Mai precis, excedentele de cont curent se traduc într-o reducere a datoriilor externe nete ale Spaniei, care totuși rămân considerabile și expun țara la schimbări de atitudine pe piață. Datoria sectorului privat a scăzut semnificativ, în special în cazul întreprinderilor, dar datoria gospodăriilor se menține la un nivel ridicat. Creșterea economică a devenit principalul factor pentru reducerea datoriei, dar riscurile pentru sustenabilitatea bugetară se mențin ridicate pe termen mediu. Este deosebit de important să se ia măsuri pentru reducerea riscului ca dezechilibrele să aibă efecte adverse asupra economiei spaniole și, având în vedere dimensiunea și relevanța transfrontalieră a acesteia, asupra uniunii economice și monetare. Sectorul financiar a continuat să manifeste un grad ridicat de stabilitate, ca urmare a procesului de restructurare prin care trece în prezent, a costurilor scăzute de finanțare și a redresării economice. S-au creat multe locuri de muncă în ultimii ani, iar șomajul înregistrează o diminuare rapidă, deși se menține la un nivel foarte ridicat. Reformele de pe piața forței de muncă și moderarea salariilor au fost, în ultimii ani, factori importanți pentru numărul mare de locuri de muncă create și pentru competitivitate.

               (4)

               Spania și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 la 28 aprilie 2017, iar la 29 aprilie 2017 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Spania face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2017, Spania intenționează să corecteze deficitul excesiv până în 2018, în conformitate cu Decizia Consiliului din 8 august 2016 de notificare a Spaniei în vederea luării unor măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru remedierea situației de deficit excesiv (denumită în continuare „Decizia Consiliului din 8 august 2016”). Se prevede că deficitul global va continua să scadă, ajungând la 0,5 % din PIB în 2020. Conform prognozelor din Programul de stabilitate pentru 2017, la calcularea cărora s-a ținut cont și de materializarea datoriilor contingente în legătură cu autostrăzile și cu sectorul financiar, cheltuielile se vor ridica la aproape 0,4 % din PIB în 2017 și la aproape 0,2 % din PIB în 2018. Se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu care constă în realizarea unei poziții bugetare echilibrate în termeni structurali nu va fi atins în perioada acoperită de Programul de stabilitate pentru 2017. Se prognozează că soldul structural recalculat (5) va ajunge la -1,9 % din PIB în 2020. Conform prognozelor din Programul de stabilitate pentru 2017, ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 98,8 % în 2017, la 97,6 % în 2018 și la 92,5 % în 2020. Ipotezele macroeconomice formulate în Programul de stabilitate pentru 2017 sunt plauzibile până în 2018 și devin relativ favorabile ulterior. În general, realizarea planificată a obiectivelor continuă să se bazeze pe o perspectivă economică puternică, ceea ce comportă totuși anumite riscuri. Alte riscuri pentru realizarea obiectivelor bugetare au legătură cu un anumit grad de incertitudine referitor la impactul măsurilor fiscale recente. De asemenea, dacă se ține seama de materializarea probabilă a datoriilor contingente (care nu sunt incluse în previziunile Comisiei din primăvara anului 2017), Programul de stabilitate pentru 2017 se bazează pe o limitare a cheltuielilor considerabil mai mare decât cea indicată în previziunile Comisiei din 2017 și 2018. În sfârșit, măsurile necesare pentru sprijinirea, în 2018, a atingerii obiectivelor de deficit planificate nu au fost detaliate suficient.

               (7)

               La 8 august 2016, Consiliul a cerut Spaniei să pună capăt situației de deficit excesiv până în 2018 și, în special, să reducă deficitul public la 4,6 % din PIB în 2016, la 3,1 % din PIB în 2017 și la 2,2 % din PIB în 2018. Conform previziunilor actualizate ale Comisiei din primăvara anului 2016, această îmbunătățire a soldului public corespunde unei deteriorări a soldului structural de 0,4 % din PIB în 2016 și unei îmbunătățiri de 0,5 % din PIB atât în 2017, cât și în 2018. Deficitul global de 4,5 % din PIB pe care Spania l-a atins în 2016 se situează sub obiectivul fixat în Decizia Consiliului din 8 august 2016. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, deficitul global ar urma să scadă, în cazul în care politicile rămân neschimbate, mai întâi la 3,2 % din PIB în 2017 și apoi la 2,6 % din PIB în 2018, adică să depășească cu 0,1 % și, respectiv, cu 0,4 % din PIB obiectivele de deficit global prevăzute în Programul de stabilitate pentru 2017 și cele stabilite de Consiliu. Spre deosebire de Programul de stabilitate pentru 2017, în previziunile Comisiei nu s-a luat în calcul materializarea datoriilor contingente menționate mai sus. Se estimează că în 2016-2017 efortul bugetar cumulativ va fi asigurat la limită, dar că în 2018 acesta nu se va înscrie în cerințele din Decizia Consiliului din 8 august 2016, în cazul în care politicile rămân neschimbate. În plus, Consiliul a cerut Spaniei, în august 2016, să ia măsuri pentru îmbunătățirea cadrului său fiscal-bugetar, dar în Programul de stabilitate pentru 2017 nu s-a indicat niciun plan de consolidare a contribuției pe care regula referitoare la cheltuieli prevăzută în Legea privind stabilitatea o are în ceea ce privește asigurarea sustenabilității finanțelor publice. În ansamblu, Consiliul este de părere că vor fi necesare măsuri suplimentare, mai ales începând cu 2018, pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere și, în special, îndeplinirea condițiilor din decizia Consiliului din 8 august 2016.

               (8)

               Spania nu dispune încă de un cadru de politici clare și coerente pentru achizițiile publice, prin care să asigure respectarea legislației, un nivel ridicat de concurență și eficiența economică, mai ales prin mecanisme eficace de control ex ante și ex post, prin mai multă transparență și printr-o mai bună coordonare a autorităților și entităților contractante la toate nivelurile administrației. Guvernul a prezentat în 2017 câteva măsuri care vor îmbunătăți sistemul de supraveghere a achizițiilor publice și care așteaptă în prezent aprobarea parlamentului.

               (9)

               Spania a înregistrat progrese în domeniul anticorupției, cu precădere în ceea ce privește transparența procesului decizional administrativ și, mai concret, în ceea ce privește promulgarea de legi referitoarea la transparența finanțării partidelor, la declarațiile de avere și la conflictul de interese. Accentul se mută în prezent pe punerea în aplicare a respectivelor măsuri. Cu toate acestea, în ciuda unui val de investigații în cazuri de corupție la nivel local și regional, nu există nicio strategie preventivă special concepută pentru aceste niveluri de administrație prin care să se atenueze riscurile de corupție și nu se dispune de o strategie preventivă comună pentru toate nivelurile administrației. Alte lipsuri, cum ar fi lacunele din legislația pentru protecția denunțătorilor, gradul de independență al recent creatului Oficiu al Conflictelor de Interese și nereglementarea activității de lobby, nu au făcut încă obiectul vreunei monitorizări specifice. O altă problemă constă în faptul că procedurile judiciare sunt tergiversate în cazurile de corupție. Codul de procedură penală a fost modificat în 2015 pentru a limita timpul alocat investigațiilor și a reduce întârzierile nejustificate în procedurile penale. Însă acest lucru ar putea crește riscul ca termenele procedurale să nu fie suficiente pentru soluționarea cazurilor de corupție complexe, dacă dispozițiile care permit perioade de prelungire se dovedesc a fi restrictive.

               (10)

               În ciuda unei rate TVA standard care corespunde mediei Uniunii și a unui deficit de încasare a TVA-ului redus și în scădere, veniturile din TVA realizate de Spania sunt relativ scăzute. Această situație se datorează în special faptului că în Spania se aplică la o scară extinsă scutiri sau rate reduse la diverse produse și servicii. Drept urmare, Spania a înregistrat cel mai mare decalaj pe motiv de politici din Uniune în 2014 (59 %, față de media Uniunii de aproximativ 44 %). La fel, veniturile pe care Spania le obține din impozitele și taxele de mediu sunt printre cele mai scăzute din Uniune, în pofida unor măsuri luate în ultimii ani, în special în sectorul energetic. Prin impozitarea poluării și a consumului de resurse se pot genera mai multe venituri și importante avantaje pentru societate și mediu. De asemenea, normele sunt dispersate, ceea ce duce la o abordare eterogenă în ceea ce privește anumite impozite și taxe de mediu la nivel regional. În ceea ce privește cheltuielile, guvernul a însărcinat AIReF, instituția fiscal-bugetară independentă a Spaniei, să efectueze o analiză a cheltuielilor în care să fie luate în considerare toate nivelurile administrației publice. Analiza poate fi utilă pentru reperarea acelor domenii în care necesarul de cheltuieli poate fi satisfăcut printr-o utilizare mai eficientă a resurselor.

               (11)

               S-au creat multe locuri de muncă în ultimii ani, cu sprijinul unor reforme ale pieței forței de muncă și ca urmare a moderării salariilor. Rata șomajului s-a diminuat rapid, dar continuă să fie printre cele mai ridicate din Uniune, mai ales în rândul tinerilor și al persoanelor slab calificate, ceea ce presupune riscuri de retragere de pe piața forței de muncă. Aproape jumătate din persoanele aflate în șomaj stau fără un loc de muncă peste un an. Spania întreprinde măsuri pentru sprijinirea tinerilor, în special prin extinderea criteriilor de eligibilitate ale Garanției pentru tineret (6), și pentru consolidarea sprijinului individual acordat șomerilor de lungă durată. Eficacitatea acestora depinde în egală măsură de eficiența serviciilor publice regionale de ocupare a forței de muncă. Cooperarea acestora cu serviciile sociale mai poate fi intensificată, în scopul de a se îmbunătăți furnizarea unor servicii extinse către persoanele aflate în căutarea unui loc de muncă și, în special, către șomerii de lungă durată și beneficiarii sistemelor de garantare a unui venit. În același timp, s-ar putea îmbunătăți cooperarea dintre serviciile publice de ocupare a forței de muncă și angajatori, îndeosebi prin majorarea proporției de posturi vacante gestionate de serviciile de ocupare a forței de muncă.

               (12)

               Rata de angajare pe durată determinată din Spania este una dintre cele mai ridicate din Uniune și numeroase contracte temporare au o durată foarte scurtă. Ratele de trecere de la un contract cu durată determinată la un contract cu durată nedeterminată sunt foarte scăzute în comparație cu media Uniunii. Utilizarea la scară mare a contractelor cu durată determinată este asociată cu o creștere mai lentă a productivității (inclusiv oportunități mai rare de formare la locul de muncă), condiții de lucru mai precare și riscuri de sărăcie mai mari. Se pare că reformele întreprinse de curând pe piața forței de muncă au avut un efect ușor pozitiv în ceea ce privește reducerea segmentării dintre contractele cu durată nedeterminată și contractele cu durată determinată, iar acțiunile desfășurate în prezent pentru consolidarea inspecțiilor din domeniul muncii dau rezultate pozitive în ceea ce privește rezolvarea problemei reprezentate de recurgerea abuzivă la contracte cu durată determinată. Cu toate acestea, piața forței de muncă din Spania prezintă în continuare câteva caracteristici care ar putea descuraja angajările pe bază de contracte cu durată nedeterminată, cum ar fi lipsa de securitate în cazul litigiilor născute în urma concedierilor și, în paralel, plățile compensatorii relativ mari în cazul lucrătorilor angajați pe bază de contracte cu durată nedeterminată. Mai mult, sistemul de stimulente pentru angajări continuă să fie dispersat și să nu fie îndreptat cu eficacitate spre promovarea contractelor de muncă pe durată nedeterminată. Deși de curând a fost înființat un grup de lucru pentru calitatea ocupării forței de muncă, Spania nu a elaborat încă un plan cuprinzător de combatere a segmentării de pe piața forței de muncă, după cum au convenit în 2014 guvernul și partenerii sociali.

               (13)

               Continuă să existe disparități între diferitele regiuni și sisteme în ceea ce privește condițiile pe care populația trebuie să le îndeplinească pentru a beneficia de sistemele de garantare a unui venit și în ceea ce privește legătura dintre măsurile de activare și de protecție. Anumite grupuri vulnerabile nu sunt incluse în regimurile de garantare a unui venit. Eficacitatea limitată a acestor sisteme se explică parțial prin disparitățile majore dintre diferitele sisteme regionale de garantare a unui venit minim – la nivel de adecvare și condiții de acces – și prin fragmentarea sistemului național de prestații – alcătuit din mai multe sisteme care se ocupă cu diverse categorii de persoane aflate în căutarea unui loc de muncă și care sunt gestionate de administrații diferite. Fragmentarea creează întreruperi la acordarea de sprijin către cei care au nevoie de el și stânjenește oferirea unor parcursuri integrate. Ca răspuns la numeroasele provocări, se află în curs de realizare un studiu în care se analizează eficacitatea sistemelor naționale și regionale de ajutor pentru venit. Prestațiile pentru familii sunt orientate necorespunzător. Mai mult, dacă se ia în considerare impactul creditelor fiscale, sistemul de beneficii fiscale este, în general, ușor regresiv. În plus, utilizarea serviciilor de îngrijire a copiilor crește puternic pe măsura venitului familial, ceea ce lasă să se înțeleagă că există obstacole în calea accesului părinților cu venituri scăzute la aceste servicii. Furnizarea serviciilor de îngrijire pe termen lung se îmbunătățește, dar diferă de la o regiune la alta, iar nevoile actuale continuă să nu fie satisfăcute.

               (14)

               Rezultatele slabe ale sistemului de învățământ au efecte negative asupra potențialului de creștere a productivității pe termen mai lung în Spania. În ciuda unor îmbunătățiri semnificative survenite în ultimii ani, rata de abandon școlar timpuriu continuă să se numere printre cele mai ridicate din Uniune. Există diferențe importante de la o regiune la alta în ceea ce privește abandonul școlar timpuriu și rezultatele elevilor, în special la nivel de competențe de bază. În regiunile cu bune rezultate, printre factorii unui învățământ școlar reușit se numără formarea cadrelor didactice și sprijinul individual acordat elevilor. Rata de repetare a anului școlar din Spania este a doua cea mai mare din Uniune, ceea ce ridică riscul de părăsire timpurie a școlii, reduce speranța de absolvire și afectează cheltuielile de școlarizare. Capacitatea de inserție profesională a absolvenților de învățământ terțiar continuă să fie relativ scăzută. Cooperarea cu întreprinderile pe teme de educație și cercetare continuă să se lovească de obstacole precum mobilitatea redusă a studenților și a cadrelor universitare, oportunitățile restrânse de stagii, lipsa de stimulente și rigiditatea sistemului de administrare a universităților.

               (15)

               Spania și-ar putea mări productivitatea și competitivitatea dacă ar promova mai mult cercetarea și inovarea. Cu toate acestea, rezultatele inovării au continuat să se degradeze și în prezent se află la un nivel mai scăzut decât în 2007, iar decalajul dintre Spania și media Uniunii a crescut în timp. Rezultatele slabe ale inovării coincid cu scăderea cheltuielilor private cu cercetarea și dezvoltarea și indică lipsuri în cadrul de guvernanță aplicabil cercetării și inovării. La începutul anului 2017 a început să funcționeze Agenția de Stat pentru Cercetare, care se ocupă cu gestionarea fondurilor de stat pentru cercetare și inovare. Nu există deocamdată o planificare multianuală sistematică a bugetelor pentru programele de sprijin. De asemenea, nu are loc o verificare sistematică a eficacității programelor de sprijin, care să permită îmbunătățirea modului în care aceste programe sunt concepute și realizate. Ca urmare a lipsei de stimulente și a rigidității sistemului de administrare a universităților, cooperarea dintre sectorul public și cel privat continuă la rândul ei să fie slabă, iar mobilitatea cercetărilor între sectorul public și cel privat este redusă. Coordonarea diferitelor niveluri ale administrației nu este optimă, ceea ce face ca politicile naționale să nu funcționeze în deplină sinergie cu politicile regionale.

               (16)

               Firmele mici din Spania tind să aibă o productivitate semnificativ mai mică decât firmele similare din alte state membre mari. Dat fiind că în Spania predomină firmele mici, impactul acestei situații asupra productivității economiei în ansamblu este semnificativ. Dacă s-ar înlătura barierele de care se lovesc societățile comerciale în etapa de creare, de funcționare și de creștere, s-ar mări atât investițiile, cât și productivitatea. Guvernul spaniol a adoptat în ultimii ani mai multe măsuri pentru a înlesni crearea de întreprinderi și creșterea acestora. Pentru ca respectivele reforme să dea toate rezultatele scontate, este esențial ca ele să fie consolidate și realizate pe deplin. Legea privind unitatea pieței, adoptată în 2013, a contribuit la evitarea costurilor suplimentare suportate de întreprinzători din cauza diferențelor substanțiale și a suprapunerilor dintre prevederile juridice aplicabile întreprinderilor în diferitele regiuni. Faptul că, atunci când încearcă să obțină despăgubiri pentru barierele din calea accesului la piață, întreprinderile recurg tot mai des la mecanismul de reclamații prevăzut în respectiva lege indică o posibilă nevoie ca procedurile de autorizare să fie simplificate și mai mult. Coordonarea dintre administrațiile publice relevante, inclusiv la nivel de întâlniri sectoriale, necesită mai multe eforturi. Această coordonare este esențială dacă se dorește ca prin legislația existentă și viitoare de la toate nivelurile să fie îndepărtate barierele inutile la intrarea pe piață, inclusiv pentru noile modele de afaceri din economia colaborativă. În sectorul comerțului cu amănuntul, intrarea pe piață continuă să fie obstrucționată inutil de regimul dublei autorizări la care sunt supuse unitățile de desfacere cu amănuntul. Este posibil ca dezvoltarea echilibrată a economiei colaborative să fie stânjenită inutil de cerințele pentru accesul la piață prevăzute în legislația regională privind serviciile de închirieri de autovehicule cu șofer și serviciile de închiriere de locuințe pe termen scurt. În primele luni ale anului 2017, Spania a luat măsuri pentru a valorifica legea privind unitatea pieței, exemple fiind ghidul de punere în aplicare a legii, care a fost adoptat de curând, și culegerea publicată de bune și rele practici de aplicare a legii.

               (17)

               Reglementarea serviciilor profesionale continuă să fie relativ restrictivă. Se acordă selectiv drepturi protecționiste („activități rezervate”) anumitor prestatori de servicii, în timp ce alți prestatori cu calificări relevante similare sunt excluși. Într-un număr mare de profesii există cerința obligatorie de apartenență la o asociație profesională. În cazul profesiilor de inginer-constructor, arhitect și ghid turistic, gradul de restricție este mai mare în Spania decât media ponderată a Uniunii. Acest grad este mai mic decât media Uniunii în cazul profesiilor de consilier în proprietate intelectuală și de avocat, chiar dacă accesul la ultima dintre aceste profesii este restricționat în Spania mai mult decât în cazul oricărei alte meserii. Proiectul de act normativ referitor la serviciile profesionale, care prevede, printre altele, raționalizarea apartenenței la o asociație profesională, nu a fost încă adoptat. Această reformă definește, de asemenea, o mai mare transparență și răspundere a organismelor profesionale, deschiderea activităților al căror acces este limitat în mod nejustificat și păstrarea unității pieței în ceea ce privește accesul la serviciile profesionale și exercitarea acestora în Spania.

               (18)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Spaniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017, Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Spaniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Spania, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (19)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Spania să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure respectarea deciziei Consiliului din 8 august 2016, luând, printre altele, măsuri de consolidare a cadrului fiscal-bugetar și a cadrului juridic al achizițiilor publice. Să efectueze o analiză cuprinzătoare a cheltuielilor, în scopul reperării unor eventuale domenii în care s-ar putea cheltui cu mai multă eficiență.

               2.

               Să consolideze coordonarea dintre serviciile regionale de ocupare a forței de muncă, serviciile sociale și angajatori, pentru a satisface mai bine nevoile persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și nevoile angajatorilor. Să ia măsuri pentru promovarea angajărilor pe bază de contracte cu durată nedeterminată. Să elimine disparitățile și fragmentarea sistemelor de garantare a unui venit și să îmbunătățească sistemele de sprijin pentru familii, inclusiv accesul la servicii de calitate în materie de îngrijire a copiilor. Să mărească relevanța învățământului terțiar pentru piața forței de muncă. Să elimine disparitățile regionale în ceea ce privește rezultatele învățământului, în special prin consolidarea formării cadrelor didactice și a sprijinului individual acordat elevilor.

               3.

               Să asigure investiții adecvate și susținute în cercetare și inovare și să amelioreze guvernanța acestui domeniu la toate nivelurile administrației. Să asigure punerea în aplicare deplină și promptă a legii privind unitatea pieței, în vederea legislației existente și viitoare.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Soldul ajustat ciclic excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

      (6)  Recomandarea Consiliului din 22 aprilie 2013 privind înființarea unei garanții pentru tineret (JO C 120, 26.4.2013, p. 1).

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea băncii centrale europene din 14 decembrie 2009 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (BCE/2009/26)

text:
               18.12.2009

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 308/1

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE

   din 14 decembrie 2009
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
   (BCE/2009/26)
   2009/C 308/01
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Conturile Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale sunt supuse auditării de către auditori externi independenți, desemnați la recomandarea Consiliului guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul actualilor auditori externi ai Central Bank and Financial Services Authority of Ireland s-a încheiat după auditarea aferentă exercițiului financiar 2008. Din acest motiv, este necesar să se numească auditori externi începând cu exercițiul financiar 2009.

               (3)

               Central Bank and Financial Services Authority of Ireland a selectat Deloitte & Touche în calitate de auditor extern pentru exercițiile financiare 2009-2011,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă numirea Deloitte & Touche în calitate de auditor extern al Central Bank and Financial Services Authority of Ireland pentru exercițiile financiare 2009-2011.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 14 decembrie 2009.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET