               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care acest lucru este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale în cadrul cerințelor prevăzute de Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016
                  1
               .

               De la intrarea în vigoare a regulamentului, Europol poate face schimb de date cu țări terțe sau organizații internaționale pe baza unui acord internațional care să prevadă garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor. Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea unor astfel de acorduri internaționale. În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate de asemenea stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               În Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  2
               , Comisia a identificat, pe baza amenințării teroriste, a provocărilor legate de migrație și a necesităților operaționale ale Europol privind începerea negocierilor, opt țări prioritare
                  3
                din regiunea Orientului Mijlociu/Africii de Nord (MENA). Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  4
               , în concluziile Consiliului
                  5
                și în Strategia globală
                  6
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, astfel cum s-a demonstrat, de asemenea, prin acțiunile ulterioare atacului de la Christchurch din martie 2019, Comisia consideră că este necesară adăugarea Noii Zeelande ca țară prioritară pentru începerea negocierilor pe termen scurt. La 23 august 2019, Noua Zeelandă a solicitat în mod oficial luarea acestei inițiative.

               Europol și poliția din Noua Zeelandă au semnat un acord de lucru în aprilie 2019. Acesta oferă un cadru pentru o cooperare structurată la nivel strategic, inclusiv pentru o linie securizată care să permită o comunicare securizată directă, iar Noua Zeelandă a detașat un ofițer de legătură în cadrul Europol. Cu toate acestea, acordul nu oferă un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal. În prezent, nu există niciun temei juridic pentru schimbul periodic și sistematic de date cu caracter personal între autoritățile de aplicare a legii din Noua Zeelandă și Europol, care este esențial pentru o cooperare operațională eficace.

               Standardele juridice pentru protecția datelor cu caracter personal în Noua Zeelandă sunt prevăzute în principal în Legea privind protecția vieții private din 17 mai 1993 (Privacy Act), astfel cum a fost modificată prin Legea de modificare a Legii privind protecția vieții private din 7 septembrie 2010 (Privacy Amendment Act)
                  7
               . În acest scop, legea prevede douăsprezece principii privind confidențialitatea informațiilor care reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal. Legea privind protecția vieții private se aplică organismelor private și publice, inclusiv autorităților de aplicare a legii. Legea instituie, de asemenea, funcția de comisar pentru protecția vieții private, care este autoritatea independentă pentru protecția datelor din Noua Zeelandă.

               Contextul politic

               La 15 mai 2019, în urma atacului de la Christchurch, președintele francez Emmanuel Macron și prim-ministrul Noii Zeelande Jacinda Ardern au găzduit evenimentul „Apel la acțiune în urma atentatului de la Christchurch” (Christchurch Call), desfășurat la Paris, la care a participat și președintele Juncker, și au subliniat importanța abordării problemei prezentate de conținutul online cu caracter terorist, cu garantarea, în același timp, a protecției drepturilor fundamentale. Guvernele și întreprinderile din domeniul tehnologiei participante, precum și Comisia Europeană și-au exprimat sprijinul față de angajamentele asumate în cadrul „Apelului la acțiune” în vederea eliminării conținutului online cu caracter terorist și extremist violent (

                  https://www.christchurchcall.com/

               ).

               UE și Noua Zeelandă sunt parteneri cu aceeași viziune, care împărtășesc puncte de vedere și abordări similare cu privire la numeroase chestiuni cu relevanță globală. Acordul de parteneriat privind relațiile și cooperarea între UE și Noua Zeelandă, semnat la 5 octombrie 2016, pune bazele unei relații mai intense și mai solide, întrucât conține o serie de articole prin care părțile se angajează să coopereze în domenii precum combaterea terorismului, cooperarea în materie de aplicare a legii, prevenirea și combaterea criminalității organizate și a corupției, drogurile, criminalitatea informatică, spălarea banilor, finanțarea terorismului, migrația și azilul.

               UE și Noua Zeelandă sunt, de asemenea, partenere în cadrul Forumului mondial pentru combaterea terorismului (GCTF), un forum internațional format din 29 de țări și Uniunea Europeană, având ca misiune generală reducerea vulnerabilității la terorism a persoanelor din întreaga lume prin prevenirea, combaterea și urmărirea penală a actelor teroriste, precum și prin combaterea incitării la terorism și a recrutării în scopuri teroriste. UE și Noua Zeelandă cooperează strâns în chestiuni externe și de securitate, desfășurând un dialog politic și de securitate periodic. Acest dialog include consultări frecvente la nivel ministerial și al înalților funcționari. În baza Acordului-cadru de parteneriat din 2012, Noua Zeelandă a putut lua parte la unele operațiuni ale UE de gestionare a crizelor, contribuind de exemplu la operațiunea EUNAVFOR Atalanta (combaterea pirateriei în Cornul Africii).

               Nevoile operaționale

               Există un potențial de cooperare mai strânsă cu Noua Zeelandă în toate domeniile de criminalitate care intră în sfera de competență a Europol. Aceasta este o listă neexhaustivă a celor mai importante nevoi operaționale ale Europol cu privire la Noua Zeelandă:

               ·terorismul: reprezintă o amenințare gravă atât pentru Noua Zeelandă, cât și pentru Uniunea Europeană, care au fost ambele vizate de atacuri teroriste. Pe lângă obținerea unei imagini de ansamblu mai precise a amenințărilor și identificarea noilor tendințe, este necesară o cooperare mai strânsă, inclusiv schimbul de date cu caracter personal, pentru identificarea, prevenirea și urmărirea penală a infracțiunilor de terorism, inclusiv a deplasărilor în scopuri teroriste, a finanțării terorismului și a utilizării abuzive a internetului de către teroriști.

                  Centrul european de combatere a terorismului (CECT) din cadrul Europol are, în plan operațional, un interes major privind schimbul de date operaționale/cu caracter personal cu Noua Zeelandă și viceversa, după cum reiese în urma atacului de la Christchurch. După acest atentat, activitatea Unității UE de semnalare a conținutului online (EU IRU) din cadrul Europol a vizat și detectarea conținutului și modelele sale de diseminare pe internet. Viteza și volumul cazurilor de utilizare abuzivă a internetului în urma atacului și numărul mare de furnizori de servicii online (OSP) implicați au fost fără precedent și au arătat limitele proceselor existente privind abordarea unor amenințări similare. Un acord operațional cu Noua Zeelandă nu numai că ar consolida poziția Europol în conducerea răspunsului operațional la Apelul de la Christchurch de a elimina conținutul online cu caracter terorist sau extremist violent, ci ar oferi, de asemenea, Europol cadrul juridic pentru dezvoltarea unui nivel avansat de cooperare cu Noua Zeelandă în chestiuni legate de terorism;

               ·criminalitatea informatică: Noua Zeelandă este un partener-cheie al autorităților UE de aplicare a legii în anchetarea cazurilor de exploatare sexuală a copiilor.

                  Poliția din Noua Zeelandă participă în mod activ la activitățile Grupului operativ virtual la nivel global (Virtual Global Taskforce), o rețea de parteneriat esențială pentru Centrul european de combatere a criminalității informatice din cadrul Europol în vederea combaterii abuzului sexual online asupra copiilor. Expertiza avansată a Noii Zeelande în domeniul investigării exploatării sexuale online a copiilor și disponibilitatea autorităților neozeelandeze de a face schimb de cunoștințe cu participanții la reuniuni este foarte apreciată de către autoritățile competente ale statelor membre ale UE care sunt responsabile cu investigarea unor astfel de infracțiuni complexe și care se confruntă cu numeroase provocări juridice și tehnice. Din punct de vedere operațional, Noua Zeelandă poate aduce Europol o valoare adăugată semnificativă în domeniul combaterii criminalității informatice, în special al combaterii exploatării sexuale online a copiilor. Poliția din Noua Zeelandă și echipa responsabilă cu exploatarea sexuală online a copiilor din cadrul Departamentului de afaceri interne din Noua Zeelandă sunt dedicate și experimentate în acest domeniu și au jucat un rol major în operațiunile de înaltă prioritate.

                  Noua Zeelandă rămâne singura țară din rețeaua „Five Eyes”
                  8
                în cazul căreia Europol nu are un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal. Acest lucru limitează capacitatea ambelor părți de a face schimb de informații operaționale valoroase și de a colabora în mod sistematic. De asemenea, aceasta creează o situație în care contactele bilaterale trebuie stabilite cu statele membre în mod direct sau prin intermediul agențiilor terțe, inclusiv al Interpol. Natura contactelor respective are un efect negativ asupra abordării eficace de către statele membre a infracțiunilor de acest tip și le privează de posibilitatea de a contribui la valoarea adăugată adusă de Europol și de a se folosi de aceasta, în special în domeniul conținutului online cu caracter terorist și al exploatării sexuale online a copiilor;

               ·bandele infracționale de motocicliști: poliția din Noua Zeelandă și Europol manifestă un interes ridicat în ceea ce privește cooperarea legată de bandele infracționale de motocicliști (Outlaw Motorcycle Criminal Gangs – OMCG). OMCG reprezintă un motiv de îngrijorare din ce în ce mai mare în Noua Zeelandă, iar poliția acestui stat a înființat recent o unitate de informații privind bandele infracționale, unul dintre obiectivele sale principale fiind combaterea OMCG. Proiectul de analiză al Europol denumit „Analysis Project Monitor” vizează în mod deosebit deplasările către Europa și cazierele judiciare ale membrilor OMCG din Noua Zeelandă, precum și presupusele contacte ale acestora cu anumite părți ale criminalității organizate din Asia de Sud-Est;

               ·drogurile: în trecut, Europol a lucrat la un caz de trafic de amfetamină pe scară largă din UE către Noua Zeelandă. Cooperarea în acest domeniu ar putea fi consolidată.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi. Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol
                  9
               .

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia trebuie să fie desemnată ca negociator din partea Uniunii al acordului dintre Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  10
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Dispozițiile Regulamentului (UE) 2016/794, în special cele privind transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale, prevăd că Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care să prevadă garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocierile în vederea încheierii unui acord între Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului („acordul”).

               (4)Astfel cum se explică și la considerentul 35 din Regulamentul (UE) 2016/794, Comisia ar trebui să poată consulta Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor (AEPD) și în timpul negocierii acordului și, în orice caz, înainte de încheierea acestuia.

               (5)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la respectarea vieții private și de familie, recunoscut la articolul 7 din Cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din Cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din Cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii.

               (6)Acordul nu ar trebui să afecteze transferul de date cu caracter personal sau alte forme de cooperare între autoritățile responsabile de protejarea securității naționale și nu ar trebui să aducă atingere acestora,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 2

               Negocierile se desfășoară cu consultarea [a se completa de către Consiliu numele comitetului special] relevant.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles, 30.10.2019

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        COM(2017) 608 final.

                     (3)

                        Algeria, Egipt, Israel, Iordania, Liban, Maroc, Tunisia și Turcia.

                     (4)

                        COM(2015) 185 final.

                     (5)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (6)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (7)

                        Legea privind protecția vieții private este în prezent în curs de modificare în urma unui proiect de lege introdus în martie 2018.

                     (8)

                        O alianță în domeniul

                     informațiilor

                   care include

                     Australia

                  ,

                     Canada

                  ,

                     Noua Zeelandă

                  ,

                     Regatul Unit

                   și

                     Statele Unite

                  .

                     (9)

                        În special articolele 3, 23, 25 și capitolul VI din Regulamentul (UE) 2016/794.

                     (10)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Noua Zeelandă privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile neozeelandeze competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului ar trebui să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Noua Zeelandă, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea și schimbul de date în temeiul acordului ar trebui să se refere numai la formele de criminalitate și infracțiunile conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv prevenirea și combaterea terorismului, anihilarea criminalității organizate și combaterea criminalității informatice. Acordul ar trebui să precizeze domeniul său de aplicare și scopurile în care Europol poate transfera date cu caracter personal către autoritățile competente din Noua Zeelandă.

               (3)Acordul ar trebui să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, a drepturilor și a libertăților fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Noua Zeelandă. În plus față de garanțiile prevăzute mai jos, acestea ar trebui să includă cerința ca transferul de date cu caracter personal să facă obiectul unor obligații de confidențialitate și ca datele cu caracter personal să nu fie utilizate pentru a solicita, a pronunța sau a executa o pedeapsă cu moartea sau orice altă formă de tratament crud și inuman, fără a aduce atingere garanțiilor suplimentare care ar putea fi necesare.

               În special:

               (a)Acordul ar trebui să conțină definițiile principalilor termeni. În special, acordul ar trebui să conțină o definiție a datelor cu caracter personal conformă cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva (UE) 2016/680.

               (b)Acordul ar trebui să respecte principiul specificității, asigurându-se că datele nu vor fi prelucrate în alte scopuri decât în cel al transferului. Astfel, scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului ar trebui să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (c)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul ar trebui să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul ar trebui să prevadă obligația Europol de a indica, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea, distrugerea sau prelucrarea ulterioară a datelor. Acordul ar trebui să oblige autoritățile competente din Noua Zeelandă să respecte aceste restricții și să precizeze modul în care se va asigura respectarea acestor restricții în practică. Datele cu caracter personal ar trebui să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date ar trebui să fie corecte și actualizate. Datele nu ar trebui să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate. Acordul ar trebui să fie însoțit de o anexă care să conțină o listă exhaustivă a autorităților competente din Noua Zeelandă cărora Europol le poate transfera date cu caracter personal, precum și o scurtă descriere a competențelor acestora.

               (d)Transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală ar trebui să fie interzis, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele infracțiunilor, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (e)Acordul ar trebui să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, de rectificare și de ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul ar trebui să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând căi de atac eficiente.

               (f)Acordul ar trebui să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (g)Acordul ar trebui să precizeze criteriile pe baza cărora ar trebui evaluate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (h)Acordul ar trebui să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul ar trebui să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (i)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Noua Zeelandă către alte autorități din Noua Zeelandă, inclusiv pentru a fi utilizate în proceduri judiciare, ar trebui să fie permise numai în scopul inițial al transferului efectuat de către Europol și ar trebui să facă obiectul unor condiții și garanții adecvate, inclusiv al unei autorizări prealabile din partea Europol.

               (j)Condițiile menționate la litera (i) ar trebui să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Noua Zeelandă către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (k)Acordul ar trebui să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Noua Zeelandă care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente ar trebui să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal ar trebui să fie răspunzătoare pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul ar trebui să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa, pentru a garanta faptul că părțile respectă normele convenite.

               (5)Acordul ar trebui să includă dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (6)Acordul ar trebui să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție prin care una dintre părți îl poate denunța sau suspenda, în special în cazul în care țara terță nu mai asigură efectiv nivelul de protecție a drepturilor și libertăților fundamentale prevăzut de acord. Acordul ar trebui să precizeze, de asemenea, dacă datele cu caracter personal care intră în domeniul său de aplicare și care sunt transferate înainte de suspendarea sau denunțarea sa pot fi prelucrate în continuare. Prelucrarea în continuare a datelor cu caracter personal, dacă este permisă, ar trebui, în orice caz, să se desfășoare în conformitate cu dispozițiile acordului de la momentul suspendării sau al denunțării.

               (7)Acordul poate include o clauză privind aplicarea sa teritorială, dacă este necesar.

               (8)Acordul ar trebui să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 9.6.2020
            COM(2020) 227 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii de negocieri privind un protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Temeiurile și obiectivele propunerii

                  Comisia propune negocierea unui nou protocol care să răspundă posibilităților și necesităților reale ale flotei statelor membre și să respecte dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului și concluziile Consiliului din 19 martie 2012 referitoare la Comunicarea Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

                  Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook au încheiat un acord de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil
                     1
                   intrat în vigoare la 14 octombrie 2016
                     2
                  . Protocolul de punere în aplicare a acestuia va expira la 13 octombrie 2020. Acest protocol stabilește posibilitățile de pescuit acordate flotei Uniunii și contribuția financiară corespunzătoare plătită de Uniune și de armatori.

                  Protocolul prevede plata sumelor de 385 000 EUR pentru primul și al doilea an și de 350 000 EUR pentru al treilea și al patrulea an, din bugetul UE drept compensație financiară pentru acces, pentru un tonaj de referință de 7 000 t/an. În plus, armatorii din UE plătesc taxe de autorizare pe baza prețurilor stabilite în protocol pentru cota alocată. Pe lângă aceasta, o sumă de 350 000 EUR pe an provenită tot de la bugetul UE este plătită pentru a sprijini politica sectorială în domeniul pescuitului din Insulele Cook pe întreaga durată de patru ani a protocolului.

                  APPS cu Insulele Cook prevede posibilități de pescuit care vizează tonul și speciile mari migratoare pentru nave ale UE provenind din două state membre (Spania și Franța). În prezent, APPS cu Insulele Cook este singurul acord activ din Oceanul Pacific
                     3
                  .

                  APPS-urile contribuie la promovarea obiectivelor PCP la nivel internațional, garantând că activitățile de pescuit ale Uniunii desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii. În plus, APPS-urile favorizează cooperarea științifică dintre UE și partenerii săi, promovează transparența și sustenabilitatea pentru o mai bună gestionare a resurselor piscicole. APPS-urile încurajează guvernanța prin sprijinirea monitorizării, a controlului și a supravegherii activităților flotelor naționale și străine și furnizarea de fonduri pentru combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN) și contribuie la dezvoltarea durabilă a sectorului local al pescuitului, inclusiv a muncii decente în contextul activităților de pescuit. APPS-urile consolidează poziția UE în cadrul organizațiilor internaționale și regionale de pescuit: în cazul Insulelor Cook, în special, în cadrul Comisiei pentru pescuitul în Oceanul Pacific de Vest și Central (WCPFC)
                     4
                  . În fine, posibilitățile de pescuit acordate prin intermediul APPS se bazează pe cele mai bune avize științifice disponibile și contribuie la îmbunătățirea respectării măsurilor internaționale.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Negocierea unui nou protocol cu Insulele Cook este în concordanță cu acțiunea externă a UE în ceea ce privește țările din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), în special cu obiectivele Uniunii referitoare la respectarea principiilor democratice și a drepturilor omului.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic al deciziei este constituit de articolul 218 alineatele (3) și (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), din partea a cincea (Acțiunea externă a Uniunii) titlul V (Acordurile internaționale), care stabilește procedura pentru negocierea și încheierea de acorduri între UE și țări terțe.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Nu se aplică - competență exclusivă.

               •Proporționalitatea

                  Decizia este proporțională cu obiectivul.

               •Alegerea instrumentului

                  Instrumentul este prevăzut la articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               3.REZULTATE ALE EVALUĂRILOR EX-POST, CONSULTĂRILOR PĂRȚILOR INTERESATE ȘI EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluări ex-post/verificări ale adecvării legislației existente

                  În 2019-2020, Comisia a efectuat o evaluare ex-post a actualului protocol la APPS dintre UE și Insulele Cook, precum și o evaluare ex-ante a unei eventuale reînnoiri a protocolului. Concluziile evaluării sunt prezentate într-un document de lucru separat al serviciilor Comisiei
                     5
                  .

                  Evaluarea a concluzionat că industria pescuitului din UE (specii de ton) este foarte interesată să își desfășoare activitatea în zona de pescuit a Insulelor Cook și că reînnoirea protocolului este în mod clar opțiunea preferată. În cazul în care acesta nu ar fi reînnoit, UE ar fi privată de un instrument capabil să răspundă nevoilor diferitelor părți interesate și propriilor sale nevoi în ceea ce privește consolidarea guvernanței globale a oceanelor din Oceanul Pacific de Vest și Central prin intermediul cadrului multilateral al WCPFC.

                  Pentru Insulele Cook, intervenția UE adaugă valoare în ceea ce privește o securitate multianuală a veniturilor bugetare, o platformă oficială pentru dialogul sectorial și schimburi directe cu UE în ceea ce privește cooperarea, precum și un cadru pentru monitorizarea și controlul în comun al activităților UE. APPS contribuie la promovarea practicilor de pescuit responsabile și oferă acces la o linie bugetară specifică (sprijin sectorial) dedicată sprijinului financiar pentru punerea în aplicare a politicii naționale în domeniul pescuitului de către Insulele Cook.

               •Consultările cu părțile interesate

                  În cadrul evaluării au fost consultate state membre, reprezentanți ai industriei, organizații internaționale ale societății civile, precum și administrația pescuitului și societatea civilă din Insulele Cook. Au avut loc consultări și în cadrul Consiliului consultativ pentru flota de lungă distanță.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

                  Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil conține o clauză privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

                  Implicațiile bugetare legate de noul protocol vizează plata către Insulele Cook a unei contribuții financiare compatibile cu actualul cadru financiar multianual (CFM), în special cu alocările la linia bugetară
                     6
                   aferentă acordurilor de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil. Cuantumurile anuale ale angajamentelor și plăților sunt stabilite în cadrul procedurii bugetare anuale, inclusiv linia de rezervă pentru propunerile care nu au intrat în vigoare la începutul anului.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, evaluare și raportare

                  Se așteaptă ca negocierile să fie deschise în al treilea trimestru al anului 2020.

               •Explicație detaliată cu privire la dispozițiile specifice ale propunerii

                  Comisia recomandă următoarele:

                  - Consiliul ar trebui să autorizeze Comisia să deschidă și să poarte negocieri în vederea încheierii unui nou protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook;

                  - Comisia ar trebui să fie desemnată drept negociatorul UE în această privință;

                  - Comisia ar trebui să poarte aceste negocieri în consultare cu un comitet special în temeiul dispozițiilor Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene;

                  - Consiliul ar trebui să aprobe directivele de negociere anexate prezentei recomandări.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii de negocieri privind un protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Trebuie deschise negocieri în vederea încheierii unui nou protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook.

               (2)În cazul în care acest lucru este necesar pentru a evita o întrerupere îndelungată a activităților de pescuit, trebuie să se autorizeze, de asemenea, negocierea unei prelungiri limitate a actualului protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook
                  7
               ,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un nou protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil cu guvernul Insulelor Cook.

               Comisia este, de asemenea, autorizată să negocieze o prelungire limitată a actualului protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu Grupul de lucru al Consiliului pentru politica externă privind pescuitul.

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 131, 20.5.2016, p. 3.

                     (2)

                        JO L 131, 20.5.2017, p. 10.

                     (3)

                        Acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului dintre UE și, respectiv, Statele Federate ale Microneziei, Insulele Solomon și Kiribati sunt în prezent inactive, deoarece nu au în vigoare un protocol de punere în aplicare.

                     (4)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/WCPFC/en
                  , organismul înființat în temeiul legislației internaționale pentru conservarea și gestionarea speciilor mari migratoare din regiune.

                     (5)

                        [referință]

                     (6)

                        A se vedea capitolul 40 (linia de rezervă 40 02 41) în conformitate cu acordul interinstituțional privind CFM (2013/C 373/01).

                     (7)

                        Protocol privind punerea în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook (JO L 131, 20.5.2016, p. 10).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 9.6.2020
            COM(2020) 227 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea deDECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil cu guvernul Insulelor Cook
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               ANEXĂ

               Directive de negociere a unui nou protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook

               Obiectivul negocierilor este încheierea unui protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  1
                și cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012
                  2
                cu privire la Comunicarea Comisiei din 13 iulie 2011 privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului
                  3
               .

               Pentru ca acest nou protocol să asigure promovarea pescuitului sustenabil și responsabil, obiectivele de negociere ale Comisiei trebuie să se bazeze pe următoarele aspecte:

               ·asigurarea accesului la zona de pescuit a Insulelor Cook și a autorizațiilor necesare navelor flotei Uniunii pentru a desfășura activități de pescuit în zona menționată;

               ·luarea în considerare, în mod adecvat, a celor mai bune avize științifice disponibile și a planurilor de gestionare relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP), pentru a asigura și a îmbunătăți sustenabilitatea din punctul de vedere al mediului a activităților de pescuit, care vizează exclusiv resursele excedentare disponibile, ținând cont de capacitatea de pescuit a flotei locale și acordând în același timp o atenție specială caracterului comun al stocurilor în cauză;

               ·obținerea unei cote adecvate din resursele piscicole, care să corespundă intereselor flotelor Uniunii, atunci când resursele respective prezintă interes și pentru alte flote străine;

               ·asigurarea faptului că accesul la resursele piscicole se bazează pe activitatea anterioară și pe activitatea viitoare preconizată a flotei Uniunii în regiune, ținând seama de cele mai actualizate și mai bune evaluări științifice disponibile;

               ·continuarea dialogului în vederea consolidării politicii sectoriale, pentru a încuraja punerea în aplicare a unei politici responsabile în domeniul pescuitului, în legătură cu obiectivele de dezvoltare ale țării - în special în ceea ce privește guvernanța, urmărirea, controlul și monitorizarea activităților de pescuit și a consultanței științifice - și luarea în considerare a mijloacelor de subzistență și a intereselor comunităților locale de pescari;

               ·includerea unei clauze privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice;

               ·asigurarea faptului că protocolul va contribui la promovarea creșterii economice și a muncii decente în contextul activităților maritime, ținând seama de convențiile relevante ale Organizației Internaționale a Muncii (OIM).

               Protocolul trebuie să definească îndeosebi:

               –posibilitățile de pescuit, pe categorii, care urmează să fie acordate navelor Uniunii Europene;

               –compensația financiară și condițiile de plată a acesteia și

               –mecanismele de implementare a sprijinului sectorial.

               Pentru a evita întreruperea activităților de pescuit, noul protocol trebuie să includă o clauză privind aplicarea sa provizorie începând cu ziua următoare datei expirării protocolului existent.

               În cazul în care negocierile pentru un nou protocol la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook ar necesita mai mult timp decât s-a preconizat
                  4
                și pentru a se evita o perioadă lungă de întrerupere a activităților de pescuit, Comisia trebuie să ajungă la un acord cu guvernul Insulelor Cook cu privire la o prelungire a protocolului actual
                  5
               , pentru o perioadă limitată de timp, dacă este posibil, de cel mult un an, continuând, în același timp, să depună eforturi pentru a ajunge la un acord privind un nou protocol în conformitate cu obiectivele menționate anterior.

                     (1)

                        Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).

                     (2)

                        Ref: ST 7087 2012 REV 1 COR 1 din 20.3.2012.

                     (3)

                        Ref: COM(2011) 417 final din 13.7.2011.

                     (4)

                        Având în vedere în special consecințele legate de situația sanitară mondială actuală, care rezultă în urma pandemiei de COVID-19.

                     (5)

                        Protocol privind punerea în aplicare a Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și guvernul Insulelor Cook (JO L 131, 20.5.2016, p. 10).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.3.2021
            COM(2021) 138 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor privind un acord între Uniunea Europeană și Republica Angola privind facilitarea investițiilor

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               La 19 decembrie 2019, Consiliul a adoptat decizia sa
                  1
                de modificare a directivelor de negociere pentru negocierea acordurilor de parteneriat economic (APE) cu țările și regiunile din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), în măsura în care aceste acorduri intră în sfera de competență a Uniunii („directivele de negociere din 2019”). Aceste noi directive de negociere au actualizat mandatul amplu și directivele de negociere emise de Consiliu la 12 iunie 2002 (9930/02).

               La secțiunea 6.2 primul paragraf din directivele negociate modificate se precizează: Investiții. În conformitate cu obiectivul reducerii și, în cele din urmă, „al eradicării sărăciei în conformitate cu obiectivele dezvoltării durabile” (și în legătură cu articolele 1, 29, 75-78 și cu anexa II la Acordul de la Cotonou, precum și cu dispozițiile relevante ale acordului care îi va succeda, odată ce va fi aplicabil), părțile convin să instituie un cadru care să faciliteze, să consolideze și să stimuleze investițiile durabile reciproc avantajoase realizate între ele, luând în considerare inițiativele multilaterale privind facilitarea investițiilor. Acest cadru se va baza pe principiile nediscriminării, deschiderii, transparenței și stabilității. Părțile vor încuraja dezvoltarea unor medii de investiții atractive și stabile prin sprijinirea unor norme stabile și transparente pentru investitori și vor căuta să îmbunătățească incluziunea financiară și accesul la finanțare.”

               Angola nu este încă parte la APE dintre UE și grupul APE SADC
                  2
               , iar acordul respectiv nu conține dispoziții privind facilitarea investițiilor.

               Într-o declarație comună
                  3
                din 8 septembrie 2020, vicepreședintele executiv al Comisiei Europene, dl Valdis Dombrovskis și ministrul comerțului și industriei din Angola, dl Victor Fernandes, au emis o declarație comună prin care își confirmă „intenția de a începe discuții de tatonare cu privire la un acord de investiții UE-Angola, pe lângă APE, punând accentul pe facilitarea investițiilor”.

               În temeiul directivelor de negociere existente, astfel cum au fost actualizate în 2019, Comisia este autorizată de Consiliu să negocieze, cu țările și regiunile ACP, acorduri de parteneriat economic care să acopere o gamă largă de subiecte, inclusiv dispoziții referitoare la facilitarea investițiilor
                  4
               . Având în vedere cele de mai sus și disponibilitatea Angolei de a negocia un acord cu UE în această privință, Comisia recomandă deschiderea negocierilor cu Angola pentru un acord privind facilitarea investițiilor. Pentru a asigura coerența și consecvența cu negocierile privind facilitarea investițiilor cu alte țări ACP, negocierile cu Angola trebuie să se desfășoare pe baza dispozițiilor directivelor de negociere din 2019 referitoare la facilitarea investițiilor [secțiunea 6.2 primul paragraf].

               Obiectivul general al prezentului acord ar fi îmbunătățirea climatului de investiții și facilitarea mobilizării și menținerii investițiilor între părți pe baza unor norme, măsuri și proceduri moderne și simplificate referitoare la investițiile străine directe. Astfel, acordul ar promova dezvoltarea durabilă, creșterea economică și crearea de locuri de muncă și ar consolida relația bilaterală în materie de investiții dintre UE și Angola. Acesta ar oferi, de asemenea, o platformă solidă pentru a contribui la diversificarea economiei Angolei și la integrarea acesteia în economia mondială.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Obiectivele de mai sus sunt în concordanță cu Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), care prevede că UE ar trebui să „încurajeze integrarea tuturor țărilor în economia mondială, inclusiv prin eliminarea treptată a barierelor din calea comerțului internațional”
                  5
               .

               Obiectivele sunt, de asemenea, pe deplin conforme cu obiectivele Acordului de la Cotonou și cu cele ale acordului care îi va succeda, precum și cu principiile generale promovate în cadrul acestuia.

               Acesta este, de asemenea, în conformitate cu strategia cuprinzătoare a UE cu Africa
                  6
               , care „a propus ca UE să elaboreze mecanisme mai ambițioase pentru a facilita, a atrage și a sprijini investițiile în Africa”.

               Prezenta propunere ar completa, de asemenea, negocierile în curs privind „Facilitarea investițiilor pentru dezvoltare”, care au loc în prezent în cadrul Organizației Mondiale a Comerțului.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Obiectivele sunt coerente cu alte politici ale UE, în special cu politica de dezvoltare a UE.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temeiul juridic

                  Temeiul juridic procedural pentru acest act îl constituie articolul 218 alineatul (3) și alineatul (4) din TFUE. Atunci când Comisia recomandă negocierea unui acord internațional, aceasta nu indică temeiul juridic substanțial.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

                  Obiectul negocierilor avute în vedere se referă în principal la politica comercială comună. În conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din TUE, principiul subsidiarității nu se aplică în domeniile care sunt de competența exclusivă a UE. Politica comercială comună este menționată printre domeniile care sunt de competența exclusivă a Uniunii la articolul 3 din TFUE. Această politică include negocierea acordurilor comerciale în conformitate, printre altele, cu articolul 207 din TFUE.

                  Recomandarea Comisiei este în conformitate cu principiul proporționalității, întrucât încheierea unui acord internațional este principalul instrument pentru asumarea de drepturi și obligații reciproce cu un subiect de drept internațional, cum ar fi o țară străină.

               •Alegerea instrumentului

                  Decizie a Consiliului Uniunii Europene.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultările cu părțile interesate

                  În perioada iunie-noiembrie 2020, Comisia a efectuat o consultare publică
                     7
                   prin care a solicitat contribuții din partea Parlamentului European, a statelor membre, a părților interesate și a societății civile cu privire la politica comercială a Uniunii Europene, inclusiv cu privire la modalitățile de consolidare a relațiilor comerciale și de investiții ale UE cu țările învecinate și cu Africa.

                  Comisia consultă în mod regulat părțile interesate, printre altele în cadrul grupului de experți privind acordurile comerciale
                     8
                   și al dialogului cu societatea civilă
                     9
                  .

               •Obținerea și utilizarea cunoștințelor de specialitate

                  Prezenta propunere se bazează pe cunoștințele de specialitate externe acumulate în contextul unui proiect realizat de Banca Mondială și comandat de Comisia Europeană. Rapoartele au identificat în special faptul că investitorii
                     10
                   au prezentat, ca factori critici care le afectează deciziile de investiții în țările în curs de dezvoltare, lipsa de transparență și de previzibilitate în relațiile cu agențiile publice, modificarea bruscă a legilor și a reglementărilor, precum și întârzierile în obținerea autorizațiilor și a aprobărilor guvernamentale. Acestea sunt domeniile care ar fi acoperite de propunere.

               •Evaluarea impactului

                  Decizia Consiliului privind directivele de negociere din 2019 a vizat deja facilitarea investițiilor care urmează să fie negociată cu țările și regiunile ACP. Prezenta decizie este o cerință procedurală care nu va avea în sine un impact suplimentar în comparație cu decizia Consiliului privind directivele de negociere din 2019.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificarea

                  Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

                  Prezenta inițiativă respectă în totalitate Carta Drepturilor Fundamentale a Uniunii Europene.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  Inițiativa nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planurile de punere în aplicare și măsurile de monitorizare, evaluare și raportare

                  Nu se aplică.

               •Documentele explicative (în cazul directivelor)

                  Nu se aplică.

               •Aspecte procedurale

               Comisia va negocia în numele UE. În conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, se sugerează desemnarea de către Consiliul Uniunii Europene a unui comitet special, negocierile trebuind să se desfășoare în consultare cu acesta.

               Parlamentul European va fi informat pe parcursul tuturor etapelor procedurii, în conformitate cu articolul 218 alineatul (10) din TFUE.

               Comisia va publica prezenta recomandare imediat după adoptarea sa.

               Comisia recomandă ca autorizația să fie făcută publică imediat după adoptarea sa de către Consiliu.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor privind un acord între Uniunea Europeană și Republica Angola privind facilitarea investițiilor

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Trebuie deschise negocieri în vederea încheierii unui acord cu Angola privind facilitarea investițiilor.

               (2)Decizia (UE) 2020/13 a Consiliului
                  11
                a modificat directivele de negociere pentru negocierea acordurilor de parteneriat economic cu țările și regiunile din Africa, zona Caraibilor și Pacific (ACP), în măsura în care aceste acorduri intră în sfera de competență a Uniunii.

               (3)Pentru a asigura coerența și consecvența în negocierile privind facilitarea investițiilor cu alte țări ACP, negocierile cu Angola trebuie să se desfășoare pe baza directivelor de negociere referitoare la facilitarea investițiilor prevăzute în Decizia (UE) 2020/13,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord privind facilitarea investițiilor cu Republica Angola.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în secțiunea 6.2 primul paragraf din addendumul la Decizia (UE) 2020/13.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia (UE) 2020/13 a Consiliului din 19 decembrie 2019 de modificare a directivelor de negociere pentru negocierea acordurilor de parteneriat economic cu țările și regiunile din Africa, zona Caraibilor și Pacific, în măsura în care aceste acorduri intră în sfera de competență a Uniunii, JO L 6, 10.1.2020, p. 101–111

                     (2)

                        Angola este în curs de aderare la APE existent dintre UE și grupul APE SADC (compus în prezent din Botswana, Eswatini, Lesotho, Mozambic, Namibia și Africa de Sud)

                     (3)

                        https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/84859/5th-angola-eu-ministerial-meeting-joint-way-forward_en

                     (4)

                        O astfel de negociere are loc în prezent cu cinci țări din Africa de Est și de Sud (ESA) în contextul „consolidării” acordului de parteneriat economic existent.

                     (5)

                        Articolul 21 alineatul (2) litera (e) din TUE.

                     (6)

                        Comunicarea comună din 2020 intitulată „Către o strategie cuprinzătoare cu Africa”
                  https://ec.europa.eu/international-partnerships/system/files/communication-eu-africa-strategy-join-2020-4-final_en.pdf

                     (7)

                        https://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=266

                     (8)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (9)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (10)

                        A se vedea Banca Mondială, Retention and Expansion of Foreign Direct Investment, Political Risk and Policy Responses
                  http://documents1.worldbank.org/curated/en/387801576142339003/pdf/Political-Risk-and-Policy-Responses.pdf

                     (11)

                        Decizia (UE) 2020/13 a Consiliului din 19 decembrie 2019 de modificare a directivelor de negociere pentru negocierea acordurilor de parteneriat economic cu țările și regiunile din Africa, zona Caraibilor și Pacific, în măsura în care aceste acorduri intră în sfera de competență a Uniunii (JO L 6, 10.1.2020, p. 101).


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a Comisiei să negocieze, în numele Uniunii, modificări la Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna)

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

                  Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (denumită în continuare „convenția”) are ca obiect conservarea florei și faunei sălbatice din Europa și a habitatelor lor naturale, în special a celor pentru a căror conservare este necesară cooperarea mai multor state. Convenția este un tratat interguvernamental, încheiat sub egida Consiliului Europei. Convenția a intrat în vigoare la 1 iunie 1982.

                  Uniunea Europeană este parte contractantă la această convenție începând de la 1 septembrie 1982
                     1
                  . În prezent, convenția are 51 de părți contractante, printre care se numără și toate statele membre ale UE.

               Alocările obișnuite ale Consiliului Europei destinate Convenției de la Berna au scăzut progresiv de-a lungul anilor, în asemenea măsură încât funcțiile convenției nu pot fi asigurate fără contribuții voluntare substanțiale ale părților, însă aceste contribuții sunt, la rândul lor, în scădere. Prin urmare, este esențial să se stabilească o sursă fiabilă de finanțare pentru această convenție.

               În conformitate cu Rezoluția nr. 9 (2019) a celei de a treizeci și noua reuniuni a Comitetului permanent, adoptată la 6 decembrie 2019, referitoare la finanțarea Convenției de la Berna în ceea privește începerea instituirii unui nou sistem de contribuții financiare obligatorii de către părți, s-a înființat un grup de lucru intersesiuni format din experți. Acesta urmează să ajute Secretariatul să prezinte propuneri privind includerea unor clauze financiare prin modificarea unui număr de articole din Convenția de la Berna și privind stabilirea unui acord parțial extins care să fie examinat în cadrul celei de a patruzecea reuniuni a Comitetului permanent.

               Pe baza rezultatelor grupului de lucru intersesiuni format din experți, înființat în cadrul celei de a 39-a reuniuni a Comitetului permanent, cel de al 40-lea Comitet permanent a discutat două propuneri complementare de soluționare a problemei finanțării. În reuniunea respectivă, s-a adoptat decizia de a susține stabilirea unui acord parțial extins. În ceea ce privește propunerea de modificare a Convenției de la Berna pentru a include clauze financiare, în urma unei declarații a Uniunii și a statelor sale membre cu privire la necesitatea unor discuții interne suplimentare înainte de a se putea lua o decizie
                  2
               , Comitetul permanent a convenit, fără obiecții, să amâne decizia privind posibila modificare a convenției până la cea de a 41-a reuniune a acestuia.

                  Astfel cum s-a propus în cadrul celui de al 40-lea Comitet permanent, modificarea convenției ar introduce un mecanism de stabilire a unei contribuții obligatorii. Cu toate acestea, textul inițial nu făcea nicio distincție între bugetul de bază și bugetul programatic și nici nu specifica grila care urma să fie aplicată contribuțiilor. O propunere revizuită de modificare va fi negociată în cadrul unui grup de lucru intersesiuni, care va lucra pe parcursul anului 2021 în perioada premergătoare adoptării unei decizii în cadrul celei de a 41-a reuniuni a Comitetului permanent. Uniunea ar trebui să contribuie activ la aceste negocieri.

               •Coerența cu dispozițiile deja existente în domeniul de politică vizat

                  Introducerea unui sistem de contribuții obligatorii la această convenție ar fi în concordanță cu politica urmată în alte domenii. Într-adevăr, Uniunea este parte la numeroase acorduri multilaterale în domeniul mediului, în contextul cărora furnizează contribuții financiare obligatorii pe baza cerințelor acordului și/sau a regulamentelor financiare adoptate pe baza dispozițiilor acordului. În contextul acestor acorduri, se face în mod normal distincția între bugetul de bază și bugetul programatic, doar primul dintre acestea făcând obiectul unor contribuții obligatorii. Cu toate acestea, propunerea de modificare a convenției nu clarifică dacă mecanismul care urmează să fie instituit ar urma această abordare. De asemenea, propunerea de modificare nu precizează nici grila care urmează să fie aplicată contribuțiilor. În alte acorduri multilaterale de mediu, contribuția Uniunii este stabilită, în mod normal, la maximum 2,5 % din totalul contribuțiilor.

                  Prin urmare, este oportun ca Uniunea să se asigure că părțile nu vor fi obligate să contribuie la bugetul programatic și contribuția Uniunii nu poate fi stabilită la mai mult de 2,5 % din buget.

                  Prezenta recomandare este pe deplin aliniată la Decizia 2020/1830 a Consiliului, care a stabilit poziția Uniunii în cadrul celui de al 40-lea Comitet permanent al convenției
                     3
                  , și decurge cu adevărat din această decizie.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

                  Prezenta propunere este coerentă cu obiectivele Uniunii legate de mediu și de relațiile internaționale.

               2.TEMEI JURIDIC, SUBSIDIARITATE ȘI PROPORȚIONALITATE

               •Temei juridic

                  În conformitate cu articolul 218 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), Comisia prezintă recomandări Consiliului, care adoptă o decizie de autorizare a începerii negocierilor și desemnează negociatorul din partea Uniunii. În conformitate cu articolul 218 alineatul (4) din TFUE, Consiliul poate adresa directive negociatorului.

                  Având în vedere că negocierile vor viza un act de completare sau de modificare a cadrului instituțional al acordului, articolul 218 alineatul (9) din TFUE nu poate fi aplicat în acest context.

                  Prin urmare, temeiul juridic procedural al deciziei propuse este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               Obiectivul principal și conținutul actului avut în vedere se referă la mediu.

                  Prin urmare, temeiul juridic material al deciziei propuse este articolul 192 alineatul (1) din TFUE.

               •Subsidiaritate (în cazul competențelor neexclusive)

                  Mediul este o competență partajată în temeiul articolului 192 din TFUE. Finanțarea acestei convenții de mediu implică o competență partajată a Uniunii și a statelor membre în ceea ce privește contribuțiile lor respective în calitate de părți. Prin urmare, Uniunea trebuie să participe în această privință.

               •Proporționalitate

                  Este necesară o decizie a Consiliului pentru ca Uniunea să participe la aceste negocieri, care sunt esențiale pentru stabilirea unei baze financiare previzibile pentru convenția la care Uniunea este parte.

               •Alegerea instrumentului

                  Alegerea instrumentului este prevăzută la articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX-POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRILOR IMPACTULUI

               •Evaluări ex post/verificarea adecvării legislației existente

                  Nu se aplică.

               •Consultări cu părțile interesate

                  Nu se aplică.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

                  Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

                  Nu se aplică.

               •Adecvarea reglementărilor și simplificare

                  Nu se aplică.

               •Drepturi fundamentale

                  Nu se aplică.

               4.IMPLICAȚII BUGETARE

                  În prezent, Uniunea contribuie cu 24 700 EUR pe an la Convenția de la Berna, pe baza unei grile de contribuții propuse, voluntare. Este foarte puțin probabil ca o contribuție obligatorie de 2,5 % din bugetul de bază să depășească această sumă, astfel încât această inițiativă nu are implicații bugetare.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, de evaluare și de raportare

                  Directivele de negociere ar trebui să fie făcute publice imediat după adoptarea lor.

               •Documente explicative (pentru directive)

                  Nu se aplică.

               •Explicații detaliate referitoare la prevederile specifice ale propunerii

                  Nu se aplică.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a Comisiei să negocieze, în numele Uniunii, modificări la Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna)

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               ÎNTRUCÂT se propune modificarea Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa
                  4
                (Convenția de la Berna) pentru a include clauze financiare,

               ÎNTRUCÂT este necesar să se asigure că o astfel de modificare va fi în concordanță cu legislația și interesul Uniunii, în special pentru a nu obliga Uniunea să contribuie cu mai mult de 2,5 % din totalul contribuțiilor,

               ÎNTRUCÂT Comisia ar trebui să fie autorizată să negocieze, în numele Uniunii Europene, modificări ale convenției,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               (1)Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, modificări la Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna) în vederea instituirii unui nou sistem de contribuții financiare obligatorii ale părților, la reuniunile Comitetului permanent al convenției și la reuniunile grupului de lucru intersesiuni relevant format din experți.

               (2)Comisia va purta negocierile în numele Uniunii cu consultarea [a se completa de către Consiliu numele comitetului special] și pe baza directivelor de negociere prevăzute în anexa la prezenta decizie.

               (3)În măsura în care obiectul modificărilor menționate la alineatul (1) ține de domenii de competență partajată a Uniunii și a statelor membre, Comisia și statele membre cooperează strâns în cursul procesului de negociere pentru a asigura o reprezentare internațională unitară a Uniunii și a statelor sale membre.

               (4)Comisia informează Consiliul cu privire la rezultatele negocierilor și, dacă este cazul, cu privire la eventualele probleme ce pot apărea pe parcursul negocierilor.

               Articolul 2

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Decizia 82/72/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1981 privind încheierea Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa, JO L 38, 10.2.1982, p. 1.

                     (2)

                        A se vedea, de asemenea, Decizia (UE) 2020/1830 a Consiliului din 27 noiembrie 2020 privind poziția care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul celei de a 40-a reuniuni a Comitetului permanent al Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna), JO 409, 4.12.2020, p. 34.

                     (3)

                        Ibidem.

                     (4)

                        Decizia 82/72/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1981 privind încheierea Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa, JO L 38, 10.2.1982, p. 1.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de decizie a Consiliului
            de autorizare a Comisiei să negocieze, în numele Uniunii, modificări la Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna)

               ANEXĂ

               Directivele de negociere a modificărilor la Convenția privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna)

               (1)Comisia ar trebui să depună toate eforturile pentru a se asigura că un acord care duce la orice revizuire a Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna) și a aplicării acesteia este în concordanță cu legislația și politicile relevante ale Uniunii Europene, în special cu legislația Uniunii în domeniul naturii și al biodiversității
                  1
               , precum și cu angajamentele asumate de Uniune în temeiul altor acorduri multilaterale relevante din domeniul mediului.

               (2)În ceea ce privește propunerile de modificare a Convenției privind conservarea vieții sălbatice și a habitatelor naturale din Europa (Convenția de la Berna) pentru a introduce o contribuție financiară obligatorie, Comisia ar trebui să se angajeze în negocierile privind cel mai bun mod de a aborda chestiunea stabilirii unei baze financiare sigure și previzibile pentru convenție și ar trebui să depună toate eforturile pentru a se asigura, în conformitate cu poziția Uniunii, că modificarea:

               (a)nu ar trebui să impună o contribuție obligatorie în ceea ce privește bugetul programatic

               (b)nu ar trebui să ducă la o contribuție a Uniunii mai mare de 2,5 % din contribuțiile totale

               (c)nu ar trebui să afecteze obligațiile existente ale părților în temeiul acestei convenții.

               (3)Comisia ar trebui să poarte negocieri în conformitate cu legislația relevantă în vigoare a Uniunii Europene sau cu pozițiile convenite ale Uniunii care au fost stabilite în mod specific în scopul acestor negocieri în cadrul comitetului special al reprezentanților statelor membre menționat la articolul 1 alineatul (2) din prezenta decizie a Consiliului sau în cadrul Consiliului.

               (4)Comisia ar trebui să informeze Consiliul cu privire la rezultatele negocierilor și, dacă este cazul, cu privire la eventualele probleme ce pot apărea pe parcursul negocierilor.

                     (1)

                        În special Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice, Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică și Regulamentul (UE) nr. 1143/2014 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2014 privind prevenirea și gestionarea introducerii și răspândirii speciilor alogene invazive.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.11.2019
            COM(2019) 912 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în România
            {SWD(2019) 932 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu

                  în România

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 10 alineatul (2) al doilea paragraf,

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)În conformitate cu articolul 121 din tratat, statele membre trebuie să promoveze soliditatea pe termen mediu a finanțelor publice prin coordonarea politicilor economice și prin supraveghere multilaterală, pentru a evita apariția unor deficite publice excesive.

               (2)Pactul de stabilitate și de creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

               (3)În iunie 2017 și în iunie 2018, Consiliul a constatat, în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din tratat, că în 2016 și, respectiv, în 2017, avusese loc o abatere semnificativă constatată de la obiectivul bugetar pe termen mediu al României sau de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii acestuia. Având în vedere respectivele abateri semnificative stabilite, Consiliul a adresat României recomandări la 16 iunie 2017
                  2
                și la 22 iunie 2018
                  3
               , recomandând României să ia măsurile de politică necesare pentru a remedia respectivele abateri. Ulterior, Consiliul a constatat că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la recomandările respective și a emis recomandări revizuite la 5 decembrie 2017
                  4
                și, respectiv, la 4 decembrie 2018
                  5
               . Ulterior, Consiliul a constatat că nici în urma acestor recomandări, România nu a luat măsuri eficace.

               (4)La 14 iunie 2019, Consiliul a decis că, în 2018, în România a avut din nou loc o abatere semnificativă constatată de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu și a emis o recomandare la adresa României prin care invita această țară să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  6
                nu depășește 4,5 % în 2019 și 5,1 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1 % din produsul intern brut (PIB) în 2019 și de 0,75 % din PIB în 2020
                  7
               . Consiliul a recomandat totodată României să utilizeze toate veniturile excepționale pentru reducerea deficitului, în timp ce măsurile de consolidare bugetară urmau să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general într-o manieră favorabilă creșterii. Consiliul a stabilit termenul de 15 octombrie 2019 până la care România trebuia să prezinte un raport privind măsurile luate ca răspuns la respectiva recomandare.

               (5)La 9 iulie 2019, Consiliul a recomandat României să se asigure că, în 2019 și în 2020, se va conforma Recomandării Consiliului din 14 iunie 2019 cu scopul de a corecta abaterea semnificativă de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu
                  8
               .

               (6)La 25 septembrie 2019, Comisia a întreprins o misiune de supraveghere consolidată în România, în scopul monitorizării la fața locului în temeiul articolului -11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. După ce a transmis constatările sale provizorii autorităților române pentru formularea de observații, Comisia și-a prezentat constatările Consiliului la [20 noiembrie] 2019. Constatările respective au fost făcute publice.

               (7)La 15 octombrie 2019, autoritățile române au prezentat raportul privind măsurile eficace luate ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019. Având în vedere informațiile furnizate de autorități în raport și evaluarea globală bazată pe previziunile Comisiei din toamna anului 2019, Consiliul a concluzionat, la 20 noiembrie 2019, că România nu a luat măsuri eficace ca răspuns la Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               (8)Având în vedere absența unor măsuri eficace din partea României și abaterea cumulată considerabilă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu, este oportun să se adreseze României o recomandare revizuită privind măsurile adecvate care trebuie luate în temeiul articolului 121 alineatul (4) din tratat.

               (9)Pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, soldul structural al României urmează să se deterioreze cu 0,8 % din PIB în 2019 și cu încă 0,8 % din PIB în 2020. Prin urmare, potrivit estimărilor, în 2019 și în 2020, deficitul structural se va abate cu 2,5 % din PIB și, respectiv, cu 3,4 % din PIB de la obiectivul bugetar pe termen mediu privind un deficit structural de 1,0 % din PIB.

               (10)Pentru a corecta abaterile cumulate și a reașeza România pe o traiectorie de ajustare adecvată în urma derapajelor din trecut, efortul structural de 0,75 % din PIB pentru 2020, recomandat de Consiliu la 14 iunie 2019, trebuie să fie completat de un efort suplimentar. Un efort suplimentar de 0,25 % din PIB pare adecvat, având în vedere amploarea abaterilor cumulate constatate de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu. Acest efort suplimentar va accelera ritmul ajustării în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu fără a pune în pericol creșterea economică.

               (11)Previziunile Comisiei din toamna anului 2019 estimează un deficit public de 3,6 % în 2019 și de 4,4 % în 2020, cifre care depășesc valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. Ajustarea structurală necesară pare a fi adecvată și pentru a asigura faptul că, în 2020, România respectă valoarea de referință din tratat, de 3 % din PIB.

               (12)Pe baza previziunilor Comisiei din toamna anului 2019, îmbunătățirea necesară a soldului structural cu 1,0 % din PIB în 2020 este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de maximum 4,4 %.

               (13)Previziunile Comisiei din toamna anului 2019 indică o deteriorare a soldului structural cu 0,8 % din PIB în 2020. Prin urmare, o îmbunătățire structurală de 1,0 % din PIB impune adoptarea unor măsuri cu un randament total de 1,8 % din PIB în termeni structurali, față de scenariul de referință actual al previziunilor Comisiei din toamna anului 2019.

               (14)Faptul că nu s-a dat curs recomandărilor anterioare de corectare a abaterii semnificative constatate și existența unui risc de depășire a valorii de referință din tratat impun luarea unor măsuri urgente pentru ca politica fiscală a României să fie repusă pe o traiectorie prudentă.

               (15)Pentru atingerea țintelor bugetare recomandate, este esențial ca România să adopte și să pună în aplicare cu strictețe măsurile necesare și să monitorizeze îndeaproape evoluția cheltuielilor curente.

               (16)Cerințele formulate în prezenta recomandare înlocuiesc elementele corespunzătoare stabilite în Recomandarea Consiliului din 14 iunie 2019.

               (17)România trebuie să prezinte Consiliului un raport privind măsurile luate ca răspuns la prezenta recomandare până la 15 aprilie 2020, eventual ca parte a Programului său de convergență depus în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

               (18)Este oportun ca prezenta recomandare să fie făcută publică,

               RECOMANDĂ CA ROMÂNIA:

               (1)să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu depășește 4,4 % în 2020, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 1,0 % din PIB, punând astfel statul membru pe o traiectorie de ajustare adecvată în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu;

               (2)să utilizeze orice eventuale venituri excepționale pentru reducerea deficitului; măsurile de consolidare bugetară trebuie să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului structural al bugetului general, într-o manieră favorabilă creșterii;

               (3)să prezinte Consiliului, până la 15 aprilie 2020, un raport referitor la măsurile pe care le-a luat ca răspuns la prezenta recomandare. Raportul trebuie să ofere măsuri suficient de detaliate și anunțate în mod credibil, inclusiv impactul bugetar al fiecăreia dintre acestea, în vederea respectării traiectoriei de ajustare necesare, precum și previziuni bugetare detaliate și actualizate pentru 2020.

               Prezenta recomandare este adresată României.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO C 216, 6.7.2017, p. 1.

                     (3)

                        JO C 223, 27.6.2018, p. 3.

                     (4)

                        JO C 439, 20.12.2017, p. 1

                     (5)

                        JO C 460, 21.12.2018, p. 1.

                     (6)

                        Cheltuielile publice primare nete reprezintă cheltuielile publice totale minus cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată uniform de-a lungul unei perioade de patru ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile de venituri impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (7)

                        JO C 210, 21.6.2019, p. 1.

                     (8)

                        JO C 301, 5.9.2019, p. 135.