title: Recomandarea Consiliului din 6 decembrie 2007 privind un manual pentru autoritățile polițienești și de securitate privind cooperarea cu ocazia evenimentelor majore care au o dimensiune internațională

text:
               22.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 314/4

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 6 decembrie 2007
   privind un manual pentru autoritățile polițienești și de securitate privind cooperarea cu ocazia evenimentelor majore care au o dimensiune internațională
   (2007/C 314/02)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Manualul privind securitatea pentru uzul autorităților și serviciilor polițienești cu ocazia evenimentelor internaționale cum ar fi reuniunile Consiliului European, precum și Manualul privind cooperarea între statele membre în vederea prevenirii comiterii de acte teroriste cu ocazia Jocurilor Olimpice și a altor evenimente sportive comparabile,
   întrucât:

               (1)

               Obiectivul Uniunii Europene este, printre altele, acela de a le oferi cetățenilor un nivel ridicat de siguranță, într-un spațiu de libertate, de securitate și de justiție, prin realizarea unei acțiuni comune între statele membre în domeniul cooperării polițienești.

               (2)

               Statele membre găzduiesc frecvent evenimente majore care au o dimensiune internațională.

               (3)

               Autoritățile de aplicare a legii dintr-un stat membru care se ocupă de un eveniment major care are o dimensiune internațională trebuie să asigure securitatea evenimentului, atât din perspectiva ordinii publice cât și din perspectiva combaterii terorismului. În funcție de natura evenimentului (politic, sportiv, social, cultural sau de altă natură) o perspectivă poate fi mai relevantă decât cealaltă și poate fi abordată de către alte autorități, dar ambele perspective trebuie luate în considerare.

               (4)

               Este important ca autoritățile competente să poată utiliza un instrument practic, care să ofere orientări și idei bazate pe experiența și pe bunele practici dobândite în cursul evenimentelor anterioare.

               (5)

               Manualul ar trebui revizuit și actualizat, după caz, în conformitate cu experiența ulterioară și cu evoluția ulterioară a celor mai bune practici,

         RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE:

               (1)

               să își intensifice cooperarea, în special cooperarea practică și punerea în comun de informații între autoritățile competente pentru asigurarea securității publice cu ocazia evenimentelor majore care au o dimensiune internațională organizate în statele membre ale Uniunii Europene;

               (2)

               în acest scop, să se asigure că Manualul pentru autoritățile polițienești și de securitate privind cooperarea cu ocazia evenimentelor majore care au o dimensiune internațională, anexat la prezenta recomandare, este pus la dispoziția autorităților competente corespunzătoare.

      Adoptată la Bruxelles, 6 decembrie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         Alberto COSTA

      ANEXĂ

         MANUAL PENTRU AUTORITĂȚILE POLIȚIENEȘTI ȘI DE SECURITATE PRIVIND COOPERAREA CU OCAZIA EVENIMENTELOR MAJORE CARE AU O DIMENSIUNE INTERNAȚIONALĂ

                     I.

                  INTRODUCERE

                     I.1.

                  Scop

                     I.2.

                  Principii de bază

                     II.

                  GESTIONAREA INFORMAȚIEI

                     II.1.

                  Puncte de contact

                     II.1.1.

                  Puncte de contact permanente

                     II.1.2.

                  Puncte de contact pentru eveniment

                     II.2.

                  Schimbul de informații

                     II.3.

                  Evaluarea amenințărilor și analiza riscurilor

                     III.

                  GESTIONAREA EVENIMENTULUI

                     III.1.

                  Responsabilitățile autorităților și serviciilor implicate din statul organizator

                     III.2.

                  Menținerea ordinii publice și a securității

                     III.2.1.

                  Ordinea publică și securitatea

                     III.2.2.

                  Tratamentul infracțiunilor

                     III.2.3.

                  Amenințări teroriste

                     III.3.

                  Cooperarea operațională cu alte state membre

                     III 3.1.

                  Cooperarea transfrontalieră

                     III.3.2.

                  Sprijin operațional

                     III.3.3.

                  Ofițeri de legătură

                     III.3.4.

                  Observatorii

                     III.3.5.

                  Mecanisme financiare și echipament

                     III.3.6.

                  Planul de comunicare

                     III.4.

                  Strategia media

                     III.5.

                  Instruire, formare și exerciții

                     IV.

                  EVALUAREA

                     IV.1.

                  Evaluarea referitoare la eveniment

                     IV.2.

                  Evaluarea strategică

                     ANEXA A

                  Formular standard de cerere de trimitere a ofițerilor de legătură sau a altor ofițeri care să ofere alte tipuri de sprijin operațional

                     ANEXA B

                  Analiza de risc privind potențialii manifestanți și alte grupuri

                     ANEXA C

                  Formularul standard pentru schimbul de informații referitoare la persoane care reprezintă o amenințare teroristă

                     ANEXA D

                  Formularul standard pentru schimbul de informații referitoare la grupuri care reprezintă o amenințare teroristă

                     ANEXA E

                  Documente de referință

                     ANEXA F

                  Puncte de contact permanente privind ordinea publică
               I.   INTRODUCERE
         I.1.   Scop
         Scopul prezentului manual este să servească drept instrument practic, care să furnizeze orientări și idei pentru autoritățile de aplicare a legii din Europa, responsabile cu securitatea în cursul evenimentelor majore care au o dimensiune internațională [cum ar fi Jocurile Olimpice și alte evenimente sportive importante (1), evenimente sociale importante sau reuniuni politice la nivel înalt, cum ar fi, bunăoară, reuniunile la nivel înalt ale G8]. În consecință, principiile prevăzute în acest manual se aplică numai în cazul în care este oportun și util, precum și cu respectarea deplină a legislației naționale. De asemenea, acestea nu ar trebui să aducă atingere mecanismelor prevăzute în acorduri bilaterale sau memorandumuri de înțelegere.
         Acest manual reprezintă un document evolutiv, care urmează să fie modificat și adaptat în conformitate cu experiența ulterioară și cu evoluția bunelor practici (a se vedea IV.2 Evaluare strategică).
         Manualul privind securitatea pentru uzul autorităților și serviciilor polițienești cu ocazia evenimentelor internaționale cum ar fi reuniunile Consiliului European, precum și Manualul privind cooperarea între statele membre în vederea prevenirii comiterii de acte teroriste cu ocazia Jocurilor Olimpice și a altor evenimente sportive comparabile au fost integrate în versiunea actuală a prezentului manual. Autoritățile de aplicare a legii care se ocupă de un eveniment major care are o dimensiune internațională trebuie să asigure securitatea evenimentului, atât din perspectiva ordinii publice, cât și din perspectiva combaterii terorismului. În funcție de natura evenimentului (politic, sportiv, social, cultural sau de altă natură) o perspectivă poate fi mai relevantă decât cealaltă și poate fi abordată de către alte autorități, dar ambele perspective trebuie luate în considerare.
         I.2.   Principii de bază
         Aplicarea legii și menținerea ordinii ar trebui să se orienteze după principiile legalității, proporționalității și moderației, acordând preferință abordării cu cel mai puțin pronunțat caracter de intruziune. Ori de câte ori este posibil, ar trebui aleasă o abordare polițienească de neescaladare pe bază de dialog, de gestiune negociată a spațiului public și de parteneriat.
         Autoritățile de aplicare a legii ale statelor membre responsabile cu asigurarea securității cu ocazia evenimentelor majore care au o dimensiune internațională, în special cu ocazia evenimentelor politice, trebuie să urmărească în primul rând respectarea drepturilor omului, în special a dreptului la libera exprimare a opiniilor și a dreptului de asociere pașnică, în conformitate cu Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. Ar trebui să se împiedice, în cea mai mare măsură posibilă, intervenția persoanelor sau grupurilor ale căror obiective sau acțiuni includ violența sau alte acte de natură infracțională.
         Deși statul membru gazdă este principalul responsabil cu asigurarea securității evenimentului, dat fiind caracterul internațional al acestuia, toate celelalte state membre și organismele competente ale Uniunii Europene (UE) au responsabilitatea de a acorda asistență și sprijin pentru asigurarea acestei securități.
         II.   GESTIONAREA INFORMAȚIEI
         II.1.   Puncte de contact
         II.1.1.   Puncte de contact permanente
         În conformitate cu Acțiunea comună 97/339/JAI a Consiliului din 26 mai 1997 referitoare la cooperarea în domeniul ordinii și siguranței publice (2), cel puțin un punct de contact permanent trebuie stabilit de către fiecare stat membru.
         Coordonatele și alte informații pertinente privind punctul (punctele) de contact permanent(e) ar trebui să fie furnizate Secretariatului General al Consiliului (a cărui adresă de email figurează în anexa F) pentru a fi transmise către statele membre. Orice modificări relevante privind punctul (punctele) de contact ale unui stat membru ar trebui să fie raportate în același mod.
         Fiecare punct de contact permanent ar trebui să poată îndeplini următoarele standarde:

                     —

                     disponibilitate 24 de ore din 24 (în măsura necesară, înainte de eveniment, pe durata acestuia și după încheierea sa),

                     —

                     să dispună de personal cu suficiente competențe lingvistice, în cel puțin o altă limbă a instituțiilor UE,

                     —

                     să fie echipat cu linii de comunicare operaționale în permanență și structuri informaționale incluzând telefon, fax și e-mail, asigurate prin criptare în cazul în care acest lucru este justificat, precum și să dispună de acces la internet,

                     —

                     să dispună de suficiente capacități de traducere pentru schimbul de informații.

               II.1.2.   Puncte de contact pentru eveniment
         Pentru fiecare eveniment major care are o dimensiune internațională, fiecare stat membru ar trebui să desemneze unul sau mai multe puncte de contact legate de eveniment. În funcție de legislația națională sau de structuri, acesta (acestea) poate (pot) fi același (aceleași) cu (punctul) punctele de contact permanent(e). Fiecare punct de contact pentru eveniment ar trebui să fie în măsură să îndeplinească standardele menționate anterior.
         Statul membru organizator informează punctul (punctele) de contact permanent(e) ale celorlalte state membre (a se vedea anexa F) cu privire la detaliile punctului (punctelor) de contact pentru eveniment. Fiecare stat membru informează ulterior statul membru organizator în legătură cu propriul său punct (propriile sale puncte) de contact pentru acel eveniment.
         Atribuțiunile punctului (punctelor) de contact pentru eveniment pot include facilitarea:

                     —

                     colectării și analizării informațiilor naționale, precum și pe cele ale altor state membre, țări terțe, organisme competente ale Uniunii Europene și alte surse de informații,

                     —

                     controlului de calitate privind forma și conținutul,

                     —

                     stabilirii unor linii de comunicații fiabile și eficiente între participanții importanți — la nivel național și internațional — fiind preferate liniile sigure,

                     —

                     schimbului de informații prin liniile de comunicații sigure existente,

                     —

                     schimburilor de informații în cooperare cu alte state membre, țări terțe, organisme competente ale Uniunii Europene și alte instituții intenționale,

                     —

                     difuzării informațiilor analizate către serviciile lor de securitate, autoritățile polițienești și alte servicii, atât serviciile statului organizator, precum și autoritățile și serviciile altor state membre și organisme competente ale Uniunii Europene, după caz,

                     —

                     punerii la dispoziția statului membru organizator a unui sistem de evaluare a amenințărilor și de analiză a riscului privind posibilii manifestanți și alte grupări,

                     —

                     observarea și evaluarea evenimentului și consecințelor acestuia.

               II.2.   Schimbul de informații
         Un stat membru ar trebui să transmită fără întârziere informațiile pe care autoritățile sale naționale le consideră pertinente pentru securitatea unui eveniment în alt stat membru autorității omoloage din statul membru respectiv. Atunci când transmit informații, statele membre ar trebui să fie conștiente de obligațiile lor sub aspectul confidențialității.
         Schimbul de informații ar trebui organizat prin canalele și structurile de comunicare existente. Schimbul de informații incluzând datele personale ar trebui realizat cu stricta respectare a dispozițiilor legislației naționale și internaționale precum și ale tratatelor aplicabile în fiecare caz (3).
         Acesta ar trebui facilitat de către punctele de contact ale statelor membre implicate.
         După prelucrare, informațiile colectate ar trebui difuzate autorităților și serviciilor competente. Contactele dintre serviciile de securitate, autoritățile și serviciile polițienești din diferite state membre pot fi coordonate și organizate prin punctele de contact ale acestora.
         Punctul (punctele) de contact din statul membru organizator ar trebui să faciliteze colectarea, analiza și schimbul de informații pertinente privind evenimentul cu celelalte state membre, țări terțe și organisme competente ale UE sau cu alte instituții intenționale. Informațiile pot include, printre altele:

                     —

                     informații obținute înaintea evenimentului, care pot afecta cursul evenimentului sau menținerea ordinii publice și securității în general,

                     —

                     persoane implicate în organizații teroriste, acțiuni teroriste sau alte activități infracționale majore, care ar putea fi indirect legate de terorism,

                     —

                     nivelul amenințării la adresa persoanelor oficiale (șefi de stat și de guvern, membri ai Parlamentului sau alte personalități), sportivi, vizitatori sau spectatori și locuri de desfășurare. Pe lângă statul membru gazdă, care are responsabilitatea principală, toate celelalte state membre ar trebui să contribuie în mod independent cu informații pertinente cu privire la aceste persoane,

                     —

                     alte informații privind obiectivele și interesele statelor membre ale Uniunii Europene sau ale unor țări terțe în țara organizatoare, cu scopul mai bunei protejări a acestora,

                     —

                     informații referitoare la potențiali manifestanți și alte grupări,

                     —

                     informații obținute sau solicitate pe parcursul evenimentului, referitoare la persoane suspecte de a fi comis o infracțiune, inclusiv numele acestora, data nașterii, locul de reședință, antecedente, circumstanțele arestării și/sau descrierea exactă a infracțiunii,

                     —

                     informații privind legislația aplicabilă și politica poliției privind punerea în aplicare a legii (în alte state membre sau în țări terțe),

                     —

                     incidente și rapoarte de evaluare, precum și contribuții la acestea.

               II.3.   Evaluarea amenințărilor și analiza riscurilor
         O evaluare corespunzătoare și în timp util a amenințărilor (legate de terorism, ordinea publică, criminalitatea organizată și altele) la adresa evenimentelor internaționale este de o importanță vitală în ceea ce privește securitatea. Pe lângă evaluarea specifică a amenințării relevante, ar trebui efectuată o analiză a colectării, evaluării și difuzării informațiilor pertinente pentru securitate privind o anumită situație particulară.
         În afară de informațiile aflate la dispoziția statului organizator, informații și evaluări furnizate de alte state membre vor sta la baza analizelor. La un stadiu cât mai timpuriu al evenimentului internațional, fiecare punct de contact ar trebui să transmită punctului de contact omolog din statul membru organizator o evaluare permanentă a amenințării, cu privire la persoane sau grupuri ce urmează să călătorească către locul evenimentului și care ar putea fi considerate ca o amenințare posibilă la adresa menținerii ordinii publice, și/sau securității (cum ar fi potențiali manifestanți cunoscuți și alte grupări). Evaluarea ar trebui transmisă statului membru organizator, precum și altor țări afectate — de exemplu, țărilor de tranzit sau țărilor învecinate.
         Această analiză poate fi structurată în conformitate cu analiza-cadru prevăzută în anexele B, C și D. În cazul în care astfel de informații nu sunt disponibile, statul organizator ar trebui informat în consecință. Statele membre ar trebui să transmită informațiile respective statului organizator, cât mai repede posibil prin mijloace corespunzătoare folosind linii de comunicare sigure.
         Europol poate, în conformitate cu mandatul său și cu Convenția privind înființarea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol) (4), să furnizeze informații și analize pertinente, precum și să redacteze evaluări generale ale amenințărilor pe baza contribuțiilor statelor membre. Aceste informații ar trebui să fie disponibile într-un stadiu cât mai timpuriu. În cazul în care astfel de informații nu sunt disponibile, statul organizator poate fi informat în consecință.
         Selectarea măsurilor de securitate adecvate, necesare și corespunzătoare ar trebui să se bazeze pe evaluarea amenințării, acoperind probabilitatea un, precum și pe analiza riscurilor.
         Din aceste motive, statul organizator responsabil, sprijinit acolo unde este cazul de alte state membre și de organismele competente ale Uniunii Europene, ar trebui să redacteze o evaluare actualizată a amenințărilor și o analiză actualizată a riscurilor, cel târziu cu șase luni înainte de evenimentul respectiv. Pe măsură ce data evenimentului se apropie, informațiile ar trebui actualizate în mod periodic. O analiză lunară ar trebui transmisă în fiecare dintre ultimele trei luni dinaintea evenimentului și, în cazul în care este necesar, săptămânal înainte de eveniment. Organismele și statele care contribuie ar trebui să facă schimb de astfel de evaluări și analize.
         Pe parcursul evenimentului, ar trebui emise rapoarte zilnice privind situația. Rapoartele ar trebui să se bazeze pe informații furnizate de către statul organizator, alte state membre și de către organismele competente ale Uniunii Europene. Evaluarea nivelului riscurilor existente ar trebui să aibă la bază cele mai recente informații furnizate de serviciile polițienești vizitatoare sau de punctele de contact pentru eveniment. Informațiile ar trebui să fie complete, în măsura permisă de sursele disponibile.
         III.   GESTIONAREA EVENIMENTULUI
         III.1.   Responsabilitățile autorităților și serviciilor implicate din statul organizator
         Autoritatea competentă a statului membru organizator ar trebui să întocmească un plan operațional global pe baza căruia sunt întocmite toate planurile detaliate ulterioare. Aceasta ar trebui să stabilească, de asemenea, o serie de planuri care să acopere nivelul politic (strategic), precum și nivelul operațional global (operațional) și nivelul efectiv al desfășurării pe teren (tactic). Procedura de planificare ar trebui să înceapă cât mai devreme posibil.
         Înaintea unui eveniment, statul membru organizator ar trebui să asigure faptul că rolurile tuturor autorităților și serviciilor implicate sunt bine definite și că responsabilitățile lor sunt comunicate tuturor părților interesate.
         Statul membru organizator poate întocmi un tabel general care să reflecte toate procesele implicate și participanții cheie (de exemplu organizarea reuniunii, asigurarea securității, menținerea ordinii publice, serviciile judiciare, serviciile sociale și de prevenire, serviciile medicale, transportul public și alte aspecte de infrastructură). Această „schemă” ar putea fi un instrument folositor pentru vizualizarea cadrului planificării precum și pentru a asigura faptul că toate procesele necesare sunt acoperite.
         Un grup coordonator de proiect pentru eveniment poate fi stabilit, incluzând reprezentanți ai tuturor autorităților și serviciilor implicate. Grupul ar trebui să se reunească în mod periodic înainte de eveniment, pe durata acestuia și după încheierea sa, pentru a asigura luarea în mod coerent și coordonat a deciziilor sunt luate. Asigurarea liniilor de comunicare eficiente între toate autoritățile și serviciile ar trebui să reprezinte o responsabilitate principală a grupului.
         Autoritățile și serviciile responsabile ar trebui să asigure prezența resurselor materiale, tehnice și umane indispensabile pentru îndeplinirea sarcinilor stabilite cu eficiența, calitatea și rapiditatea necesare. O bază de date cuprinzând toate resursele disponibile și punctele de contact corespunzătoare ar fi un instrument foarte util pentru statele membre organizatoare.
         Autoritățile polițienești ale statelor membre organizatoare ar trebui să asigure faptul că toate acordurile și aranjamentele necesare privind eforturile polițienești au fost încheiate cu organizatorul real al evenimentului. Organizatorul este principalul responsabil pentru eveniment și, în funcție de natura evenimentului, ar trebui întocmită o listă a cerințelor de îndeplinit. Aranjamentele pot include, printre altele:

                     —

                     locurile de desfășurare a evenimentului unde nu ar trebui să se producă nicio tulburare a ordinii publice (locul reuniunilor, hotelurile),

                     —

                     controlul la intrare și eventual un perimetru de securitate, precum și atribuirea răspunderii pentru fiecare dintre acestea,

                     —

                     măsuri de securitate care urmează să fie întreprinse de organizator, de exemplu, supravegherea video internă,

                     —

                     schimbul de informații complete și permanent actualizate privind delegații și alți participanți la eveniment (nume, funcție, durata șederii, cazare, transport etc.),

                     —

                     măsuri privind protecția personalităților și securitatea hotelurilor.

               III.2.   Menținerea ordinii pubilce și a securității
         III.2.1.   Ordinea publică și securitatea
         În conformitate cu principiile de bază stabilite în secțiunea I.2, autoritățile competente ale statelor membre organizatoare ar trebui să stabilească o politică globală clară pentru abordarea polițienească în cursul evenimentelor internaționale. Această politică globală poate include elemente cum ar fi:

                     —

                     acțiuni ale poliției care să garanteze protecția manifestațiilor pașnice,

                     —

                     poliția ar trebui, prin intermediul dialogului și cu ajutorul unui nivel de pregătire credibil, să mențină inițiativa și astfel să limiteze sau să împiedice revoltele sau tulburări mai importante,

                     —

                     poliția ar trebui, la aprecierea sa și atunci când este cazul, să demonstreze un nivel scăzut de vizibilitate a poliției și un nivel ridicat de toleranță privind adunările și manifestațiile pașnice,

                     —

                     arestările ar trebui efectuate în scopul urmăririi penale sau detenției temporare etc., în conformitate cu legislația națională,

                     —

                     eforturile poliției ar trebui, în general, să se concentreze asupra grupărilor care plănuiesc instigarea la tulburări ale ordinii publice sau manifestă intenția de a proceda astfel,

                     —

                     ar trebui promovată cooperarea cu alte state membre, țări terțe, organisme ale UE și alte instituții internaționale în domenii relevante cum ar fi frontierele.

               Statul membru care organizează mai mult de un eveniment pe teritoriul său ar trebui să asigure că armonizarea în cea mai mare măsură posibilă a politicii poliției privind punerea în aplicare a legii. După caz, politica poate fi, de asemenea, coordonată cu politicile altor state membre.
         Autoritățile competente ale statului membru organizator ar trebui să inițieze într-un stadiu incipient un dialog cu persoanele și grupurile (inclusiv grupurile activiste și manifestanții), autoritățile locale, serviciile de infrastructură competente, populația locală și alți participanți-cheie, pentru a asigura că adunările și manifestațiile legitime se desfășoară într-o manieră pașnică. Dialogul ar trebui să aibă la bază o responsabilitate comună. Acesta ar trebui să fie inițiat într-un stadiu de pregătire incipient și utilizat ca instrument înainte de eveniment, pe durata acestuia și după încheierea sa.
         Stabilirea unei rețele constructive bazate pe respect reciproc va servi la prevenirea tulburărilor potențiale și ca un instrument de mediere în situații de conflict.
         Structurile sau echipele de dialog ar trebui stabilite la nivel național și ar trebui să ia în considerare diferitele culturi ale diferitelor state membre în pregătirea și punerea în aplicarea a sarcinilor lor (5).
         Ar trebui stabilite canale de comunicare între autoritățile competente și diversele organizații, asociații civile și reprezentanți ai manifestanților. Organizatorii manifestațiilor și toate părțile interesate ar trebui informați cu privire la:

                     —

                     aspecte practice — de exemplu cazare și logistică,

                     —

                     legislația aplicabilă relevantă privind manifestația, libertatea de exprimare, nesupunerea civilă etc.,

                     —

                     politica poliției privind punerea în aplicare a legii în chestiuni în cazul cărora poate fi manifestată discreție și instrucțiuni privind utilizarea forței de către poliție,

                     —

                     punctele de contact în cadrul poliției și altor autorități competente.

               Difuzarea acestor informații în diferite limbi este o măsură care ar trebui să fie luată în considerare (de exemplu, prin intermediul dosarelor, a site-urilor web). Informațiile ar trebui furnizate vizitatorilor străini prin aceste puncte de contact.
         III.2.2.   Tratamentul infracțiunilor
         Agențiile de aplicare a legii din statele membre ar trebui — în conformitate cu legislația aplicabilă și politicile declarate — să vizeze un proces de cercetare penală sistematică, îndreptat spre infracțiunile comise în legătură cu manifestații violente sau alte tulburări ale ordinii publice în cursul unui eveniment major.
         Toate infracțiunile definite și care pot fi dovedite ar trebui, în principiu și în deplină conformitate cu legislația națională, să ducă la urmărirea penală în țara organizatoare sau de către autoritățile juridice competente într-o altă țară. În cazul în care nu este posibilă punerea în aplicare imediată a legii în statul membru organizator, celelalte state membre ar trebui să depună toate eforturile pentru a își identifica și urmări penal propriii lor resortisanți în conformitate cu legislația națională, probele existente și circumstanțele fiecărui caz.
         Statul membru organizator ar trebui să ia măsurile necesare pentru ca suficiente resurse să fie disponibile în vederea arestărilor și în vederea cercetării infracțiunilor și ca suficiente spații să fie puse la dispoziție pentru custodia și detenția în arest preventiv. Este recomandabil să se facă un plan pentru cel mai rău caz posibil, cu un număr sporit de manifestanți.
         În consecință, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să fie pregătite să gestioneze un volum de muncă sporit și ar trebui să aibă capacitatea adecvată pentru:

                     —

                     a lua decizii rapide privind utilizarea arestului preventiv,

                     —

                     a lua decizii rapide privind măsurile de cercetare, solicitând decizia unei instanțe judecătorești,

                     —

                     a urmări în justiție un număr sporit de cauze penale,

                     —

                     a răspunde solicitărilor legale din partea altor state membre.

               III.2.3.   Amenințări teroriste
         Datorită faptului că UE și unele state membre ale acesteia sunt actori importanți ai politicii internaționale, UE și statele membre ale acesteia sunt susceptibile de a fi ținte ale teroriștilor internaționali cu motivații de ordin religios sau politic. În afară de teroriștii internaționali care pot ataca UE sau statele sale membre cu ocazia evenimentelor majore, există posibilitatea atacului din partea grupurilor sau organizațiilor teroriste care se află pe teritoriul UE sau al statelor membre ale acesteia.
         Obiectivele unor astfel de atacuri teroriste ar putea fi evenimentul însuși, personalitățile, reprezentanții politici ai UE, delegațiile naționale ale statelor membre sau publicul participant la eveniment. Prezența mijloacelor de informare în masă internaționale reprezintă un aspect important din punctul de vedere al autorilor acestor acțiuni, deoarece aceasta oferă o platformă de prezentare a ideologiei grupului sau organizației.
         Pentru prevenirea atacurilor teroriste, informațiile referitoare la grupurile și organizațiile teroriste sunt esențiale și ar trebui să fie disponibile în permanență. Prin urmare, este important ca statul membru organizator și agențiile sale de aplicare a legii să facă schimb de informații în general și într-o manieră adecvată evenimentului. Agențiile de aplicare a legii ar trebui să decidă care grupuri teroriste, organizații teroriste sau persoane pot prezenta importanță și să își verifice propriile baze de date în funcție de eveniment. În plus, toate statele membre ar trebui să contribuie în mod independent cu informații pertinente cu privire la acele grupuri, organizații și persoane.
         Selectarea măsurilor de securitate adecvate, necesare și corespunzătoare ar trebui să se bazeze pe evaluarea amenințării, precum și pe analiza riscurilor.
         III.3.   Cooperarea operațională cu alte state membre
         III.3.1.   Cooperarea transfrontalieră
         Cooperarea transfrontalieră va fi necesară atunci când statul membru organizator și țările implicate pun în aplicare un regim de frontieră comun și flexibil pentru intensificarea eforturilor poliției în regiunile frontaliere, adaptate în funcție de situația concretă sau amenințare. După caz, ar trebui desfășurate patrule și controale preventive, comune sau coordonate.
         Pentru statele membre care aplică părțile pertinente ale acquis-ului Schengen, articolele 23-31 din Codul frontierelor Schengen (6) privind reintroducerea temporară a controlului la frontieră la frontierele interne poate să fie un instrument util care să împiedice deplasarea la locul evenimentului a persoanelor sau grupurilor considerate ca prezentând o amenințare potențială pentru menținerea ordinii publice și/sau a securității.
         Prin urmare, ar trebui pregătite măsurile necesare pentru punerea în aplicare rapidă și eficientă a potențialelor măsuri de expulzare.
         III.3.2.   Sprijin operațional
         Statul membru organizator poate, în conformitate cu legislația națională (7), să solicite desfășurarea de ofițeri de poliție sau ai serviciilor de informații pentru sprijin operațional din partea unui alt stat membru pentru un anumit eveniment. O solicitare detaliată de sprijin operațional, incluzând o listă a motivelor cererii, ar trebui efectuată într-un un stadiu cât mai timpuriu posibil. În acest scop, un model de formular este prevăzut în anexa A.
         În funcție de tipul de sprijin solicitat, ofițerul (ofițerii) numit (numiți) ar trebui să dispună de cunoștințele necesare și de o experiență relevantă pentru sarcinile desemnate.
         Orice sprijin operațional oferit de ofițeri străini ar trebui inclus în planurile operaționale ale autorităților competente ale statului membru organizator. În consecință, ofițerii străini ar trebui să:

                     —

                     fie incluși cât mai mult posibil în structura de informații operaționale,

                     —

                     fie informați cu privire la planurile operaționale și la politicile relevante, inclusiv la instrucțiunile privind utilizarea forței etc. într-una dintre limbile lor de lucru,

                     —

                     aibă ocazia de a se familiariza cu locul și forțele de poliție desfășurate, etc. înainte de eveniment,

                     —

                     participe la toate sesiunile de informare (atunci când acestea sunt relevante pentru sarcinile lor și când informarea se desfășoară într-o limbă pe care o înțeleg), și

                     —

                     atunci când este cazul, să fie incluși în mod activ în desfășurarea polițienească pe teren.

               Autoritățile competente organizatoare sunt responsabile pentru securitatea fizică a ofițerilor străini. Este responsabilitatea ofițerilor străini să asigure faptul că acțiunile lor nu generează conflicte care nu sunt necesare, pericole sau riscuri nejustificate.
         Atunci când sunt trimiși pe teren, ofițerii străini ar trebui întotdeauna să raporteze și — de regulă — să fie sub supravegherea membrilor autorităților competente ale țării gazdă, care sunt informați în mod corespunzător cu privire la planul operațional și sunt în măsură să comunice într-o limbă pe care ofițerii străini o înțeleg. Liniile de comunicare dintre ofițerii străini, punctul (punctele) de contact ale țării gazdă, conducerea forțelor de poliție desfășurate și alți participanți cheie ar trebui să fie eficientă și complet funcțională pe parcursul evenimentului și, în limitele necesare, de asemenea, înainte și după eveniment.
         III.3.3.   Ofițerii de legătură (8)

         La cererea statului membru organizator, fiecare stat membru sau organism competent al UE/alt organism competent poate numi ofițeri de legătură pentru un eveniment atunci când acest lucru se justifică. Solicitările de trimitere a ofițerilor de legătură ar trebui să fie efectuate cât mai devreme posibil, cel târziu cu șase săptămâni înainte de eveniment. În acest scop, un model de formular este prevăzut în anexa A.
         Statele membre interesate pot solicita o invitație pentru a trimite un ofițer de legătură către statul membru organizator.
         Ofițerii de legătură pot fi schimbați în conformitate cu acordurile bilaterale dintre statul membru organizator și alte state membre implicate.
         Ofițerul de legătură ar trebui numit cel târziu cu două săptămâni înainte de eveniment, moment în care ar trebui să înceapă cooperarea. Statul organizator ar trebui, în strânsă cooperare cu celelalte state membre, să decidă cu privire la numirea și sarcinile ofițerilor de legătură prin punctele lor de contact.
         Ofițerul de legătură, în funcție de competențele sale, poate fi detașat în (oricare dintre) punctul (punctele) de contact ale țării gazdă pentru a asigura comunicarea cu statul său de origine, caz în care ar trebui să îi fie furnizate mijloace de comunicare adecvate de către statul membru organizator.
         Ofițerii de legătură ar trebui să aibă un rol de consultanță și asistență. Ofițerii de legătură străini nu ar trebui să fie înarmați și nu au nici o autoritate polițienească oficială în statul gazdă (9) În funcție de atribuțiunile lor specifice, ofițerii de legătură ar trebui să aibă o experiență adecvată în menținerea ordinii publice sau în domeniul luptei împotriva terorismului și, în special, ar trebui să aibă:

                     —

                     cunoștințe aprofundate privind organizațiile și autoritățile lor naționale,

                     —

                     o experiența adecvată în menținerea ordinii publice în cursul evenimentelor importante,

                     —

                     acces la toate sursele de informații utile din țara lor de origine, inclusiv informații privind grupările extremiste și alte grupări relevante, din partea poliției și a din alte surse pertinente,

                     —

                     capacitatea de a organiza activități intensive de colectare a informațiilor la nivel național înainte de eveniment și în timpul acestuia și de a analiza informațiile pertinente,

                     —

                     bune cunoștințe privind limba (limbile) de lucru alese de statul membru organizator.

               Ofițerii de legătură ar trebui ca, imediat după sosirea lor, să se prezinte la punctul de contact care le-a fost desemnat, pentru clarificări privind sarcinile și mandatul care le-au fost atribuite. Statul membru organizator va organiza acest proces de acreditare.
         III.3.4.   Observatorii
         Statele membre pot, cu acceptul statului membru organizator, să trimită observatori pentru a acumula experiență în domeniul securității și al menținerii ordinii publice în cursul evenimentelor internaționale în vederea evenimentelor viitoare din țările lor de origine. În cazul în care se solicită acest lucru, observatorul poate să își aducă aportul la evaluarea efectuată de către statul membru organizator.
         Observatorilor ar trebui să le fie permis, în cea mai mare măsură posibilă, să asiste la sesiunile de planificare, informări, reuniunile de coordonare, desfășurările operaționale și alte activități, pentru a maximiza beneficiile vizitei. Observatorii ar trebui ca, imediat după sosirea lor, să se prezinte la punctul de contact care le-a fost atribuit. Statul membru organizator va organiza acest proces de acreditare.
         III.3.5.   Mecanisme financiare și echipament
         Statul membru organizator ar trebui, de regulă, să acopere costurile de cazare și de subzistență ale ofițerilor străini invitați care se deplasează înspre teritoriul său. Costurile călătoriei sunt de regulă suportate de țara de origine.
         Toate costurile legate de observatorii trimiși în statul membru organizator ar trebui suportate de statul care i-a trimis. Statul membru organizator poate furniza, dacă este posibil, mijloacele de comunicare necesare și alte facilități pentru observatori.
         Statul membru organizator poate obține sprijin din partea altor state membre cu privire la furnizarea temporară de echipamente sau alte resurse atunci când este posibil, prin acorduri bilaterale/multilaterale.
         III.3.6.   Planul de comunicare
         O bună circulație a informațiilor între autoritățile polițienești și alte servicii ar trebui să fie asigurată pe baza unui plan de comunicare detaliat. Toate părțile implicate din statul membru organizator ar trebui să dezvolte o strategie comună de comunicare, pentru a evita suprapunerile sau difuzarea de informații incomplete.
         Pentru evitarea lacunelor în cunoștințe (de exemplu, limba) ar trebui să existe o integrare a ofițerilor de legătură sau a altui personal în planul de comunicare.
         Alte forțe (de exemplu, serviciile de pompieri, serviciile de salvare) ar trebui, de asemenea, să fie integrate în comunicare.
         III.4.   Strategia media
         Pentru a asigura o acoperire mediatică precisă și în timp util a evenimentelor internaționale, ar trebui pusă în aplicare o strategie definită în prealabil privind relațiile cu mijloacele de comunicare în masă înainte de eveniment, pe durata acestuia și după încheierea sa.
         Mijloacele de comunicare în masă ar trebui să beneficieze de cel mai mare grad de libertate posibil pentru acoperirea evenimentului, protejând astfel dreptul la libera exprimare a opiniilor, în conformitate cu Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale. Strategia mediatică ar trebui să fie axată pe deschidere și transparență.
         Pentru a asigura o acoperire mediatică coordonată, se recomandă ca un singur punct de contact să fie numit pentru mijloacele de comunicare în masă. Cu mult înainte de eveniment, statul membru organizator ar trebui să stabilească o strategie mediatică globală care să includă, printre altele:

                     —

                     desemnarea punctului de contact pentru mijloacele de comunicare în masă care va direcționa mass-media către purtătorii de cuvânt competenți,

                     —

                     desemnarea ariei de competență a fiecărui purtător de cuvânt, și

                     —

                     informațiile care să fie transmise publicului privind măsurile polițienești și măsurile care urmează a fi luate în caz de tulburări ale ordinii publice.

               III.5.   Instruire, formare și exerciții
         Dezvoltarea programului european de instruire, formare și exerciții (ITE) are la bază acorduri strategice internaționale și proceduri și metode de lucru dezvoltate în comun. Prin participarea la activitățile ITE, responsabilii oficiali, echipele, organizațiile și țările se por pregăti pentru evenimente cum ar fi cele descrise în acest manual (10).
         Evenimentele majore, astfel cum sunt ele definite în acest manual, implică aspecte internaționale și transfrontaliere și solicită:

                     —

                     schimbul de informații între statele membre privind evenimentul (gestionarea informației),

                     —

                     cunoștințe privind organizarea poliției în statul membru organizator,

                     —

                     dobândirea unei experiențe referitoare la evenimente majore și schimburile de informații astfel obținute: seminarii referitoare la experiența dobândită și studii de caz.

               Elementele anterioare pot fi utilizate ulterior, ca aport, permițând acestui manual să fie în permanență actualizat și ameliorat.
         Colegiul European de Poliție (CEPOL) are un rol de exercitat în dezvoltarea, proiectarea și aplicarea în practică a ITE. Atunci când este posibil, activitățile ITE ar trebui integrate în procesele și produsele existente ale CEPOL.
         IV.   EVALUAREA
         IV.1.   Evaluarea referitoare la eveniment
         Statul membru organizator ar trebui să inițieze o evaluare a activităților de securitate pe durata evenimentului, precum și a altor factori relevanți. Toți membrii personalului cheie ar trebui să fie invitați la evaluare, care ar trebui să se bazeze pe planificarea anterioară a evenimentului. În procesul de evaluare, statul membru organizator poate utiliza evaluările din partea altor state membre, dar acest lucru ar trebui să fie convenit în prealabil.
         Statul membru organizator ar trebui să întocmească un raport de evaluare, îndată ce evenimentul a luat sfârșit. Atunci când au intervenit incidente de orice natură, raportul de evaluare ar trebui să includă, de asemenea, un raport privind incidentul.
         În urma evenimentului, ar trebui să aibă loc o sesiune de informare și un raport de evaluare generală privind aspectele de securitate relevante care decurg din aceasta. Acest raport ar trebui să se refere în special la tulburările ordinii publice (sau la absența acestora), amenințări și incidente teroriste, infracțiuni, grupuri implicate și experiența dobândită.
         Raportul și experiența dobândită ar trebui să stea la baza procesului ITE (a se vedea III.5). CEPOL ar trebui să asigure punerea în aplicarea în cadrul ITE a experienței dobândite la nivel internațional. Statele membre individuale sunt responsabile pentru punerea în aplicare a acestora la nivel național. Raportul va fi distribuit de către CEPOL academiilor naționale de poliție.
         Raportul ar trebui distribuit prin (punctul) punctele de contact pentru eveniment către organismele competente ale Uniunii Europene și alte organisme și țări implicate sau interesate, în scopul de a se asigura că experiența dobândită sau recomandările sunt puse la dispoziția viitorilor organizatori de evenimente majore care au o dimensiune internațională.
         IV.2.   Evaluarea strategică
         Pentru a împărtăși experiența dobândită și cele mai bune practici, o reuniune la nivel de experți ar trebui să aibă loc ori de câte ori este necesar, organizată de grupul de lucru competent al Consiliului.
         Participanții ar trebui să fie ofițeri superiori de poliție cu experiență în menținerea legii și ordinii publice în cursul evenimentelor majore care au o dimensiune internațională. Unul dintre subiectele unor astfel de reuniuni la nivel de experți ar trebui să fie dezvoltarea în continuare și completarea acestui manual în lumina experiențelor din cele mai recente evenimente.

         ANEXA A
         FORMULAR STANDARD DE CERERE DE TRIMITERE A OFIȚERILOR DE LEGĂTURĂ SAU A ALTOR OFIȚERI CARE SĂ OFERE ALTE TIPURI DE SPRIJIN OPERAȚIONAL

                     1.

                     Tipul de sprijin solicitat (ofițer de legătură, polițist fizionomist, mediator etc.)

                     2.

                     Eveniment(e)

                     3.

                     Perioada

                     4.

                     Locul misiunii

                     5.

                     Descrierea atribuțiilor (cât mai detaliat posibil)

                     6.

                     Competențe lingvistice (limbile în care se lucrează în locul în care se desfășoară evenimentul)

                     7.

                     Alte competențe specifice (cunoștințe despre anumite grupuri, experiență de mediere etc.)

                     8.

                     Sarcini de îndeplinit înainte de sosire:

                                 —

                                 comunicarea cu statul de origine,

                                 —

                                 colectarea unor tipuri specifice de informații,

                                 —

                                 alte sarcini.

                     9.

                     Mijloace de comunicare (telefon mobil, internet)

                     10.

                     Alte tipuri de echipamente solicitate

                     11.

                     Vă rugăm să răspundeți până la data de:

         ANEXA B
         ANALIZA DE RISC PRIVIND POTENȚIALII MANIFESTANȚI ȘI ALTE GRUPURI

                     1.

                     Numele grupului cunoscut și susceptibil să manifesteze sau să tulbure în alt mod desfășurarea evenimentului

                     2.

                     Compoziția, numărul membrilor

                     3.

                     Semne distinctive (ținuta, embleme, steaguri, slogane sau alte caracteristici externe)

                     4.

                     Natura grupului (violent — există un risc de tulburare a ordinii publice?)

                     5.

                     Metode de manifestație și/sau metode de intervenție

                     6.

                     Organizarea internă și funcționarea grupului:

                                 —

                                 conducere,

                                 —

                                 mijloace de comunicare,

                                 —

                                 alte informații privind structura grupului.

                     7.

                     Legături cu alte grupuri (naționale sau internaționale)

                     8.

                     Membri implicați anterior în incidente relevante:

                                 —

                                 tipul incidentului,

                                 —

                                 locul (țara),

                                 —

                                 în mod individual sau într-un grup,

                                 —

                                 condamnări în legătură cu cele menționate anterior, conform legislației naționale.

                     9.

                     Comportament:

                                 —

                                 față de serviciile și acțiunile poliției,

                                 —

                                 față de populația locală,

                                 —

                                 utilizarea de arme,

                                 —

                                 consum de alcool sau de droguri,

                                 —

                                 purtarea de măști,

                                 —

                                 tip de comportament cu ocazia diferitelor tipuri de evenimente.

                     10.

                     Legături cu mass-media și atitudinea față de aceasta (strategia media, purtător de cuvânt etc.)

                     11.

                     Pagini de internet și panouri de afișaj etc.

                     12.

                     Alegerea itinerariului de călătorie

                     13.

                     Mijloace de transport

                     14.

                     Alegerea cazării

                     15.

                     Durata șederii

                     16.

                     Informații furnizate de către ofițerii de legătură în terțe țări referitoare la posibili manifestanți sau activiști din aceste țări

                     17.

                     Alte informații pertinente

                     18.

                     Surse de informații și analize ale acurateței și credibilității informației furnizate

         ANEXA C

         ANEXA D

         ANEXA E
         DOCUMENTE DE REFERINȚĂ

                     —

                     Convenția privind înființarea Oficiului European de Poliție (Convenția Europol) (JO C 316, 27.11.1995, p. 2)

                     —

                     Acțiunea comună 97/339/JAI a Consiliului din 26 mai 1997 referitoare la cooperarea în domeniul ordinii și siguranței publice (JO L 147, 5.6.1997, p. 1)

                     —

                     Protocolul de integrare a acquis-ului Schengen în cadrul Uniunii Europene (JO C 340, 10.11.1997, p. 93)

                     —

                     Tratatul de la Nisa, Declarația privind locul de desfășurare a Consiliilor europene (JO C 80, 10.3.2001, p. 85)

                     —

                     Decizia 2001/264/CE a Consiliului din 19 martie 2001 de adoptare a regulamentului de securitate al Consiliului (JO L 101, 11.4.2001, p. 1)

                     —

                     Rezoluția Consiliului din 4 decembrie 2006 privind un manual actualizat de recomandări pentru cooperarea polițienească internațională și de măsuri pentru prevenirea și ținerea sub control a violenței și dezordinii legate de meciurile de fotbal de anvergură internațională care implică cel puțin un stat membru (JO C 322, 29.12.2006, p. 1)

                     —

                     Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1)

                     —

                     Tratatul între Regatul Belgiei, Regatul Țărilor de Jos și Marele Ducat al Luxemburgului privind poliția transfrontalieră din 8 iunie 2004

                     —

                     Convenția între Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Regatul Țărilor de Jos și Republica Austria privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în combaterea terorismului, a criminalității transfrontaliere și a migrației ilegale (Tratatul de la Prüm) (documentul nr. 16382/06 al Consiliului)

                     —

                     Manualul de orientare privind gestionarea conflictelor (documentul nr. 7047/01 al Consiliului)

                     —

                     Concluziile adoptate de Consiliu și de reprezentanții guvernelor statelor membre la 13 iulie 2001 privind securitatea la reuniunile Consiliului European și alte evenimente comparabile (documentul nr. 10916/01 al Consiliului)

                     —

                     Lista de control privind măsurile posibile cu ocazia Consiliilor Europene și a altor evenimente comparabile (documentul nr. 11572/01 al Consiliului)

                     —

                     Informare strategică privind Consiliile Europene și alte evenimente comparabile — Analiza riscurilor (documentul nr. 11694/01 al Consiliului)

                     —

                     Concluziile sub-grupului de lucru EUCPN JAI 82 din 27 noiembrie 2001 (documentul nr. 14917/01 al Consiliului)

                     —

                     Manual pentru uzul autorităților și serviciilor polițienești cu ocazia evenimentelor internaționale precum reuniunile Consiliului European (documentul nr. 12637/02 al Consiliului)

                     —

                     Securitatea la reuniunile Consiliului European și alte evenimente comparabile — Cooperarea internațională la Consiliul European de la Laeken (documentul nr. 9029/02 al Consiliului)

                     —

                     Manualul privind securitatea pentru Consiliile Europene și alte evenimente similare (documentul nr. 9069/02 al Consiliului)

                     —

                     Securitatea la reuniunile Consiliului European (documentul nr. 11836/02 al Consiliului)

                     —

                     Manual privind cooperarea între statele membre în vederea prevenirii comiterii de acte teroriste cu ocazia Jocurilor Olimpice și a altor evenimente sportive comparabile (documentul nr. 5744/04 al Consiliului)

                     —

                     Strategia Uniunii Europene de combatere a terorismului (documentul nr. 14469/05 al Consiliului)

                     —

                     Sprijinul acordat de Europol statelor membre — Evenimente sportive internaționale majore (număr de dosar Europol: 2570-50r1)

         ANEXA F
         PUNCTE DE CONTACT PERMANENTE PRIVIND ORDINEA PUBLICĂ

            [articolul 3 litera (b) din Acțiunea comună 97/339/JAI (JO L 147, 5.6.1997, p. 1)]

         Actualizările ar trebui transmise la adresa: pcwp@consilium.europa.eu

                     SM

                     Serviciu

                     Adresă

                     Telefon

                     Fax

                     E-mail

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  Recomandări pentru cooperarea polițienească internațională în legătură cu meciurile internaționale de fotbal sunt prevăzute într-un manual separat: a se vedea Rezoluția Consiliului privind un manual actualizat de recomandări pentru cooperarea polițienească internațională și de măsuri pentru prevenirea și ținerea sub control a violenței și dezordinii legate de meciurile de fotbal de anvergură internațională, care implică cel puțin un stat membru (JO C 322, 29.12.2006, p. 1).

         (2)  JO L 147, 5.6.1997, p. 1.

         (3)  Articolul 46 din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen din 14 iunie 1985 între guvernele statelor uniunii economice Benelux, Republica Federală Germania și Republica Franceză privind eliminarea treptată a controalelor la frontierele comune ale acestora (Convenția Schengen) (JO L 239, 22.9.2000, p. 19) și articolul 26 din Convenția între Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Marele Ducat al Luxemburgului, Regatul Țărilor de Jos și Republica Austria privind intensificarea cooperării transfrontaliere, în special în combaterea terorismului, a criminalității transfrontaliere și a migrației ilegale (Tratatului de la Prüm).

         (4)  JO C 316, 27.11.1995, p. 2.

         (5)  Elemente enumerate la pagina 3 din Concluziile subgrupului de lucru EUCPN JAI 82 din 27 noiembrie 2001.

         (6)  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod Comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1).

         (7)  Inclusiv articolul 26 din Tratatul de la Prüm.

         (8)  A se vedea punctul II alineatul (1) litera (c) din Concluziile adoptate de Consiliu și de reprezentanții guvernelor statelor membre la 13 iulie 2001 privind securitatea la reuniunile Consiliului European și alte evenimente comparabile.

         (9)  Articolul 2 din Acțiunea comună 97/339/JAI.

         (10)  Responsabilitatea pentru activitățile ITE (de instruire, formare și exerciții) îi revine statului membru pe teritoriul căruia se desfășoară evenimentul. Prin urmare, statele membre sunt răspunzătoare pentru asigurarea bunei gestionări a activităților ITE, din aceste motive prezentul manual neconținând alte instrucțiuni.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 23 septembrie 2016 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banca d’Italia (BCE/2016/28)

text:
               5.10.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 23 septembrie 2016
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Banca d’Italia
   (BCE/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul actualului auditor extern al Banca d’Italia, PriceWaterhouseCoopers SpA, a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2015. Prin urmare, este necesară desemnarea unui auditor extern începând cu exercițiul financiar 2016.

               (3)

               Banca d’Italia a selectat BDO Italia SpA drept auditor extern pentru exercițiile financiare 2016-2022,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă desemnarea BDO Italia SpA drept auditor extern al Banca d’Italia pentru exercițiile financiare 2016-2022.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 23 septembrie 2016.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI


				|

		52014PC0661

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI privind aderarea Croației la Convenția cu privire la combaterea actelor de corupție care implică funcționari ai Comunităților Europene sau funcționari ai statelor membre ale Uniunii Europene, încheiată la 26 mai 1997 în temeiul articolului K.3 alineatul (2) litera (c) din Tratatul privind Uniunea Europeană. /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
Actul de aderare al Republicii Croația
din 2011[1]
a introdus un sistem simplificat pentru aderarea Croației la convențiile
(și protocoalele) încheiate de statele membre în temeiul articolului 34
din TUE (anterior articolul K.3 din TUE). Articolul 3 alineatele (4) și
(5) din act prevede că Croația aderă la aceste convenții și
protocoale în temeiul Actului de aderare.
Articolul 3 alineatul (5) din actul de aderare
prevede că, în acest scop, Consiliul adoptă o decizie privind
stabilirea datei la care aceste convenții intră în vigoare cu privire
la Croația și adaptările care trebuie aduse acestor convenții
ca urmare a aderării noului stat membru (ceea ce ar include, în orice caz,
adoptarea convențiilor în limba croată, astfel încât aceste versiuni
să fie „în egală măsură autentice”). Consiliul acționează
pe baza unei recomandări din partea Comisiei, după consultarea
Parlamentului European.
Anexa I la Actul de aderare conține lista
convențiilor și protocoalelor în cauză.
Lista include Convenția cu privire la
combaterea actelor de corupție care implică funcționari ai
Comunităților Europene sau funcționari ai statelor membre ale
Uniunii Europene, încheiată la 26 mai 1997 în temeiul articolului K.3
alineatul (2) litera (c) din Tratatul privind Uniunea Europeană.
Prezenta recomandare a Comisiei privind o
decizie a Consiliului vizează efectuarea modificărilor necesare ca
urmare a aderării Croației la convenția menționată
anterior, în conformitate cu articolul 3 alineatele (4) și (5) din Actul
de aderare.
2014/0322 (NLE)
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind aderarea Croației la
Convenția cu privire la combaterea actelor de corupție care
implică funcționari ai Comunităților Europene sau
funcționari ai statelor membre ale Uniunii Europene, încheiată la 26
mai 1997 în temeiul articolului K.3 alineatul (2) litera (c) din Tratatul
privind Uniunea Europeană.

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea
Europeană,
având în vedere Tratatul de Aderare a Croației,
având în vedere Actul de aderare a Croației
(denumit în continuare „Actul de aderare”), în special articolul 3 alineatul
(5),
având în vedere recomandarea Comisiei[2],
având în vedere avizul Parlamentului European[3],
întrucât:
(1)       Convenția privind combaterea actelor de corupție
care implică funcționari ai Comunităților Europene sau funcționari
ai statelor membre ale Uniunii Europene (denumită în continuare „Convenția
împotriva corupției funcționarilor”) a fost semnată la 26 mai
1997 și a intrat în vigoare la 28 septembrie 2005.
(2)       Articolul 3 alineatul (4) din
Actul de aderare prevede că Croația aderă la convențiile și
protocoalele încheiate între statele membre, enumerate în anexa I la Actul de
aderare, printre care se numără Convenția privind combaterea
actelor de corupție care implică funcționari ai Comunităților
Europene sau funcționari ai statelor membre ale Uniunii Europene. Acestea
urmează să intre în vigoare, în ceea ce privește Croația,
la data stabilită de Consiliu.
(3)       În conformitate cu articolul
3 alineatul (5) din Actul de aderare, Consiliul urmează să efectueze
toate modificările necesare ca urmare a aderării la aceste convenții
și protocoale,
DECIDE:
Articolul 1
Convenția împotriva corupției funcționarilor
intră în vigoare pentru Croația în prima zi din prima lună care
urmează datei de adoptare a prezentei decizii.
Articolul 2
Versiunea lingvistică a Convenției
împotriva corupției funcționarilor redactată în limba
croată și anexată la prezenta decizie este autentică în
aceleași condiții ca și celelalte versiuni lingvistice ale
Convenției împotriva corupției funcționarilor.
Articolul 3
Prezenta decizie
intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 112, 24.4.2012, p. 6-110.
[2]               JO C , , p. .
[3]               JO C , , p. .
Translation of the Annex is not required
for adoption as, as stated in the main act, the Annex concerns the Croatian
language version only.


title: Recomandarea (UE) 2017/1936 a Comisiei din 18 octombrie 2017 privind adoptarea imediată a unor măsuri de prevenire a utilizării improprii a precursorilor de explozivi (Text cu relevanță pentru SEE. )

text:
               24.10.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 273/12

         RECOMANDAREA (UE) 2017/1936 A COMISIEI
   din 18 octombrie 2017
   privind adoptarea imediată a unor măsuri de prevenire a utilizării improprii a precursorilor de explozivi
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Atacurile și incidentele teroriste recente arată că amenințarea pe care o reprezintă explozivii artizanali în Europa rămâne ridicată. Precursorii de explozivi sunt în continuare accesibili și utilizați pentru fabricarea de explozivi artizanali, în pofida eforturilor de a restricționa și de a controla în mod eficace accesul la aceștia.

               (2)

               În Rezoluția sa 2370 (2017), Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite subliniază nevoia absolută de a-i împiedica pe teroriști să folosească sau să aibă acces la materii prime și componente care pot fi utilizate pentru fabricarea de explozivi și lansează un apel la vigilență sporită, inclusiv prin elaborarea de bune practici, asigurarea unui schimb de informații la nivel transfrontalier și crearea de parteneriate.

               (3)

               Regulamentul (UE) nr. 98/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (1) stabilește norme armonizate privind punerea la dispoziție, introducerea, deținerea și utilizarea substanțelor sau a amestecurilor care ar putea fi utilizate impropriu la fabricarea ilicită de explozivi, în scopul limitării accesului publicului larg la acestea și al asigurării unei raportări adecvate a tranzacțiilor suspecte de-a lungul lanțului de aprovizionare.

               (4)

               Pentru ca Regulamentul (UE) nr. 98/2013 să își atingă obiectivul – îmbunătățirea liberei circulații a substanțelor chimice și a amestecurilor pe piața internă și eliminarea denaturării concurenței, pe de o parte, și asigurarea unui nivel ridicat de protecție a siguranței publicului larg, pe de altă parte – toate statele membre trebuie să îl aplice în mod corespunzător. Aplicarea corespunzătoare a regulamentului menționat va contribui, de asemenea, la realizarea obiectivelor Directivei (UE) 2017/541 a Parlamentului European și a Consiliului (2) de prevenire a infracțiunilor teroriste care presupun fabricarea, posesia, achiziționarea, transportul, furnizarea sau utilizarea de explozivi, precum și furnizarea și primirea de instrucțiuni privind fabricarea sau folosirea de explozivi.

               (5)

               Prezenta recomandare urmărește să asigure îndeplinirea mai eficace a obiectivului Regulamentului (UE) nr. 98/2013 prin furnizarea de orientări destinate statelor membre privind aplicarea acestuia. Prezenta recomandare completează orientările (3) adoptate de Comisie și de Comitetul permanent pentru precursori (4) și ține seama de discuțiile care au avut loc în cadrul comitetului respectiv și în cadrul unor serii de ateliere de lucru regionale la care au participat autoritățile statelor membre, organizate în 2016 și 2017.

               (6)

               Accesul publicului larg la precursorii de explozivi ar trebui restricționat, astfel încât teroriștii să nu își poată procura astfel de substanțe. Regulamentul (UE) nr. 98/2013 limitează accesul persoanelor din rândul publicului larg la șapte substanțe chimice [precursorii de explozivi restricționați menționați în anexa I din Regulamentul (UE) nr. 98/2013] (5) și utilizarea acestora.

               (7)

               Fără a aduce atingere acestei interdicții, statele membre pot decide să acorde publicului acces la aceste substanțe numai prin intermediul unui sistem de licențe și de înregistrare. Începând cu 1 ianuarie 2017, în șaisprezece state membre există sisteme de acordare de licențe și/sau de înregistrare, și nu o interdicție (6). Astfel, în aceste state membre, persoanele din rândul publicului larg continuă să aibă acces la precursorii de explozivi restricționați și la amestecurile care conțin precursori de explozivi restricționați și să utilizeze astfel de substanțe.

               (8)

               Statele membre ar trebui să identifice și să promoveze folosirea acestor substanțe în concentrații mai mici și a substanțelor alternative care pun mai puține probleme pentru securitate și să stabilească condițiile de stocare a precursorilor de explozivi. Statele membre care au sisteme de acordare a licențelor ar trebui să verifice istoricul persoanelor care solicită licențe.

               (9)

               În prezenta recomandare se solicită, de asemenea, o mai bună aplicare a restricțiilor și a controalelor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 98/2013 și a cooperării transsectoriale. Îmbunătățirea nivelului de sensibilizare în rândul tuturor actorilor din cadrul lanțului de aprovizionare, inclusiv a celor care își desfășoară activitatea online, le va permite acestora să se conformeze obligațiilor ce le revin în temeiul Regulamentului (UE) nr. 98/2013.

               (10)

               Fără a aduce atingere cadrelor juridice care reglementează schimbul transfrontalier de informații în contextul anchetelor penale referitoare la o infracțiune de terorism (7) sau în domeniul vamal (8), în prezenta recomandare se solicită efectuarea de schimburi de informații cu privire la tranzacții suspecte, dispariții, furturi și alte incidente sau cereri de licență suspecte, în cazul în care acest lucru pare să conțină un element transfrontalier.

               (11)

               Deși, în cea mai mare parte, în atacurile și în incidentele care au avut loc recent s-a folosit triperoxidul de triacetonă (TATP), amenințarea se referă la o gamă mai largă de explozivi artizanali și de precursori de explozivi. Atât Uniunea, cât și statele sale membre trebuie să rămână vigilente, să detecteze și să facă față evoluțiilor din acest domeniu, în cooperare cu părțile interesate relevante și cu utilizatorii.

               (12)

               De la adoptarea regulamentului, Comisia a monitorizat și a facilitat aplicarea acestuia în strânsă colaborare cu Comitetul permanent pentru precursori. În februarie 2017, Comisia a adoptat un raport (9) în care a concluzionat că, deși intrarea în vigoare a regulamentului a contribuit la reducerea amenințării pe care o reprezintă precursorii de explozivi în Europa, este necesar să se identifice măsurile și acțiunile care trebuie întreprinse pentru consolidarea sistemului de controale în cazul explozivilor artizanali. În mai 2017, Comisia și-a început activitatea de revizuire a regulamentului (10) privind precursorii de explozivi cu o evaluare care va fi urmată de o evaluare a impactului, prevăzută pentru prima jumătate a anului 2018. În cadrul evaluării se vor analiza relevanța, eficacitatea, eficiența, coerența și valoarea adăugată a regulamentului și se vor identifica problemele și obstacolele care ar putea necesita întreprinderea de acțiuni suplimentare. Evaluarea impactului va examina diverse opțiuni de politică pentru abordarea tuturor problemelor și obstacolelor identificate. În așteptarea rezultatului acestei reexaminări, recomandarea îndeamnă statele membre să adopte măsuri imediate pentru a restricționa în mod eficace accesul la precursorii de explozivi pentru publicul larg în limitele regulamentului existent,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

      Limitarea accesului la precursorii de explozivi pentru publicul larg

               1.

               Statele membre ar trebui să ia toate măsurile necesare, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 98/2013, pentru a restricționa accesul publicului larg la precursorii de explozivi, pentru a împiedica accesul teroriștilor la precursorii de explozivi și pentru a asigura o raportare adecvată a tranzacțiilor suspecte de-a lungul lanțului de aprovizionare. În acest scop, statele membre ar trebui să verifice cu atenție dacă interdicțiile impuse și sistemul de acordare de licențe sau de înregistrare instituit asigură efectiv îndeplinirea acestor obiective. Statele membre ar trebui să informeze Comisia cu privire la rezultatele evaluării lor în termen de patru luni de la data adoptării prezentei recomandări. Aceste informații vor contribui la luarea unei decizii privind oportunitatea adoptării unor noi măsuri la nivelul UE.

               2.

               În plus, statele membre ar trebui să ia de urgență următoarele măsuri:

                           (a)

                           să promoveze și, acolo unde este posibil și adecvat, să impună utilizarea substanțelor alternative sau a substanțelor vizate în concentrații mai mici care pot fi utilizate pentru aceeași activitate legitimă punând mai puține probleme de securitate;

                           (b)

                           să stabilească condițiile de securitate privind depozitarea precursorilor de explozivi pe care trebuie să le respecte operatorii economici, utilizatorii profesioniști și persoanele din rândul publicului larg care se află în mod legal în posesia unor precursori de explozivi;

                           (c)

                           să ofere operatorilor economici orientări clare cu privire la modul în care se poate verifica în mod eficace și eficient dacă o persoană este din rândul publicului larg sau nu. În acest scop, statele membre ar putea aplica noțiunea de „utilizator profesionist”, care presupune faptul că o persoană are nevoie de un precursor de exploziv restricționat în scopuri comerciale, de afaceri sau legate de profesie;

                           (d)

                           în cazul în care au instituit, în temeiul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 98/2013, un sistem de acordare de licențe, să verifice profilul persoanelor care solicită licențe, în special cazierul judiciar al solicitantului în toate statele de rezidență din ultimii cinci ani; și

                           (e)

                           să instituie sisteme de control pentru a depista cazurile în care operatorii economici nu respectă normele.

      Consolidarea cooperării și stabilirea de contacte cu lanțul de aprovizionare

               3.

               Pentru a consolida cooperarea și stabilirea de contacte cu lanțul de aprovizionare, statele membre ar trebui:

                           (a)

                           să ofere cursuri de formare pentru a se asigura că autoritățile de asigurare a respectării legii, autoritățile de primă intervenție și autoritățile vamale sunt în măsură să recunoască precursorii de explozivi și amestecurile care conțin precursori de explozivi în cursul exercitării atribuțiilor lor și să reacționeze în timp util și în mod adecvat în cazul unei activități suspecte;

                           (b)

                           în plus față de obligațiile existente în materie de raportare stabilite la articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 98/2013, să încurajeze utilizatorii finali ai precursorilor de explozivi să raporteze cazurile importante de dispariție și furt;

                           (c)

                           în măsura în care nu sunt deja reglementate de obligațiile existente în legislația Uniunii, să facă schimburi de informații cu privire la tranzacțiile suspecte, dispariții, furturi și alte incidente sau cereri de licență suspecte, ori de câte ori acestea ar putea prezenta elemente cu caracter transfrontalier, care ar viza și alte state membre, cât mai rapid posibil și în conformitate cu legislația internă și cu instrumentele juridice internaționale relevante; și

                           (d)

                           să identifice toate sectoarele relevante, inclusiv cele care își desfășoară activitatea online, să desfășoare acțiuni de sensibilizare direcționate în funcție de specificul fiecărui sector, să întrețină un dialog cu lanțul de aprovizionare și cu utilizatorii finali, pentru o mai bună înțelegere a utilizărilor profesionale și a celor neprofesionale legitime ale precursorilor de explozivi.

      Adoptată la Bruxelles, 18 octombrie 2017.

            Pentru Comisie

         Julian KING

            Membru al Comisiei

      (1)  Regulamentul (UE) nr. 98/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2013 privind comercializarea și utilizarea precursorilor de explozivi (JO L 39, 9.2.2013, p. 1).

      (2)  Directiva (UE) 2017/541 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2017 privind combaterea terorismului și de înlocuire a Deciziei-cadru 2002/475/JAI a Consiliului și de modificare a Deciziei 2005/671/JAI a Consiliului (JO L 88, 31.3.2017, p. 6).

      (3)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf

      (4)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=3245

      (5)  Peroxid de hidrogen, nitrometan, acid nitric, clorat de potasiu, perclorat de potasiu, clorat de sodiu, perclorat de sodiu într-o concentrație mai mare decât limita maximă corespunzătoare prevăzută în anexa I, inclusiv un amestec sau o altă substanță în care una dintre aceste substanțe incluse pe listă este prezentă într-o concentrație mai mare decât limita maximă corespunzătoare.

      (6)  Raport al Comisiei cu privire la aplicarea Regulamentului (UE) nr. 98/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind comercializarea și utilizarea precursorilor de explozivi și cu privire la delegarea de competență în temeiul acestuia, COM (2017) 103 final din 28 februarie 2017.

      (7)  Decizia 2005/671/JAI a Consiliului din 20 septembrie 2005 privind schimbul de informații și cooperarea referitoare la infracțiunile de terorism (JO L 253, 29.9.2005, p. 22).

      (8)  Regulamentul (CE) nr. 515/97 al Consiliului din 13 martie 1997 privind asistența reciprocă între autoritățile administrative ale statelor membre și cooperarea dintre acestea și Comisie în vederea asigurării aplicării corespunzătoare a legislației din domeniile vamal și agricol (JO L 82, 22.3.1997, p. 1).

      (9)  Raport al Comisiei cu privire la aplicarea Regulamentului (UE) nr. 98/2013 al Parlamentului European și al Consiliului privind comercializarea și utilizarea precursorilor de explozivi și cu privire la delegarea de competență în temeiul acestuia, COM (2017) 103 final din 28 februarie 2017.

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en