               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 343 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al României pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al României pentru 2016
               și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  4
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  5
               , în care a identificat România ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)Raportul de țară privind România pentru 2016
                  6
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat.
                  7
                În urma analizei sale, Comisia concluzionează că România nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice.

               (3)La 28 aprilie 2016, România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (5)Cel de al treilea program de asistență financiară pentru balanța de plăți (2013-2015) s-a încheiat în septembrie 2015 fără nicio evaluare finalizată. Cea de a treia misiune de evaluare formală (16-30 iunie 2015) menită să evalueze punerea în aplicare a condițiilor programului nu a fost finalizată. Deși s-au înregistrat unele progrese în mai multe domenii, au fost compromise o serie de realizări actuale și anterioare ale programului în domenii de politică esențiale. Supravegherea ulterioară aplicării programului a început la 1 octombrie 2015 și va continua până la rambursarea a cel puțin 70 % din împrumutul acordat în cadrul primului program privind balanța de plăți, adică cel puțin până în primăvara anului 2018.

               (6)În prezent, România face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2016, guvernul are în vedere o deteriorare a soldului global de la -0,7 % în 2015 la -2,9 % din PIB în 2016 și 2017. Se preconizează că soldul structural se va deteriora, de asemenea. Programul urmărește să se îndepărteze de la obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1 % din PIB – care a fost atins în 2014 și 2015 și nu prevede revenirea la acesta în cursul perioadei acoperite de program. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va rămâne sub 40 % pe durata programului. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil pentru 2016 și ușor favorabil pentru 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, există riscul unei abateri semnificative atât în 2016, cât și, în condițiile menținerii politicilor actuale, în 2017. În plus, previziunile Comisiei din primăvara anului 2016 preconizează un deficit public de 3,4 % din PIB în 2017, depășind astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Pe baza evaluării Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca România să nu respecte prevederile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016 și în 2017.

               (7)Dispozițiile cadrului bugetar din România sunt solide, însă nu sunt aplicate în mod eficace în practică. Niciuna dintre măsurile fiscale recente cu efect de creștere a deficitului nu au fost inițiate și adoptate în cadrul procesului bugetar obișnuit. În 2015, nu au fost respectate cerințele privind includerea unei evaluări a impactului avizată de Ministerul Finanțelor pentru noi inițiative legislative care conduc la o majorare a cheltuielilor publice sau la o reducere a veniturilor publice, nici cele privind respectarea plafoanelor de cheltuieli și propunerea unor măsuri compensatorii pentru reducerea veniturilor. În practică, Consiliul bugetar are la dispoziție foarte puțin timp pentru a reacționa la propunerile bugetare, iar avizele și recomandările sale nu sunt suficient luate în considerare. Legea bugetului din 2016 are ca obiectiv un deficit fiscal de 2,95 % din PIB, ceea ce conduce la o abatere semnificativă de la obiectivul pe termen mediu. Aceasta reprezintă o îndepărtare de la cadrul bugetar național.

               (8)O serie de măsuri sunt puse în aplicare pentru a îmbunătăți colectarea impozitelor și pentru o mai bună conformare fiscală. Acestea includ obligativitatea privind casele de marcat, norme consolidate privind plățile în numerar, o nouă procedură de înregistrare în scopuri de TVA, intensificarea auditurilor efectuate de către autoritatea fiscală (ANAF) și reorganizarea în curs a ANAF. Cu toate acestea, nivelul ridicat de evaziune fiscală și nivelul scăzut de conformare fiscală rămân în continuare o provocare. Munca fără forme legale și veniturile declarate la o valoare mai mică decât cea reală continuă să aibă un efect negativ asupra veniturilor fiscale, conducând la denaturarea economiei. Eficacitatea măsurilor, inclusiv cele luate de Inspecția Muncii, pentru a combate munca fără forme legale rămâne limitată.

               (9)Legea privind egalizarea vârstei de pensionare pentru bărbați și femei este depusă la Parlament încă din 2013. Adoptarea sa ar spori în mod considerabil rata de activitate a femeilor în vârstă, având ca rezultat reducerea disparităților de gen în ceea ce privește pensiile și atenuarea riscului sărăciei în rândul acestei categorii de persoane.

               (10)Condițiile de pe piața forței de muncă s-au îmbunătățit în 2015. Rata șomajului este scăzută, iar rata ocupării forței de muncă a continuat să crească. Șomajul de lungă durată este sub media UE. Cu toate acestea, există în continuare provocări semnificative, în special în ceea ce privește rata ridicată a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare, iar măsurile pentru activarea eficientă a acestora sunt limitate.

               (11)Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă înregistrează întârzieri în ceea ce privește oferirea de servicii personalizate persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă și oferă servicii limitate pentru angajatori, în ciuda comunicării obligatorii a posturilor vacante către Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă. A fost adoptată o procedură menită să ofere un sprijin personalizat diferitelor categorii de șomeri, însă aceasta nu a fost încă pusă în aplicare. Cooperarea dintre serviciile de ocupare a forței de muncă și cele sociale este foarte limitată, ceea ce face și mai dificilă activarea beneficiarilor de asistență socială.

               (12)Salariul minim, care este printre cele mai scăzute din UE, a crescut în mod semnificativ începând cu 2013, însă lipsa unor criterii obiective pentru stabilirea acestuia generează incertitudine. A fost înființat un grup de lucru tripartit care să lucreze la reforma stabilirii salariului minim, însă nu există în continuare orientări clare sau criterii care să ia în considerare impactul acestuia asupra creării de locuri de muncă, a condițiilor sociale și a competitivității. În ansamblu, dialogul social rămâne deficitar.

               (13)România se confruntă cu unul dintre cele mai ridicate riscuri de sărăcie și de excluziune socială din UE. Activarea pe piața forței de muncă a persoanelor care beneficiază de asistență socială este foarte limitată, în special în zonele rurale. Indicele social de referință, pe care se bazează valorile prestațiilor sociale, nu este actualizat în mod periodic în conformitate cu contextul economic, ceea ce poate afecta în timp caracterul adecvat al prestațiilor. Legea venitului minim de incluziune, prin care se preconizează îmbunătățirea direcționării și a caracterului adecvat al prestațiilor, precum și activarea pe piața forței de muncă a beneficiarilor venitului minim de incluziune, a fost transmisă Parlamentului spre adoptare. Cu toate acestea, o serie de măsuri din „pachetul de combatere a sărăciei” elaborat de guvern au ca scop soluționarea acestei chestiuni printr-o abordare integrată (educație, sănătate, locuințe, protecție socială, transport).

               (14)România se confruntă în continuare cu provocări în domeniul educației. Există mai multe strategii care vizează învățarea pe tot parcursul vieții, educația și formarea profesională, învățământul terțiar și părăsirea timpurie a școlii. Cu toate acestea, rata părăsirii timpurii a școlii rămâne cu mult peste media UE, în parte din cauza întârzierilor semnificative privind punerea în aplicare a strategiei aprobate în 2015. Programele de prevenire și de remediere sunt limitate. Grupurile vulnerabile precum romii și copiii proveniți din familii sărace se confruntă în continuare cu obstacole în ceea ce privește accesul la un învățământ de calitate și absolvirea acestui tip de învățământ, în special în zonele rurale. În sectorul educației și al îngrijirii copiilor preșcolari, România a întreprins acțiuni de sprijinire a înscrierii copiilor defavorizați la grădiniță (4-6 ani). Furnizarea de servicii de îngrijire a copiilor preșcolari cu vârsta cuprinsă între 0 și 3 ani este în continuare limitată. Legislația adoptată recent privind extinderea dispozițiilor referitoare la concediul pentru creșterea copilului, precum și insuficiența stimulentelor pentru muncă pot conduce la creșterea obstacolelor în calea participării femeilor pe piața forței de muncă. Rata înscrierii în învățământul profesional și tehnic secundar superior este peste media UE, însă există în continuare rate ridicate de părăsire timpurie a școlii. Rata de absolvire a învățământului terțiar este în creștere, însă calitatea și relevanța pentru piața forței de muncă a programelor din învățământul superior este limitată. Participarea la formele de învățământ pentru adulți este foarte scăzută.

               (15)Starea de sănătate a populației din România este deficitară. Speranța de viață la naștere este cu mult sub media UE, atât pentru bărbați, cât și pentru femei. Accesul la asistență medicală și dependența excesivă de serviciile medicale spitalicești rămân preocupări majore. Plățile informale practicate pe scară largă reduc posibilitatea accesului la asistență medicală pentru persoanele cu venituri mici. România a adoptat măsuri de îmbunătățire a accesului la asistență medicală pentru pensionarii cu venituri mici și pentru persoanele din comunitățile îndepărtate și izolate. Este în curs de înființare o rețea de mediatori sociali și în materie de sănătate și a fost propus un proiect de lege privind serviciile comunitare. Dezinstituționalizarea persoanelor cu handicap rămâne o provocare.

               (16)România a întreprins acțiuni menite să abordeze nivelul scăzut de finanțare a sistemului de sănătate și utilizarea ineficientă a resurselor publice. Aceste reforme au inclus lichidarea arieratelor din sectorul sănătății, creșterea sustenabilității cheltuielilor farmaceutice, punerea în aplicare a unor soluții de e-sănătate, îmbunătățirea finanțării sistemului de sănătate, elaborarea unei strategii pentru transferarea resurselor de la asistența medicală spitalicească spre asistența medicală preventivă și primară, precum și proceduri de achiziții centralizate. Cu toate acestea, lipsa capacității administrative întârzie punerea în aplicare a strategiei naționale în materie de sănătate pentru perioada 2014-2020. În special, eficiența sistemului de sănătate este îngreunată de întârzierile în raționalizarea sectorului spitalicesc și în trecerea de la servicii de asistență medicală acordată pacienților internați la servicii de îngrijire ambulatorie mai rentabile.

               (17)Diferențele de dezvoltare cele mai semnificative cu care se confruntă România sunt cele observate între zonele urbane și rurale. Rezultatele în materie de ocupare a forței de muncă, afaceri sociale, asistență medicală și educație sunt mai scăzute în zonele rurale, iar cetățenii beneficiază de un acces mai redus la educație, servicii medicale, utilități de bază și servicii publice din cauza unei capacități administrative locale reduse și fragmentate. În același timp, dezvoltarea socioeconomică a zonelor rurale este limitată de infrastructura de transport slab dezvoltată și de transportul public și privat limitate, la care se adaugă costuri de deplasare ridicate și un acces limitat la infrastructura de comunicații în bandă largă. Valoarea adăugată scăzută obținută din sectorul agricol și lipsa diversificării economice în zonele rurale îngreunează dezvoltarea unei economii rurale durabile. O mare parte din forța de muncă rurală lucrează în agricultura de subzistență sau de semisubzistență asociate cu șomajul ascuns sau munca neremunerată desfășurată în cadrul familiei, productivitatea scăzută și sărăcia. Pachetul destinat combaterii sărăciei, care urmează să fie finanțat în principal din fonduri UE, asigură o abordare integrată privind combaterea sărăciei, inclusiv în zonele rurale. Există planuri de creare a unor echipe comunitare integrate care să ofere mai multe servicii integrate comunităților defavorizate, însă acestea nu au fost încă puse în aplicare.

               (18)Cadrul strategic privind reforma administrației publice este instituit încă din anul 2014, însă punerea sa în aplicare a fost lentă în 2015. O serie de inițiative-cheie au fost adoptate în 2016 pentru a spori transparența și eficacitatea funcționării administrației publice. Cu toate acestea, întârzierile în adoptarea unei abordări privind gestionarea generală și transparentă a resurselor umane, în special în ceea ce privește recrutarea/numirea, evaluarea, remunerațiile, evoluția carierei în cazul tuturor categoriilor de personal, precum și formarea lasă loc pentru o abordare arbitrară a procedurilor și a deciziilor importante. Aceasta, împreună cu structurile organizaționale instabile, are un impact negativ asupra independenței și a profesionalismului funcției publice și, prin urmare, asupra eficacității și a eficienței acesteia. Procedurile administrative complicate, un sistem de achiziții publice ineficient și corupția larg răspândită limitează furnizarea de servicii (inclusiv servicii de e-Guvernare) atât pentru cetățeni, cât și pentru întreprinderi. Planificarea strategică, întocmirea bugetului pe programe, practicile de consultare și elaborarea de politici bazate pe date concrete sunt în continuare insuficient utilizate. Aceste provocări împiedică punerea în aplicare a unor politici importante în multe domenii, inclusiv buna utilizare a fondurilor UE și a altor tipuri de sprijin financiar disponibile.

               (19)Întreprinderile de stat care domină sectoare economice cruciale tind să fie mai puțin performante. Acestea sunt prezente cu precădere în sectoarele de infrastructură esențiale, reprezentând 44 % din cifra de afaceri și 77 % din gradul de ocupare a forței de muncă în sectorul energetic, precum și 24 % și, respectiv, 28 % în sectorul transporturilor. La 10 mai 2016, Ordonanța de urgență a Guvernului nr. 109/2011 privind guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat a fost transpusă într-o lege, iar amendamentele aduse sporesc gradul său de aliniere la bunele practici internaționale. România a reluat angajarea de manageri profesioniști care să înlocuiască conducerea interimară din mai multe întreprinderi de stat, însă progresele înregistrate au fost mai reduse decât cele anunțate inițial. Transparența și responsabilitatea întreprinderilor de stat ar beneficia de pe urma adoptării accelerate a bugetelor anuale, precum și a aprobării și publicării conturilor anuale auditate. Este în curs de elaborare o nouă lege a privatizării. Cu toate acestea, legea poate să includă dispoziții care intră în conflict cu legislația privind guvernanța corporativă. Aspecte deosebit de preocupante sunt reprezentate de posibilele suprapuneri ale responsabilităților administratorului special în materie de privatizare cu cele ale conducerii societății.

               (20)În ciuda eforturilor instituțiilor judiciare destinate combaterii corupției la nivel înalt, acest fenomen este încă prezent în numeroase sectoare economice și implică funcționari numiți și aleși de la toate nivelurile de guvernare, precum și funcționari publici și angajați ai instituțiilor publice. Sunt puse în aplicare reforme judiciare majore, însă există în continuare preocupări cu privire la volumul mare de muncă din instanțe, previzibilitatea și aplicarea corectă a hotărârilor judecătorești, precum și presiunea externă asupra sistemului judiciar. România primește recomandări în domeniul reformei judiciare și al luptei împotriva corupției în temeiul mecanismului de cooperare și de verificare. Aceste domenii nu sunt, prin urmare, abordate în recomandările specifice fiecărei țări adresate României.

               (21)Soliditatea sectorului financiar s-a îmbunătățit. Cu toate acestea, sectorul rămâne vulnerabil la inițiativele legislative naționale. Legea privind darea în plată adoptată recent cu aplicare retroactivă asupra creditelor existente poate constitui o provocare pentru mai multe instituții de credit și poate conduce la scăderea activității de creditare. Aceasta poate spori riscurile pentru stabilitatea sectorului financiar cu implicații pentru întreaga economie. Alte aspecte care ar putea avea un impact negativ asupra băncilor includ propunerea de a converti în monedă locală împrumuturile în valută și unele hotărâri ale instanțelor privind clauzele contractuale abuzive în contractele de împrumut.

               (22)Infrastructura insuficientă sau de calitate scăzută reprezintă unul dintre factorii cei mai problematici pentru dezvoltarea unei afaceri în România, constituind o barieră în calea schimburilor comerciale și a dezvoltării economice. În pofida unei ușoare ameliorări recente, România rămâne în continuare pe ultimul loc între țările cu caracteristici similare din regiune în ceea ce privește calitatea percepută a infrastructurii de transport și comunicații. Rețeaua sa de șosele și autostrăzi este redusă în comparație cu cea a țărilor cu caracteristici similare și în raport cu mărimea țării. Adoptarea Master Planului General de Transport al României și reforma conexă a sectorului feroviar au fost amânate în mod repetat.

               (23)Dintre țările cu caracteristici similare, România are al doilea cel mai scăzut nivel al investițiilor publice și este singura țară dintre acestea în care investițiile publice au scăzut în fiecare an începând din 2008. România a depus recent eforturi privind consolidarea cooperării interministeriale, reorganizarea sistemului de achiziții publice și îmbunătățirea planificării și a punerii în aplicare a proiectelor de investiții. Aceste eforturi sunt în curs de desfășurare. Cu toate acestea, pregătirea proiectelor de investiții publice este încă insuficientă și rămâne vulnerabilă la influențe externe. Selecția proiectelor este îngreunată în continuare de lipsa de planificare pe termen mediu și lung, de lipsa priorităților strategice, de necesitatea de a ajunge la un acord între numeroșii factori de decizie, de competențele limitate în materie de asigurare a respectării legii deținute de Unitatea de evaluare a investițiilor publice din cadrul Ministerului Finanțelor Publice, precum și de lipsa unor criterii de selecție în cadrul programului național pentru dezvoltare locală.

               (24)În ciuda unor îmbunătățiri semnificative ale competitivității costurilor și ale performanțelor comerciale, competitivitatea care nu se bazează pe costuri a României rămâne o provocare. Barierele structurale împiedică tranziția către o economie cu o valoare adăugată mai ridicată, ceea ce limitează capacitatea României de a promova o creștere durabilă. Complexitatea procedurilor administrative, volatilitatea politicilor fiscale și de impozitare, precum și mediul de afaceri slab dezvoltat continuă să afecteze deciziile în materie de investiții. Nivelul ridicat al evaziunii fiscale și munca fără forme legale reduc veniturile fiscale și denaturează economia. Accesul la finanțare pentru întreprinderile mici și mijlocii rămâne limitat.

               (25)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României, pe care a publicat-o în raportul de țară pe 2016. De asemenea, aceasta a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate României în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos.

               (26)Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul
                  9
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să limiteze abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016 și să realizeze o ajustare fiscal-bugetară anuală de 0,5 % din PIB în 2017, cu excepția cazului în care obiectivul bugetar pe termen mediu este respectat printr-un efort mai redus. Să asigure aplicarea cadrului bugetar și să consolideze și mai mult conformarea fiscală și colectarea impozitelor. Să se asigure că inițiativele legislative nu subminează securitatea juridică și nu pun în pericol stabilitatea financiară. În cazul în care este necesar, să adopte măsuri menite să atenueze aceste riscuri.

               2.Să consolideze serviciile oferite de Agenția Națională pentru Ocuparea Forței de Muncă angajatorilor și persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă, în special prin adaptarea serviciilor la profilurile acestor persoane, printr-o mai bună corelare a acestor servicii cu serviciile sociale și prin acordarea unei atenții speciale tinerilor neînregistrați. Să definească, în consultare cu partenerii sociali, criterii obiective pentru stabilirea salariului minim. Să ia măsuri pentru a preveni părăsirea timpurie a școlii și să extindă oferirea unei educații de calitate, în special în rândul romilor. Să adopte legea privind egalizarea vârstei de pensionare pentru bărbați și femei.

               3.Să combată plățile informale din sistemul sanitar și să crească disponibilitatea serviciilor de îngrijire medicală ambulatorie. Să consolideze independența și transparența gestionării resurselor umane în administrația publică. Să simplifice procedurile administrative pentru întreprinderi și cetățeni. Să consolideze guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat.

               4.Să îmbunătățească accesul la servicii publice integrate, să extindă infrastructura de bază și să încurajeze diversificarea economică, în special în zonele rurale. Să adopte și să pună în aplicare Master Planul General de Transport. Să consolideze stabilirea priorităților privind proiectele de investiții publice și pregătirea acestora.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 343 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 91 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 345 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  4
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  5
               , în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze o analiză aprofundată. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  6
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Slovacia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării.

               (2)Raportul de țară privind Slovacia pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016
                  7
               . În raport s-au evaluat progresele realizate de Slovacia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015 și cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)La 29 aprilie 2016, Slovacia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016, precum și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei relevante au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare dintre eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (5)În prezent, Slovacia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere. În programul său de stabilitate pentru 2016, guvernul își propune să îmbunătățească soldul global, reducându-l la -1,9 % din PIB în 2016 și apoi, treptat, la -1,3 % din PIB în 2017. Conform Programului de stabilitate, obiectivul bugetar pe termen mediu - un deficit structural de 0,5 % din PIB - ar urma să fie atins în 2019. Conform programului, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va fi de 52,9 % în 2016 și va continua să scadă până la 47,3 % în 2019. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit preconizate pentru 2017 și pentru anii următori nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, Slovacia este expusă riscului unei abateri de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016, deși se estimează că va respecta ajustarea recomandată în 2017, în cazul menținerii politicilor actuale. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și a previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că se așteaptă ca Slovacia să respecte, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Totuși, în 2016, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru a se asigura respectarea pactului. În acest scop, adoptarea îndelung amânată a unor plafoane de cheltuieli obligatorii și punerea în aplicare a programului de optimizare a randamentului pentru a spori eficiența cheltuielilor publice, însoțit de analize ale cheltuielilor planificate în domeniile selecționate, vor fi de o importanță crucială.

               (6)În Slovacia, sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice continuă să reprezinte o provocare. Acest lucru se datorează în principal creșterii estimate a costurilor din domeniul asistenței medicale și al pensiilor, legate de îmbătrânirea populației. Se estimează că Slovacia este unul dintre statele în care cheltuielile cu pensiile vor înregistra cele mai mari creșteri până în 2060, din cauza îmbătrânirii populației și a ratei de fertilitate scăzute. Vârsta legală de pensionare în Slovacia este relativ redusă, fapt ce se explică parțial prin factorii legați de speranța de viață. Cheltuielile de sănătate sunt principalul factor care determină creșterea costurilor legate de îmbătrânirea populației. Conform estimărilor, cheltuielile de sănătate publică vor crește considerabil pe termen lung, însă această creștere pornește de la un nivel relativ scăzut. În pofida anumitor îmbunătățiri, în Slovacia, indicatorii de sănătate se situează la niveluri foarte scăzute. Pentru a mări raportul costuri-eficacitate din sectorul sănătății, guvernul a luat măsuri atât în ceea ce privește serviciile de îngrijire medicală cu internare, cât și cele de asistență medicală ambulatorie. Se depun în continuare eforturi în vederea introducerii unui model integrat de servicii medicale. Succesul acestei reforme depinde, probabil, de asumarea responsabilității de către principalele părți interesate, de integrarea unităților medicale și a spitalelor și de dotarea cu personal adecvat. Deși s-au adoptat măsuri menite să limiteze creșterea gradului de îndatorare a spitalelor publice, multe dintre acestea se confruntă în continuare cu o situație financiară precară. Există în continuare provocări care împiedică inversarea definitivă a tendințelor negative în materie de cheltuieli, cum ar fi restructurarea capacității spitalicești, introducerea unui sistem de rambursare ulterioară și creșterea concurenței achizițiilor publice din domeniul asistenței medicale. În ceea ce privește serviciile de îngrijire medicală cu internare, medicii generaliști nu își asumă suficient rolul de filtrare a accesului la medici specialiști, fapt ce se explică parțial prin repartizarea sub nivelul optim a competențelor între medicii generaliști și cei specialiști, ceea ce favorizează recurgerea la asistență medicală specializată mai costisitoare. În ceea ce privește impozitarea, măsurile guvernamentale de combatere a fraudei fiscale au contribuit la îmbunătățirea colectării impozitelor, în special a taxei pe valoarea adăugată (TVA). Cu toate acestea, deficitul de încasare a TVA-ului rămâne ridicat, ceea ce indică faptul că respectarea obligațiilor fiscale continuă să reprezinte o provocare. Deoarece în ultimii ani s-a pus un accent deosebit pe colectarea TVA-ului, s-a acordat mai puțină atenție unor domenii importante ale fiscalității, cum ar fi impozitarea veniturilor. În plus, deoarece accentul a fost pus pe auditare, celelalte roluri ale administrației fiscale, cum ar fi colectarea datoriilor fiscale, nu au fost suficient îndeplinite. Acest fapt sugerează că există posibilități de îmbunătățire a alocării resurselor în cadrul sistemului de impozitare. Nu s-a elaborat încă nicio strategie care să stabilească obiective în materie de respectare a obligațiilor fiscale.

               (7)Deși situația de pe piața muncii a înregistrat îmbunătățiri ca urmare a redresării economice și a recentelor măsuri de politică, șomajul de lungă durată rămâne o problemă. Rata șomajului de lungă durată se numără în continuare printre cele mai ridicate din UE (7,6 %, față de 4,3 % în UE în ansamblul său, în al treilea trimestru al anului 2015). Principalele categorii afectate de această situație sunt: romii marginalizați, mâna de lucru slab calificată și tinerii. Pentru a aborda problema șomajului, s-au adoptat măsuri privind educația și formarea profesională, locurile de muncă subvenționate și consilierea profesională. Cu toate acestea, reușita punerii în aplicare a majorității acestor reforme va depinde de capacitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă. În pofida reorganizării Oficiului Central pentru Ocuparea Forței de Muncă și îmbunătățirii accesului la formare, există încă dificultăți în ceea ce privește introducerea sprijinului individualizat pentru șomerii de lungă durată și grupurile vulnerabile. Participarea romilor la piața slovacă a muncii rămâne foarte scăzută, iar progresele înregistrate în ceea ce privește creșterea ratei de ocupare a forței de muncă în rândul romilor sunt lente. Nivelul scăzut de educație și de competențe și discriminarea se numără printre factorii care influențează slaba participare a romilor pe piața muncii. Scăderea ratei de ocupare profesională în rândul femeilor aflate la vârsta maternității se explică prin durata îndelungată a concediului parental (până la trei ani), prin insuficiența structurilor de îngrijire a copiilor, în special a celor cu vârste sub trei ani, prin costurile ridicate de îngrijire a copiilor și prin utilizarea limitată a dispozițiilor privind programul de lucru flexibil. În plus, persistă diferențele între regiuni, în estul Slovaciei rata șomajului fiind în continuare de două ori mai mare decât cea din Bratislava. În ceea ce privește guvernanța serviciilor de pe piața muncii, măsurile luate în ultimele luni nu prevăd o abordare adaptată care să permită soluționarea provocărilor structurale de pe piața forței de muncă din Slovacia.

               (8)Sistemul de învățământ este insuficient orientat către creșterea potențialului economic al Slovaciei. Rezultatele școlare, scăzute în raport cu standardele internaționale, s-au deteriorat și mai mult. În mare măsură, acest fapt este legat de nivelul insuficient de instruire al cadrelor didactice și de atractivitatea redusă a profesiei de cadru didactic. În ciuda majorării cu 4 % a salariilor cadrelor didactice în 2016, nivelul scăzut de salarizare și formarea practică insuficientă se numără printre factorii care fac ca această profesie să fie neatractivă pentru tineri. Recent s-a adoptat un act legislativ de combatere a segregării, dar mai rămâne ca acesta să fie pus în aplicare și astfel să aducă schimbări pozitive și să genereze o creștere a numărului de romi care urmează o formă de învățământ de bază, inclusiv învățământul preșcolar.

               (9)Administrația publică este în continuare grevată de ineficiență. Coordonarea eficace este insuficientă din cauza fragmentării și a organizării rigide a administrației publice. Adoptarea, în octombrie 2015, a Strategiei privind managementul resurselor umane reprezintă o evoluție pozitivă. Cu toate acestea, nu a fost încă adoptată noua lege privind funcția publică, care constituie o condiție prealabilă necesară pentru punerea în aplicare cu succes a strategiei. Guvernul a luat mai multe măsuri de combatere a corupției, însă impactul lor este deocamdată limitat. În special, Slovacia a înregistrat rezultate limitate în ceea ce privește cazurile de începere a urmăririi penale și urmărirea în justiție a cazurilor de corupție, inclusiv a practicilor ilicite din domeniul achizițiilor publice. Termenul de acordare a autorizațiilor de construire pentru investițiile și proiectele de infrastructură de mare anvergură a fost redus. Guvernanța neconsolidată, lipsa unor proceduri de achiziții publice bazate pe elemente concrete, nivelul scăzut de profesionalism, conflictele de interese, caietele de sarcini adaptate și utilizarea excesivă a criteriilor de atribuire la prețul cel mai scăzut au ca rezultat o concurență prea puțin bazată pe calitate. Se semnalează în mod repetat că deficiențele din domeniul achizițiilor publice afectează eficiența alocării resurselor publice. Modificările frecvente aduse legislației și procedurile și cerințele administrative greoaie afectează activitatea întreprinderilor slovace. Barierele administrative și de reglementare ridicate impuse anumitor servicii profesionale și industrii de rețea, deficiențele existente în anumite domenii, precum executarea contractelor și desfășurarea procedurilor de insolvență, și preocupările constante legate de calitatea sistemului judiciar afectează mediul de afaceri și descurajează investițiile. S-au luat măsuri pentru a facilita desfășurarea activităților economice, precum înființarea, în octombrie 2015, a Centrului pentru o Mai Bună Legiferare și lansarea centrelor naționale de afaceri la începutul anului 2016. Totuși, adoptarea unei inițiative legislative în favoarea întreprinderilor mici (Small Business Act) în cadrul strategiei de dezvoltare a IMM-urilor a fost amânată.

               (10)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Slovaciei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin asigurarea unei contribuții la nivelul UE cu privire la deciziile naționale viitoare. Recomandările din cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-3 de mai jos.

               (11)Prin prisma evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,25 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016 și, respectiv, de 0,5 % din PIB în 2017. Să îmbunătățească raportul costuri-eficacitate al sistemului de sănătate. Să ia măsuri menite să asigure creșterea nivelului de conformitate fiscală.

               2.Să îmbunătățească măsurile de activare adresate șomerilor de lungă durată și altor grupuri defavorizate, inclusiv serviciile individualizate și activitățile de formare specializate. Să faciliteze încadrarea în muncă a femeilor, în special prin mărirea ofertei de servicii de îngrijire a copiilor accesibile și de calitate. Să îmbunătățească nivelul de educație, crescând atractivitatea profesiei de cadru didactic și generând o creștere a numărului de romi care urmează o formă de învățământ de bază încă de la vârste fragede.

               3.Să consolideze guvernanța, să sprijine tranziția de la o concurență bazată exclusiv pe preț la una bazată pe calitate și să îmbunătățească urmărirea în justiție a practicilor ilicite din domeniul achizițiilor publice. Să îmbunătățească transparența, calitatea și eficacitatea managementului resurselor umane din administrația publică, în special prin adoptarea unei noi legi privind funcția publică, și să amelioreze eficacitatea sistemului de justiție. Să adopte un plan global de eliminare a barierelor administrative și de reglementare cu care se confruntă întreprinderile.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 345 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD (2016) 93 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 346 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Finlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  7
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Finlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandărilor formulate.

               (2)Raportul de țară privind Finlanda pentru 2016
                  8
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Finlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015 și pe cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat
                  9
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Finlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În particular, este esențial să se abordeze problema pierderii competitivității la nivelul costurilor, acumulate în ultimii ani, care provine în principal din faptul că salariile au înregistrat o creștere mai mare decât productivitatea în cursul unei perioade îndelungate, ceea ce a condus la o deteriorare abruptă a contului curent între anii 2008 și 2012. Analiza a relevat și riscuri semnificative pe termen mediu și lung la adresa sustenabilității finanțelor publice, care sunt deja foarte solicitate.

               (3)La 14 aprilie 2016, Finlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  10
               .

               (5)Din Programul de stabilitate pentru 2016 reiese că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați este semnificativ, prezentându-se dovezi convingătoare privind amploarea și natura acestora costuri bugetare suplimentare. Potrivit Comisiei, cheltuielile suplimentare eligibile s-au ridicat la 0,05 % din PIB în 2015 și sunt actualmente estimate la 0,2 % din PIB în 2016. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 permit luarea în calcul a acestor cheltuieli suplimentare, întrucât afluxul de refugiați este un eveniment excepțional, impactul acestuia asupra finanțelor publice din Finlanda este semnificativ, iar sustenabilitatea nu ar fi compromisă prin permiterea unei devieri temporare de la traiectoria de ajustare în direcția obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2015 a fost redusă pentru a se lua în calcul aceste costuri. În primăvara lui 2017 se va efectua o evaluare finală privind anul 2016, inclusiv în ceea ce privește sumele eligibile, pe baza datelor observate puse la dispoziție de autoritățile din Finlanda.

               (6)În prezent, Finlanda face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. La 18 mai 2016, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, deoarece datoria publică a Finlandei a depășit valoarea de referință, de 60 % din PIB, în 2015. Concluzia analizei a fost că criteriul datoriei ar trebui considerat ca fiind respectat. În cadrul programului său de stabilitate pentru 2016, guvernul își propune o îmbunătățire a deficitului global până la valoarea de -2,5 % din PIB în 2016 și apoi până la -1,3 % din PIB în 2020. Guvernul își propune să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit de 0,5 % din PIB în termeni structurali – până în 2019. Conform Programului de stabilitate, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va atinge nivelul maxim de 67,4 % în 2019, urmând să scadă până la 67,2 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Măsurile necesare pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu până în 2019 nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, există riscul ca în 2016 să apară o abatere de la ajustarea recomandată. Concluzia privind anul 2016 nu s-ar modifica dacă s-ar exclude din evaluare impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați. În condițiile în care politicile rămân neschimbate, în 2017 există un risc de abatere semnificativă de la ajustarea recomandată. Se preconizează că ponderea datoriei în PIB își va continua tendința crescătoare, atingând 66,9 % în 2017. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Finlanda să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru asigurarea conformității în 2016 și în 2017.

               (7)Din cauza îmbătrânirii populației și reducerii forței de muncă, se așteaptă o creștere a cheltuielilor cu pensiile, sănătatea și îngrijirea pe termen lung, de la 23,1 % din PIB în 2013 la 26,9 % în 2030
                  11
               . În ianuarie 2016, Finlanda a adoptat o reformă a pensiilor, prin care acestea vor fi corelate cu speranța de viață începând din 2017. Serviciile sociale și de sănătate, furnizate de administrațiile locale, se ridică la 10 % din PIB. În absența unei reforme a sistemului, se preconizează ca aceste cheltuieli să crească cu 2,4 % în fiecare an în termeni nominali și să își mărească ponderea în PIB. S-a convenit asupra principiilor generale ale unei reforme administrative de amploare și asupra restructurării serviciilor sociale și de sănătate. Printre principalele obiective ale reformei se numără reducerea decalajului de sustenabilitate pe termen lung cu 3 miliarde EUR, printr-un control mai bun asupra costurilor. Acest obiectiv se va realiza prin integrarea serviciilor, furnizarea serviciilor de către entități de mai mari dimensiuni și digitalizare. Detaliile nu au fost încă stabilite, iar planurile de gestionare a schimbărilor instituite înainte de reformă pot fi aplicate începând cu 2019, așa cum se prevăzuse. Guvernul a anunțat că la sfârșitul lui 2016 vor fi prezentate măsuri de punere în aplicare a reformelor. Magnitudinea și calendarul reformelor fac ca punerea în aplicare să reprezinte o provocare. Prin urmare, este importantă adoptarea la timp a propunerilor legislative.

               (8)Pentru a restabili competitivitatea Finlandei, trebuie ameliorată în mai multe moduri funcționarea pieței muncii. La nivel agregat, creșterile salariale au fost moderate de la sfârșitul lui 2013, când s-a convenit la nivel central asupra unui acord privind salariile. Potrivit acestui acord, creșterea de la an la an a salariilor negociate a scăzut de la 1,3 % în ultimul trimestru din 2013 la 0,5 % în ultimul trimestru din 2015. În iunie 2015, partenerii sociali au hotărât să nu prelungească acordul în 2016. Cu toate acestea, creșterea productivității muncii nu a revenit încă la nivelurile anterioare și, în consecință, se preconizează o creștere a costului unitar al muncii, chiar dacă întrun ritm mai lent. S-au desfășurat negocieri pentru restabilirea competitivității la nivelul costurilor. Partenerii sociali au convenit în privința unui pact privind competitivitatea la 29 februarie 2016. Înainte să poată fi pus în aplicare, acordul trebuie să se traducă în acorduri sectoriale. Pactul privind competitivitatea va fi completat de măsuri convenite între partenerii sociali pentru a asigura o mai mare flexibilitate a pieței muncii și un nou model de creștere salarială, prin corelarea salariilor cu cele ale sectoarelor care se confruntă cu o concurență externă. Este important ca măsurile de pe piața muncii să fie puse în aplicare cu respectarea deplină a rolului partenerilor sociali.

               (9)Din cauza reducerii populației în vârstă de muncă, este importantă creșterea ratei de participare la forța de muncă. Pentru aceasta este nevoie de eforturi continue pentru integrarea pe piața muncii a lucrătorilor în vârstă, a tinerilor, a șomerilor de lungă durată și a lucrătorilor slab calificați. Rata ocupării forței de muncă a scăzut cu peste două puncte procentuale, de la un vârf de 70,6 % atins în 2008, înainte de declanșarea crizei, la 68,5 % în 2015, în timp ce șomajul a crescut de la 6,4 % la 9,4 %. Rata de ocupare a vârstnicilor a crescut treptat, dar rămân în continuare disponibile modalități de ieșire anticipată de pe piața muncii, sub forma indemnizațiilor de șomaj pentru lucrătorii în vârstă prelungite până la vârsta pensionării, care, dacă nu vor fi reduse ca amploare, ar putea compromite impactul pozitiv al reformei pensiilor adoptate în 2016. Efectele reformei pensiilor vor fi evaluate în 2019. Șomajul de lungă durată a crescut considerabil între 2008 și 2014, de la 1,2 % la 1,9 % din totalul forței de muncă, în pofida faptului că multe dintre persoanele aflate în șomaj de lungă durată părăsesc în cele din urmă populația activă. Șomajul în rândul tinerilor a crescut în 2015 la 22,4 %. Persoanele slab calificate sunt cel mai afectate de funcționarea deficitară a pieței muncii. Reducerea bugetului dedicat politicilor active din domeniul pieței forței de muncă într-un moment în care cererea de astfel de măsuri este tot mai mare ar putea avea un efect negativ asupra oportunităților grupurilor sus-menționate de a reveni în activitate. În ceea ce privește activarea, sistemul complex de securitate socială, cu diversele sale tipuri de indemnizații și alocații, poate conduce la niveluri semnificative ale inactivității și ale capcanelor salariului mic. Abordarea acestor probleme și introducerea de stimulente pentru acceptarea locurilor de muncă oferite, cum ar fi ameliorarea posibilităților de a combina activitatea profesională cu ajutoarele sociale, sunt deosebit de importante în contextul reducerii bugetului destinat politicilor active din domeniul pieței forței de muncă. Sosirea unui număr relativ ridicat de migranți și refugiați în Finlanda în 2015 ar putea contribui la compensarea îmbătrânirii populației, însă numai dacă aceștia vor fi integrați cu succes pe piața muncii și în sistemul educațional. Există probleme de corelare pe piața muncii, cauzate în parte de modificările structurale ale economiei, care implică crearea de noi locuri de muncă în zone geografice și domenii diferite de cele în care dispar locuri de muncă. Este nevoie de măsuri care să facă locuințele mai abordabile în zona Helsinki, precum și de politici care să îi poată ajuta pe oameni să își actualizeze competențele și să găsească un loc de muncă.

               (10)Mediul de afaceri din Finlanda este cel puțin la fel de bun ca cel din alte economii avansate. Cu toate acestea, lipsa concurenței, în special la nivelul serviciilor care vizează în principal piața națională, cum ar fi serviciile cu amănuntul sau de transport, afectează competitivitatea globală a economiei finlandeze. Pe anumite piețe, întreprinderile au identificat cerințele de reglementare excesive drept obstacole în calea intrării pe piață și a creșterii. Problema acestora cerințe excesive trebuie abordată, pentru a promova spiritul antreprenorial și investițiile. În sectorul cu amănuntul, reforma reglementărilor în materie de urbanism va stabili norme mai flexibile în ceea ce privește dimensiunea și amplasarea magazinelor. Continuă restructurarea în sectorul bunurilor și serviciilor comercializabile, iar acesta ar avea de câștigat de pe urma dezvoltării unor noi piețe și noi produse și servicii, în special dintre cele cu valoare adăugate mare. Modificările structurale ar putea fi facilitate prin politici de sprijinire a extinderii, a internaționalizării și a inovării în rândul întreprinderilor. În toamna lui 2015 au fost adoptate modificări legislative, dar se preconizează că cele mai multe dintre acestea vor fi puse în aplicare abia între 2016 și 2018. Guvernul a anunțat că vor fi întreprinse și alte reforme structurale pentru a stimula concurența de pe piață.

               (11)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Finlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Finlandei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (12)În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat programul de stabilitate, iar avizul
                  12
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (13)În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 2 și 3 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să realizeze, în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, o ajustare bugetară anuală de 0,5 % din PIB în 2016 și de 0,6 % din PIB în 2017. Să utilizeze profitul excepțional pentru a accelera reducerea ratei datoriei publice. Să asigure adoptarea și punerea în aplicare în timp util a reformei administrative, în vederea ameliorării raportului cost-eficacitate al serviciilor sociale și de sănătate.

               2.Să se asigure, cu respectarea rolului partenerilor sociali, că sistemul de stabilire a salariilor stimulează negocierea salariilor la nivel local și elimină rigiditățile, contribuind la competitivitate și la o abordare axată în mai mare măsură pe sectoarele exportatoare. Să asigure creșterea stimulentelor pentru acceptarea locurilor de muncă oferite și să asigure măsuri active de ocupare cu țintă precisă și suficiente, inclusiv pentru persoanele provenite din familii de migranți. Să ia măsuri pentru a reduce decalajele regionale și decalajele în materie de competențe.

               3.Să continue eforturile de creștere a concurenței în sectorul serviciilor, inclusiv în cel al serviciilor cu amănuntul. Să promoveze spiritul antreprenorial și investițiile, inclusiv prin reducerea sarcinii administrative și de reglementare, pentru a stimula dezvoltarea producției cu valoare adăugată mare.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 346 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 94 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Raportul privind îmbătrânirea din 2015. Proiecții economice și bugetare pentru cele 28 de state membre ale UE (2013-2060), European Economy nr. 3, mai 2015. Bruxelles.

                     (12)
                  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


                            COMISIA
                            EUROPEANĂ

                                                    Bruxelles, 13.5.2015
                                                    COM(2015) 275 final

                                      Recomandare de

                           RECOMANDARE A CONSILIULUI

             privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2015

     și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei
                                         pentru 2015

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                               Recomandare de

                                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

                    privind Programul național de reformă al Finlandei pentru 2015

           și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Finlandei
                                               pentru 2015

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice1, în special articolul 5 alineatul (2),
     având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
     din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice2, în
     special articolul 6 alineatul (1),
     având în vedere recomandarea Comisiei Europene3,
     având în vedere rezoluțiile Parlamentului European4,
     având în vedere concluziile Consiliului European,
     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
     având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
     având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
     având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
     întrucât:
     (1)         La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o
                 nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă,
                 Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice.
                 Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
                 stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
     (2)         La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare
                 privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale
                 Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările
                 pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea

     1
              JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
     2
              JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
     3
              COM(2015) 275.
     4
              P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

RO                                                    2                                                  RO
 ---pagebreak---             formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama
            în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.
     (3)    La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
            reformă al Finlandei pentru 2014 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat
            de stabilitate al Finlandei pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în temeiul
            Regulamentului (UE) nr. 473/20135, Comisia și-a prezentat avizul privind proiectul
            de plan bugetar al Finlandei pentru 20156.
     (4)    La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii7, care marchează
            începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru
            2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a
            adoptat Raportul privind mecanismul de alertă8, în care a identificat Finlanda ca fiind
            unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
     (5)    La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea
            investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări
            bugetare responsabile și favorabile creșterii.
     (6)    La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Finlanda pentru
            20159, în care a evaluat progresele realizate de Finlanda în ceea ce privește punerea
            în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul
            de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat efectuat în temeiul
            articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia
            concluzionează că Finlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care
            necesită măsuri de politică și monitorizare. În special, riscurile legate de rezultatele
            slabe la export într-un context de restructurare industrială necesită o atenție
            deosebită. În ansamblu, pierderea cotelor de piață în ceea ce privește exporturile și
            declinul industriei electronice au luat sfârșit, însă nivelul investițiilor rămâne scăzut
            și creșterea potențială s-a redus. Datoria sectorului privat s-a stabilizat și nu pare a fi
            o sursă de preocupare imediată, însă nivelul său relativ ridicat necesită o
            monitorizare atentă.
     (7)    La 2 aprilie 2015, Finlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru
            2015, precum și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de
            legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
     (8)    În prezent, Finlanda face obiectul componentei [corective a] Pactului de stabilitate și
            de creștere, în urma adoptării de către Consiliu a unei decizii în conformitate cu
            articolul 125 alineatul (6) din TFUE la [XX]. În Programul de stabilitate pentru 2015,
            care se bazează pe ipoteza menținerii politicilor actuale și acoperă perioada
            20142019, se preconizează că deficitul global, care a crescut la 3,2 % din PIB în
            2014, depășind astfel valoarea de referință de 3 % din PIB, se va deteriora în
            continuare, ajungând la 3,4 % din PIB în 2015, înainte de a scădea treptat la 3,1 % în
            2017, apoi la 2,5 % din PIB în 2019. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2015,
            se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește în cursul perioadei care
            face obiectul previziunilor și va ajunge la 67,8 % până în 2019. Obiectivul pe termen
            mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – nu este atins până la sfârșitul
            perioadei de programare. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste

     5
           JO L 140, 27.5.2013, p. 11.
     6
           C(2014) 8815 final.
     7
           COM(2014) 902.
     8
           COM(2014) 904.
     9
           SWD(2015) 45 final, 26.2.2015.

RO                                                  3                                                     RO
 ---pagebreak---             proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului
            2015, se preconizează că deficitul public al Finlandei va fi de 3,3 % din PIB în 2015
            și de 3,2 % din PIB în 2016, în timp ce ponderea datoriei publice în PIB va crește la
            64,4 % până în 2016. La 13 mai 2015, Comisia a publicat un raport în conformitate
            cu articolul 126 alineatul (3) din tratat. Potrivit concluziei raportului, criteriile
            deficitului și datoriei nu se consideră că au fost respectate. Programul de stabilitate
            nu asigură corectarea deficitului excesiv în timp util și în mod durabil până în 201X.
            Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare. Pe baza evaluării Programului de
            stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015,
            Consiliul consideră că există riscul ca Finlanda să nu respecte dispozițiile Pactului de
            stabilitate și de creștere. Cu toate că Finlanda a înregistrat unele progrese în punerea
            în aplicare a reformelor administrative, eficiența sectorului public finlandez ar putea
            fi îmbunătățită în continuare, în special în domeniile care se vor confrunta în viitor cu
            presiuni asupra costurilor cauzate de îmbătrânirea populației. În toamna anului 2014,
            partenerii sociali au ajuns la un acord cu privire la conținutul reformei sistemului de
            pensii, dar aceasta nu a fost încă adoptată. Creșterea nivelului de participare a
            lucrătorilor mai în vârstă pe piața forței de muncă reprezintă un element esențial în
            vederea reducerii decalajului în materie de sustenabilitate a finanțelor publice și a
            majorării planificate a vârstei legale de pensionare. Ieșirile timpurii de pe piața
            muncii sunt cauzate, în principal, de invaliditate sau de extinderea prestațiilor de
            șomaj în cazul lucrătorilor mai în vârstă. În decembrie 2014 guvernul a prezentat
            Parlamentului proiectul de lege privind reforma serviciilor sociale și de sănătate, însă
            nu a fost găsită nicio soluție pentru a asigura un echilibru între modelul administrativ
            al marilor coaliții municipale și autonomia municipalităților necoalizate, garantată de
            Constituție înainte de alegerile parlamentare din aprilie 2015, iar proiectul de lege
            este caduc. Municipalitățile finlandeze sunt relativ mici, dar îndeplinesc sarcini
            destul de ample în comparație cu cele din alte țări europene. Reforma structurilor
            municipale se desfășoară cu o oarecare întârziere și municipalitățile realizează studii
            privind beneficiile fuziunilor. Potrivit Programului național de reformă pentru 2015,
            o nouă propunere legislativă poate fi prezentată Parlamentului până la sfârșitul
            anului 2016.
     (9)    Având în vedere îmbătrânirea populației și scăderea populației de vârstă activă, este
            important ca piața muncii să aibă acces la întreaga forță potențială de muncă.
            Finlanda a înregistrat unele progrese în acest sens și a luat o serie de măsuri, inclusiv
            o mai bună organizare a subvențiilor salariale, cu un accent special asupra
            persoanelor în vârstă, precum și a serviciului public pentru ocuparea forței de muncă.
            Rata șomajului a fost de 8,7 % în 2014 și este în creștere, în special în rândul tinerilor
            și al lucrătorilor mai în vârstă. Acordul privind salariul moderat din 2013 sprijină
            restabilirea competitivității costurilor și a exporturilor printr-o creștere mai mică a
            costului unitar al muncii.
     (10)   Finlanda a înregistrat unele progrese în consolidarea capacității sale de a furniza
            produse inovatoare. Guvernul pune în aplicare o reformă cuprinzătoare a institutelor
            de cercetare și a finanțării pentru cercetare. Programele de politică în favoarea
            tehnologiei curate, a biotehnologiei și a digitizării sunt promițătoare, dar sunt
            întreprinse la o scară relativ mică. Deși investițiile în sectorul C&D sunt printre cele
            mai ridicate din UE, Finlanda se confruntă în continuare cu provocări în
            transformarea acestui lucru în produse și servicii care să fie exportate cu succes.
            Guvernul a încercat să simplifice și să eficientizeze sistemele de sprijin pentru
            întreprinderi, să majoreze finanțarea pentru întreprinderile nou-înființate și să
            promoveze internaționalizarea acestora. Cu toate acestea, nivelul investițiilor în

RO                                                 4                                                     RO
 ---pagebreak---              Finlanda a rămas scăzut, dificultățile la export au continuat, iar nivelul de ocupare a
             forței de muncă a scăzut. Sunt necesare, de asemenea, eforturi în vederea consolidării
             concurenței pe piețele produselor și serviciilor, în special în sectorul comerțului cu
             amănuntul, al cărui nivel de concentrare rămâne extrem de ridicat.
     (11)    În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a
             politicii economice a Finlandei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015.
             De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și
             măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Finlandei în anii precedenți.
             Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
             socioeconomică sustenabilă în Finlanda, ci și de conformitatea acestora cu normele și
             orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică
             globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale
             viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în
             recomandările 1-4 de mai jos.
     (12)    În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Finlandei,
             iar avizul său10 se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
     (13)    Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare,
             Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate.
             Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE)
             nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 2 și 3 de mai jos.
     (14)    În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii
             economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis
             recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro. Finlanda
             ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util și a acestor
             recomandări,
     RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Finlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:
     1.      Să se asigure că deficitul excesiv este redus în timp util și în mod durabil sub 3 % din
             PIB până la [XX], în conformitate cu obligațiile care îi revin Finlandei în temeiul
             articolului 126 din TFUE. Să continue eforturile de reducere a decalajului în materie
             de sustenabilitate a finanțelor publice și de îmbunătățire a condițiilor necesare
             creșterii.
     2.      Să adopte reforma convenită a sistemului de pensii și să elimine treptat modalitățile
             de ieșire anticipată de pe piața muncii. Să asigure eficacitatea procesului de
             concepere și punere în aplicare ale reformelor administrative referitoare la structura
             municipalităților și la serviciile sociale și de sănătate, în vederea creșterii
             productivității și a rentabilității în furnizarea serviciilor publice, asigurând totodată
             calitatea acestora.
     3.      Să continue eforturile de îmbunătățire a capacității de inserție profesională a tinerilor,
             a lucrătorilor mai în vârstă și a șomerilor de lungă durată, punând accentul în special
             pe dezvoltarea competențelor relevante pentru locurile de muncă. Să se asigure, în
             consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, că salariile
             evoluează în funcție de productivitate.
     4.      Să ia măsuri pentru a deschide sectorul comerțului cu amănuntul                           concurenței
             efective.

     10
            Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.

RO                                                         5                                                         RO
 ---pagebreak---      Adoptată la Bruxelles,

                              Pentru Consiliu,
                              Președintele

RO                              6                RO