				|

		52013DC0368

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0368 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Maltei pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Maltei pentru perioada 2012-2016

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea
forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare
acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere
durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, pe baza propunerilor
Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale
pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014),
iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările
pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], care formează
împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate
să țină seama de orientările integrate în cadrul
politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate
la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii
de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere
economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru
coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE
și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile,
instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă al Maltei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de stabilitate al Maltei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[6],
marcând începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor
economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[7],
în care a identificat Malta ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice
și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul
European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea
finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil
creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a
economiei, să se promoveze creșterea economică și
competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(7)       La 10 aprilie 2013, Comisia a
publicat rezultatele bilanțului aprofundat[8]
pentru Malta, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011.
Analiza Comisiei concluzionează că Malta se confruntă cu
dezechilibre macroeconomice, care trebuie să fie monitorizate și care
necesită acțiuni de politică. În special, evoluțiile din
sectorul bancar și de pe piața imobiliară impun necesitatea unei
monitorizări atente. Sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor
publice necesită atenție din partea autorităților.
(8)       La 30 aprilie 2013, Malta a
prezentat Programul său de stabilitate din 2013, care vizează
perioada 2012-2016, și Programul său național de reformă
pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele
două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(9)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate pe 2012, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic
care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului este
plauzibil. În urma corectării deficitului în 2011, care, pe baza
previziunilor Comisiei din toamna anului 2012, părea durabilă,
Consiliul și-a abrogat decizia privind existența unui deficit excesiv
în Malta la 4 decembrie 2012. Cu toate acestea, Malta a înregistrat în 2012 un
deficit public de 3,3 % din PIB, depășind astfel din nou
valoarea de referință de 3 % din PIB. Obiectivul strategiei
bugetare prezentat în program este reducerea treptată a deficitului de la 3,3 %
din PIB în 2012 la 0,8 % din PIB în 2016, ceea ce presupune un progres
treptat în vederea realizării obiectivului pe termen mediu. Programul
confirmă obiectivul pe termen mediu al unui buget echilibrat în termeni
structurali, care este mai ambițios decât cel prevăzut de Pactul de
stabilitate și de creștere, dar nu se prevede îndeplinirea acestuia
în perioada de desfășurare a programului. În 2013,
deficitul-țintă din program se bazează pe o creștere
relativ ridicată a veniturilor fiscale, care nu pare să se explice în
totalitate prin scenariul macroeconomic aflat la baza programului. În plus, la
fel ca pentru anii următori, acesta nu este susținut suficient de
măsuri detaliate. Ca urmare, modificarea soldului structural (recalculat)
planificat este cu mult mai mare decât în previziunile Comisiei. Potrivit
acestora din urmă, soldul structural va înregistra o ameliorare cu doar ¼
puncte procentuale din PIB în 2013 și numai în mod marginal în 2014, în
condițiile menținerii politicilor actuale. Se preconizează
că datoria publică va depăși în continuare pragul de 60 %
din PIB pe toată durata de desfășurare a programului. Conform
previziunilor autorităților naționale, datoria va ajunge la 74,2 %
din PIB în 2014 și va începe ulterior să scadă, ajungând la 70 %
până în 2016. În previziunile Comisiei din primăvara anului 2013, se
estimează că ponderea datoriei în PIB va crește puțin mai
rapid, la 74,9 % în 2014, întrucât se așteaptă ca deficitul
primar să continue să crească. Având în vedere corectarea
deficitului excesiv în 2011, Malta se află într-o perioadă de
tranziție de trei ani, care a început în 2012, în ceea ce privește
aplicabilitatea criteriului de referință privind reducerea datoriei.
Malta nu a realizat progrese suficiente în vederea respectării criteriului
privind datoria în 2012 și se preconizează că această
tendință va continua și în perioada 2013-2014. Deși cadrul
bugetar al Maltei este relativ flexibil, caracterul său neobligatoriu
și termenele scurte de planificare bugetară nu sunt propice unei
poziții bugetare solide. Directiva 2011/85/UE privind cadrele
bugetare nu a fost încă transpusă, iar regula echilibrului bugetar
structural prevăzută în Tratatul privind stabilitatea, coordonarea
și guvernanța nu a fost încă introdusă în legislația
națională. Programul de stabilitate precizează intenția
guvernului de a înființa un consiliu bugetar, dar nu sunt prevăzute
planuri concrete.
(10)     Respectarea normelor fiscale
și evaziunea fiscală reprezintă în continuare o provocare la
adresa calității finanțelor publice. Autoritățile au
introdus o serie de măsuri relevante, alte măsuri suplimentare fiind
în curs de adoptare, însă implementarea acestora trebuie să fie
monitorizată îndeaproape, dat fiind că încă nu s-au obținut
rezultate concrete. Stimulentele fiscale pentru întreprinderile care
contractează credite sunt încă foarte ridicate. În 2012, Malta a ocupat
locul doi în clasamentul țărilor cu cel mai mare decalaj de tratament
fiscal între finanțarea prin împrumut și finanțarea prin capital
propriu a noilor investiții. Această tendință de îndatorare
poate duce la un important efect de levier pentru întreprinderi și la o
alocare ineficientă a capitalului. Malta este unul dintre puținele
state membre care nu a adoptat nicio reglementare menită să
combată tendința de îndatorare.
(11)     Malta se confruntă în
continuare cu provocări în ceea ce privește sustenabilitatea
finanțelor publice, având în vedere impactul bugetar al îmbătrânirii
populației, care se estimează că va depăși cu mult
media UE. Creșterea cheltuielilor cu pensiile reprezintă mai mult de
jumătate din totalul creșterii estimate a cheltuielilor datorate
îmbătrânirii populației, în timp ce vârsta legală de pensionare
este în continuare scăzută, în comparație cu alte state membre,
iar creșterea reglementată prin reforma din 2006 este lentă. O
nouă reformă este necesară pentru a se asigura sustenabilitatea
sistemului, menținându-se în același timp caracterul adecvat al
acestuia și abordându-se preocupările legate de echitatea între
generații. Deși au avut loc discuții cu partenerii sociali, nu
s-au formulat propuneri concrete privind o nouă reformă a pensiilor.
Rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă este scăzută; nu a
fost încă elaborată o strategie globală privind
îmbătrânirea activă. Asistența medicală primară
limitată, combinată cu îmbătrânirea preconizată a
populației poate duce la un nivel ridicat al costurilor asistenței
medicale pe termen lung. Capacitatea administrativă în domeniul
achizițiilor publice este redusă, ceea ce duce la proceduri
complicate și îndelungate.
(12)     În vederea reducerii
dezechilibrului dintre cererea și oferta de competențe, măsurile
luate pentru a reduce rata părăsirii timpurii a școlii, inclusiv
lansarea recentă a unui proces pregătitor care să ducă la o
strategie de combatere a părăsirii timpurii a școlii, sunt
binevenite. Eficacitatea eforturilor de politică depuse va depinde de
punerea în aplicare corectă și promptă, care va trebui să
fie monitorizată îndeaproape. Cu toate acestea, legătura
insuficientă dintre educație și formare, pe de o parte, și
nevoile pieței forței de muncă, pe de altă parte,
reprezintă un obstacol major. De asemenea, se preconizează că
instituirea unui singur sistem de ucenicie care a fost planificat și care
urmează să acopere mai multe niveluri de calificare va contribui la
promovarea unei forțe de muncă orientate către nevoile
pieței forței de muncă.
(13)     Malta a luat, de asemenea,
măsuri importante pentru a spori participarea femeilor la piața
forței de muncă; acestea vizează, în principal, realizarea unui
echilibru între viața profesională și cea de familie. De
asemenea, grație unei efect de cohortă favorabil, rata de ocupare a
femeilor este în continuă creștere. Cu toate acestea, mai este loc de
îmbunătățiri: rata de ocupare a femeilor este în continuare scăzută,
calitatea de părinte continuă să influențeze semnificativ
participarea femeilor la piața forței de muncă, iar decalajul
dintre femei și bărbați în ceea ce privește ocuparea
forței de muncă este cel mai pronunțat din UE. Promovarea
programelor de lucru flexibile și asigurarea unor structuri de îngrijire a
copiilor și a unor facilități pentru îngrijirea copiilor
după programul școlar și punerea acestora la dispoziția
unui mai mare segment al populației la prețuri accesibile pot
contribui la creșterea în continuare a ratei de ocupare a forței de
muncă în rândul femeilor.
(14)     Mecanismul maltez de ajustare
a costului vieții posedă unele caracteristici specifice care par a
diminua orice efect negativ pe care îl are asupra performanței globale pe
piața muncii și a ajustării salariilor: mecanismul acordă o
creștere forfetară, ceea ce înseamnă, prin urmare, numai o
compensație parțială pentru inflație acordată
salariilor care depășesc salariul de bază de
„referință”; există clauze de derogare la nivel micro și la
nivel macro; procesul de negociere a salariilor este complet descentralizat. Cu
toate acestea, în eventualitatea unor faze foarte dificile ale ciclului
economic, sistemul prezintă încă o provocare potențială
pentru flexibilitatea salariilor reale, împiedicând astfel ajustarea
pieței forței de muncă și reprezentând un obstacol în calea
competitivității. Volatilitatea prețurilor în ceea ce
privește unele componente ale indicelui prețurilor utilizat în cadrul
mecanismului, în special pentru prețurile la energie, ar putea exercita
presiuni asupra inflației prin spirale salarii-prețuri. Prin urmare,
colectarea de date privind salariile și productivitatea la nivel
sectorial, precum și monitorizarea atentă a impactului sistemului de
indexare a salariilor vor fi esențiale pentru a limita eventualele
riscuri. Autoritățile malteze ar trebui să monitorizeze
îndeaproape impactul mecanismului asupra economiei și să fie
pregătite să reformeze mecanismul, dacă este cazul.
(15)     Competitivitatea Maltei este
în continuare amenințată, având în vedere diversificarea foarte
limitată și slaba performanță de mediu a
aprovizionării sale cu energie, ceea ce duce la tarife ridicate la energia
electrică. Situația financiară dezastruoasă a furnizorului
de energie principal (Enemalta) accentuează această
insecuritate, dar se preconizează că interconectorul de electricitate
Malta-Sicilia va ameliora situația după 2014. Deși s-au derulat
în continuare o serie de inițiative, cum ar fi introducerea energiei
fotovoltaice, ponderea surselor de energie regenerabile rămâne deosebit de
scăzută și se pare că fezabilitatea unor proiecte majore,
cum ar fi dezvoltarea de parcuri eoliene, ar putea fi amenințată. În
domeniul eficienței energetice au fost înregistrate progrese, în special
în ceea ce privește clădirile publice, acestea beneficiind de
finanțare din partea Uniunii. Performanțele de mediu ale sistemului
de transport al Maltei sunt, de asemenea, limitate. Malta ar putea beneficia de
pe urma unei strategii globale de transport prin care să se îmbunătățească
transportul public, rețeaua rutieră, performanța sistemului în
ceea ce privește emisiile de dioxid de carbon și să încurajeze
și mai mult utilizarea altor tipuri de transport decât autoturismele.
(16)     Sectorul bancar din Malta este
foarte vast în raport cu economia națională. Deși acest fapt se
explică în special prin prezența băncilor naționale și
internaționale care desfășoară activități
auxiliare și care au o expunere limitată la economia națională,
supravegherea strictă continuă a acestora este justificată
pentru a se evita impactul negativ al activităților acestora asupra
stabilității financiare. Băncile naționale rămân
foarte expuse la piața imobiliară, în timp ce provizioanele specifice
pentru pierderi din credite sunt relativ scăzute. Au avut loc
discuții la nivel de politică, dar acestea nu s-au concretizat
încă în măsuri de reglementare adecvate. Sistemul judiciar este
afectat de cazuri de ineficiență care prezintă un risc
suplimentar la adresa stabilității financiare. Termenele îndelungate
care sunt necesare pentru a soluționa cazurile de insolvență
împiedică aplicarea eficientă a drepturilor de garantare. În perioade
de criză economică, această situație poate presupune o
povară suplimentară asupra bilanțurilor băncilor și o
creștere a pierderilor, ceea ce duce la nevoi de recapitalizare.
(17)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o amplă analiză a politicii economice a
Maltei, a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de
reformă și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut
seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară
și socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de
conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a
Uniunii Europene prin asigurarea unei contribuții a UE la deciziile
naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul semestrului
european sunt reflectate în recomandările 1-5 de mai jos.
(18)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Maltei, iar
avizul său[9]
se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(19)     Având în vedere bilanțul
aprofundat al Comisiei și această evaluare, Consiliul a examinat
Programul național de reformă și Programul de stabilitate al
Maltei. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din
Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în
recomandările 2 și 5 de mai jos.
(20)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice
a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a
formulat recomandări specifice adresate statelor membre care au moneda
euro. Malta ar trebui să garanteze implementarea integrală și
promptă a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014,
Malta să depună eforturi astfel încât:
1.           Să precizeze și
să implementeze măsurile necesare pentru realizarea efortului anual
de ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului
din cadrul procedurii de deficit excesiv, în vederea corectării deficitului
excesiv până în 2014 în mod durabil și de o manieră
favorabilă creșterii, limitând recurgerea la măsuri cu caracter
excepțional și la măsuri temporare. După corectarea
deficitului excesiv, să continue efortul de ajustare structurală
într-un ritm adecvat, în vederea realizării obiectivului pe termen mediu
până în 2017. Să pună în aplicare în 2013 un cadru bugetar
multianual obligatoriu și bazat pe norme. Să asigure punerea în
practică a măsurilor luate pentru a spori respectarea normelor
fiscale și a combate evaziunea fiscală și să ia măsuri
pentru a reduce tendința de îndatorare în cazul impozitării
întreprinderilor.
2.           Să asigure
sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, să reformeze
sistemul de pensii în vederea limitării creșterii preconizate a cheltuielilor,
inclusiv prin accelerarea adoptării dispozițiilor de creștere a
vârstei legale de pensionare, prin introducerea unei legături între vârsta
legală de pensionare și speranța de viață, precum și
prin încurajarea contribuției la fondurile de pensii private. Să ia
măsuri pentru a promova rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă
prin elaborarea și implementarea unei strategii globale privind
îmbătrânirea activă. Să continue reformele din domeniul sănătății
pentru a spori rentabilitatea sectorului, în special prin consolidarea
asistenței medicale primare publice. Să
îmbunătățească eficiența și să reducă
durata procedurilor de achiziții publice.
3.           Să continue eforturile
de politică menite să reducă rata părăsirii timpurii a
școlii, în special prin crearea unui sistem global de monitorizare,
și să accentueze relevanța pentru piața muncii a
educației și formării în ceea ce privește completarea
lacunelor în materie de competențe, inclusiv prin reforma anunțată
a sistemului de ucenicie. Să sprijine în continuare
îmbunătățirea participării femeilor la piața muncii
prin promovarea programelor de lucru flexibile, în special prin creșterea
ofertei de structuri de îngrijire a copiilor și de centre
extrașcolare la prețuri abordabile.
4.           Să continue eforturile
de diversificare a combinațiilor energetice și a surselor de energie,
în special prin stimularea utilizării energiei regenerabile și prin
finalizarea la timp a interconectorului de electricitate Malta-Sicilia. Să
mențină eforturile de promovare a eficienței energetice și
de reducere a emisiilor din sectorul transporturilor.
5.           Să
ia măsuri care să consolideze și mai mult provizioanele
specifice pentru pierderile din credite neproductive în sectorul bancar pentru
a atenua riscurile potențiale generate de expunerea la piața
imobiliară. Să mențină eforturile de politică pentru a
asigura supravegherea strictă a sectorului bancar, inclusiv pentru
băncile naționale și internaționale care
desfășoară activități auxiliare. Să
îmbunătățească eficiența globală a sistemului
judiciar, reducând, de exemplu, termenele necesare pentru soluționarea
cazurilor de insolvență.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2013) 368 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[5]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 120 final.
[9]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/46

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/14
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2011 (4) și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Italiei pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care a invitat Comitetul pentru protecție socială, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, să prezinte opinii privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Aceste opinii sunt incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (9)

               La 30 aprilie 2012, Italia a prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a examinat, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Italia este afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat în analiza aprofundată pe care a realizat-o că Italia se confruntă cu dezechilibre, care nu sunt însă unele excesive. În special, dacă datoria publică este deja monitorizată atent în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, evoluțiile macroeconomice din domeniul rezultatelor la export merită atenție, pentru a reduce riscul unor efecte negative asupra funcționării economiei.

               (10)

               Pe baza examinării programului de stabilitate în temeiul articolului 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza programului respectiv este plauzibil, în ipoteza în care condițiile de pe piața financiară nu s-ar înrăutăți mai mult. În conformitate cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012, se preconizează ca PIB-ul real să se contracteze brusc în 2012 și să se redreseze treptat până în 2013. În conformitate cu procedura aplicabilă deficitelor excesive, obiectivul strategiei bugetare prezentat în programul de stabilitate este acela de a reduce deficitul public general sub valoarea de referință din tratat de 3 % din PIB până în 2012, pe baza unor noi restricții în materie de cheltuieli și a unor venituri suplimentare. În urma corectării deficitului excesiv, programul de stabilitate confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM) de a avea o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, care să reflecte în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Italia intenționează atingerea acestuia în 2013, adică cu un an mai devreme decât se prevăzuse în programul de stabilitate precedent, prin măsurile deja adoptate în 2010-2011. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), efortul fiscal anual mediu planificat în perioada 2010-2012 este cu mult peste valoarea de 0,5 % din PIB recomandată de Consiliu în conformitate cu procedura aplicabilă deficitelor excesive. Ritmul preconizat al ajustării în termeni structurali în 2013 permite atingerea OTM în anul respectiv iar rata preconizată a creșterii cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile discreționare privind veniturile, ar urma să fie conformă cu obiectivul de referință în materie de cheltuieli prevăzut în Pactul de stabilitate și de creștere.
               În programul de stabilitate se prevede că rata datoriei publice va atinge un nivel maxim în 2012, urmând să scadă în ritm accelerat, ulterior, pe măsură ce crește excedentul primar. În 2013-2014, Italia se va afla într-o perioadă de tranziție și planurile sale bugetare ar asigura suficiente progrese în direcția îndeplinirii obiectivului de referință privind reducerea datoriei, astfel cum s-a confirmat și în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012. Conform planurilor Italiei, obiectivul de referință privind reducerea datoriei va fi atins la sfârșitul perioadei de tranziție (2015). Obținerea rezultatelor în materie de deficit și datorie menționate anterior va necesita execuția bugetară strictă și integrală a măsurilor corective adoptate în 2010-2011.

               (11)

               În ceea ce privește cadrul fiscal, Parlamentul italian a aprobat o lege care introduce o regulă a echilibrului bugetar în constituția italiană. Vor fi necesare dispoziții de punere în aplicare prin care să fie definite caracteristicile fundamentale ale regulii respective, și anume modalitățile detaliate de aplicare, mecanismele adecvate de corecție și clauzele derogatorii, precum și coordonarea necesară între diferitele niveluri de guvernare. Guvernul s-a angajat să realizeze o îmbunătățire durabilă a eficienței și calității cheltuielilor publice prin analize aprofundate ale cheltuielilor la toate nivelurile de guvernare. Aceste analize ar trebui, de asemenea, să permită stabilirea priorității pentru elementele de cheltuieli care favorizează creșterea economică. În același sens, este în curs o reorientare a utilizării fondurilor structurale prin măsuri luate în martie 2011 și prin Planul de acțiune pentru coeziune din noiembrie 2011, care vizează de asemenea accelerarea absorbției fondurilor structurale. Cu toate acestea, deficiențele importante în ceea ce privește capacitatea administrativă, în special în regiunile de convergență, continuă să îngreuneze absorbția fondurilor.

               (12)

               Structura sistemului fiscal și nivelul ridicat de evaziune fiscală și de muncă fără forme legale au afectat negativ performanța economică a țării. Respectarea normelor fiscale și guvernanța sunt, de asemenea, afectate de diversitatea cheltuielilor fiscale și de proceduri administrative complexe și anevoioase. Reorientarea parțială a sarcinii fiscale de la factorii de producție asupra consumului și a proprietăților, în reforme legislative deja adoptate, este un prim pas important spre o structură fiscală preponderent favorabilă creșterii, însă este justificată o orientare suplimentară, ținând seama, în continuare, de efectul distribuției.

               (13)

               Acordul dintre partenerii sociali din iunie 2011 de reformare a cadrului de negociere a salariilor a fost transpus în legislație. Acesta ar trebui să permită utilizarea pe scară mai largă a contractelor la nivelul întreprinderilor, ținând seama în mai mare măsură de nevoile activităților de producție specifice, iar acest aspect ar trebui monitorizat. Cu toate acestea, pentru a rezolva pe deplin chestiunea costurilor salariale unitare nominale mai dinamice decât cele ale partenerilor săi comerciali, care reprezintă un factor al pierderii competitivității Italiei, sistemul de negociere a salariilor ar trebui reformat și mai mult prin permiterea unor acorduri mai flexibile și la nivel sectorial național. În aprilie 2012, guvernul a propus o reformă ambițioasă a pieței forței de muncă, cu scopul de a aborda provocările care există de mult timp pe piața forței de muncă din Italia, inclusiv segmentarea acesteia. Această reformă trebuie adoptată urgent, asigurându-se faptul că obiectivul și nivelul de ambiție al acesteia sunt proporționale cu provocările de pe piața italiană a forței de muncă. Amploarea și eficacitatea liberalizării sistemului serviciilor de ocupare a forței de muncă ar trebui monitorizate îndeaproape.

               (14)

               În ciuda eforturilor întreprinse de îmbunătățire a capacității de inserție profesională a femeilor, în special prin stimulente fiscale clar orientate, rata de ocupare a italiencelor este cu mult mai mică (46,5 % în 2011) decât media UE 27 (58,5 % în 2011). Sunt necesare acțiuni suplimentare cu privire la îngrijirea copiilor și persoanelor în vârstă. Provocările sunt deosebit de mari în special în privința femeilor mai în vârstă angajate în muncă în sectorul privat, întrucât vârsta de pensionare pentru femei se va majora cu cinci ani între 2012 și 2018.

               (15)

               În Italia, rata șomajului în rândul tinerilor a ajuns la 29,1 %, în medie, în 2011 și a crescut în continuare în primele luni ale anului 2012. În special, rata șomajului în rândul absolvenților învățământului terțiar este ridicată și există o neconcordanță între competențele dobândite și cele necesare pe piața forței de muncă. Promovarea uceniciei ca principală modalitate de intrare pe piața forței de muncă este binevenită, dar necesită în continuare punerea în aplicare a instrumentelor adecvate, cum ar fi un nou sistem de standarde în materie de formare profesională și învățământ și sisteme de certificare a competențelor. Comisia a instituit o echipă de acțiune care să reprogrameze fondurile de coeziune spre măsurile care favorizează încadrarea în muncă a tinerilor și dezvoltarea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri).

               (16)

               Rata abandonului școlar timpuriu, care este de 18,8 % la nivel național și care înregistrează variații regionale puternice, are efecte negative asupra șomajului în rândul tinerilor. Ar trebui întreprinse acțiuni mai clar orientate și mai coordonate pentru abordarea problemei abandonului școlar timpuriu, prin combinarea măsurilor de prevenire, intervenție și de compensare. Ar trebui abordate rezultatele slabe ale sistemului de învățământ terțiar inclusiv prin punerea în aplicare integrală a reformei universitare din 2010 și prin stabilirea unei legături mai strânse între performanța universităților și alocarea fondurilor publice.

               (17)

               Italia a adoptat măsuri importante în vederea liberalizării serviciilor, în special a serviciilor profesionale, și a îmbunătățit concurența în industriile de rețea. Cu toate acestea, rămân numeroase provocări în sectoarele energiei și transporturilor, în special în privința căilor ferate și porturilor, unde infrastructura și blocajele de piață rămân semnificative.

               (18)

               Chiar dacă au fost deja adoptate unele măsuri de încurajare a simplificării administrative, mediul de afaceri din Italia rămâne complex. În special, sistemul judiciar suferă de pe urma unor ineficiențe în ceea ce privește utilizarea resurselor, procedurile și organizarea instituțională, care se reflectă în performanța slabă a sistemului de justiție civilă italian, în special în ceea ce privește durata excesivă a tratării cauzelor și numărul de cauze nesoluționate.

               (19)

               Accesul IMM-urilor la finanțare este dificil, iar intensitatea capitalului de risc este slabă. În decembrie 2011, a fost introdusă o facilitate pentru capitalul de risc nou indemnizație pentru noile capitaluri proprii corporatiste care le permite întreprinderilor să excludă din veniturile impozabile randamentul noțional obținut din noile injecții de capital propriu. Se preconizează că acest lucru va facilita creșterea dimensiunii IMM-urilor și a investițiilor în inovare. Deși au fost luate unele măsuri pentru a stimula cercetarea și dezvoltarea (C&D) privată, în special refinanțarea creditelor fiscale pentru investițiile întreprinderilor în cercetare, intensitatea rămâne scăzută și punerea în aplicare a proiectelor cu caracter inovator este redusă.

               (20)

               Italia și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, se referă la promovarea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității, întărirea sustenabilității finanțelor publice și consolidarea stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor de mai jos.

               (21)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei. A evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-6 de mai jos.

               (22)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate și avizul său (6) este reflectat în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (23)

               În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de stabilitate. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 1, 4, 5 și 6 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Italia să întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare strategia bugetară astfel cum s-a prevăzut și să asigure corectarea deficitului excesiv în 2012; să asigure excedentele primare structurale planificate, astfel încât rata datoriei raportată la PIB să înregistreze o tendință de scădere până în 2013; să asigure realizarea unor progrese corespunzătoare în direcția atingerii OTM, respectând obiectivul de referință privind cheltuielile și înregistrând progrese suficiente în vederea îndeplinirii obiectivului de referință în materie de reducere a datoriei.

               2.

               Să se asigure că precizarea, în cadrul legislației de punere în aplicare, a elementelor esențiale ale regulii echilibrului bugetar prevăzute în constituție, inclusiv coordonarea adecvată între toate nivelurile de guvernare, este compatibilă cu cadrul Uniunii; să realizeze o îmbunătățire durabilă a eficienței și calității cheltuielilor publice prin revizuirea planificată a cheltuielilor și prin punerea în aplicare a planului de acțiune pentru coeziune din 2011, care să ducă la o ameliorare a absorbției și gestionării fondurilor Uniunii, în special în sudul Italiei.

               3.

               Să întreprindă noi acțiuni prin care să abordeze șomajul în rândul tinerilor, inclusiv prin îmbunătățirea relevanței educației în raport cu piața forței de muncă și prin facilitarea tranziției către viața activă, inclusiv prin măsuri de stimulare a creării de întreprinderi și a angajării de lucrători; să pună în aplicare recunoașterea competențelor și calificărilor la nivel național în vederea promovării mobilității forței de muncă; să adopte măsuri de reducere a ratei abandonului școlar în învățământul terțiar și de combatere a abandonului școlar timpuriu.

               4.

               Să adopte reforma pieței forței de muncă în mod prioritar, pentru a soluționa problema segmentării pieței forței de muncă și a institui un sistem integrat de indemnizații de șomaj; să întreprindă acțiuni suplimentare de stimulare a participării femeilor pe piața forței de muncă, în special prin furnizarea de servicii de îngrijire a copiilor și a persoanelor în vârstă; să monitorizeze și, dacă este cazul, să consolideze punerea în aplicare a noului cadru de stabilire a salariilor, pentru a contribui la alinierea creșterii salariilor cu productivitatea la nivel de sector și la nivelul societăților.

               5.

               Să continue combaterea evaziunii fiscale; să continue combaterea economiei subterane și a muncii fără forme legale, de exemplu prin intensificarea verificărilor și a controalelor; să întreprindă măsuri pentru a restrânge sfera de aplicare a scutirilor fiscale, a indemnizațiilor și a cotelor reduse de TVA și pentru simplificarea Codului fiscal; să ia măsuri suplimentare pentru a transfera sarcina fiscală de la capital și veniturile salariale la proprietăți și consum, precum și la mediu.

               6.

               Să pună în aplicare măsurile de liberalizare și de simplificare adoptate în sectorul serviciilor; să întreprindă noi măsuri de îmbunătățire a accesului pe piață în industriile de rețea, precum și a capacității infrastructurii și a interconexiunilor; să simplifice și mai mult cadrul de reglementare pentru întreprinderi și să consolideze capacitatea administrativă; să îmbunătățească accesul la instrumente financiare, în special la capital propriu, pentru a finanța întreprinderile în creștere și inovarea; să pună în aplicare reorganizarea planificată a sistemului justiției civile și să promoveze utilizarea mecanismelor alternative de soluționare a litigiilor.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 215, 21.7.2011, p. 4.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile punctuale și temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind metodologia convenită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52013DC0356

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2012-2017 /* COM/2013/0356 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Estoniei pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Estoniei pentru perioada 2012-2017
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a
politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, pe baza
propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o
decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de
muncă ale statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii
de stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere
economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru
coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE
și al zonei euro și care utilizează toate pârghiile,
instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă al Estoniei pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[5],
marcând începutul semestrului european din 2013 pentru coordonarea politicilor
economice. Tot la 28 noiembrie 2012, în temeiul Regulamentului (UE)
nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor
macroeconomice, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă[6], în care nu a identificat
Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se
efectueze un bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice
și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul
European a evidențiat că este necesar să se continue
consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și
favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de
creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(7)       La 30 aprilie 2013, Estonia
și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2013, care acoperă
perioada 2012-2017 și Programul național de reformă pentru 2013.
În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate pentru 2013, Consiliul consideră că scenariul
macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este
plauzibil în 2013-2014 când se preconizează o creștere a PIB-ului
real de aproximativ 3,3 %, în medie. În previziunile Comisiei din
primăvara anului 2013 se estimează o rată a creșterii de 3,5 %
în perioada 2013-2014. Estonia a înregistrat un deficit bugetar global de 0,3 %
din PIB în 2012. Programul confirmă precedentul obiectiv pe termen mediu
(OTM), și anume un excedent structural. Acesta este mai ambițios
decât obiectivul prevăzut în Pactul de stabilitate și de
creștere. Întrucât în Estonia soldul structural a fost excedentar în 2012,
țara și-a atins obiectivul pe termen mediu cu un an mai devreme decât
s-a prevăzut în programul său anterior. Obiectivul strategiei
bugetare prezentat în Programul de stabilitate constă în asigurarea unei
politici bugetare viabile, care să susțină creșterea
economică echilibrată, prin menținerea acesteia la nivelul
prevăzut de obiectivul pe termen mediu, asigurând, în același timp,
protecții fiscale suficiente și reducând sarcina fiscală asupra
veniturilor salariale. Programul prevede ca deficitul global planificat, situat
la 0,5 % din PIB în 2013, să se îmbunătățească în
perioada analizată, pentru a ajunge la un echilibru în 2014 și a se
transforma în excedent în anii următori. În urma unei evaluări
globale a soldului structural recalculat, care cuprinde și o analiză
a criteriului de referință în materie de cheltuieli, Estonia nu
deviază în mod semnificativ de la obiectivul pe termen mediu în 2013,
urmând să revină la un excedent structural în 2014. Rata datoriei
este cu mult sub 60 % din PIB și, conform programului, este probabil
că va scădea după 2013 la aproximativ 9 % în perioada 2015-2016.
Estonia intenționează să introducă o regulă privind
echilibrul bugetar structural în 2013, în conformitate cu cerințele
Tratatului privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța.
Odată instituită regula echilibrului bugetar, la aceasta ar trebui
să se adauge consolidarea obligativității obiectivelor privind
cheltuielile multianuale.
(9)       În ceea ce privește
piața forței de muncă, în timp ce rata de ocupare a forței
de muncă este în creștere, există încă obstacole în calea
creșterii economice, printre care șomajul persistent în rândul tinerilor
și pe termen lung, inadecvarea competențelor, penuria din ce în ce
mai mare de forță de muncă, inclusiv pierderile de
forță de muncă cauzate de probleme de sănătate de
lungă durată. Sistemul de prestații sociale ar trebui să
devină mai flexibil și mai bine direcționat, oferind servicii de
asistență și stimulente șomerilor și persoanelor
inactive care ar putea fi reîncadrate în muncă, iar măsurile de
activare ar trebui consolidate pentru a se asigura că de acestea
beneficiază persoanele care au nevoie în cea mai mare măsură de
sprijin. Eficiența costurilor în materie de cheltuieli de politică
familială ar putea fi îmbunătățită într-o manieră
neutră din punct de vedere bugetar, inclusiv prin realocarea de fonduri
din indemnizațiile parentale către măsuri mai eficiente, cum ar
fi serviciile de îngrijire a copiilor, ceea ce ar putea avea un efect pozitiv
asupra ocupării forței de muncă în rândul femeilor. Dezvoltarea
economică la nivelul regiunilor trebuie să fie abordată într-o
manieră mai coordonată, pentru a oferi mai multe rezultate vizibile.
(10)     În domeniul educației
și formării, Estonia a pus parțial în aplicare
recomandările din 2012; reforma învățământului superior a
fost adoptată în 2012 și o nouă reformă cuprinzătoare
în domeniul învățământului și al formării profesionale
și tehnice este prevăzută să fie adoptată în 2013. Va
fi necesar să se acorde o atenție specială pentru a asigura o
implicare suficientă a partenerilor sociali astfel încât să se
asigure un număr suficient de contracte de ucenicie în
învățământul profesional. Furnizarea raționalizată a
serviciilor de învățământ secundar rămâne un angajament
important care nu a fost încă îndeplinit. Rata încă relativ
ridicată a șomajului în rândul tinerilor trebuie să fie
abordată având în vedere numărul mare de persoane fără o
educație profesională sau tehnică. Accesul la
învățarea pe tot parcursul vieții pentru mâna de lucru slab
calificată nu este încă abordat suficient, iar măsurile care
vizează tinerii șomeri nu îndeplinesc întotdeauna în mod credibil nevoile
pieței forței de muncă. Deconectarea existentă între
sectorul public de cercetare și criza economică afectează în
continuare creșterea productivității și competitivitatea
Estoniei. În plus, internaționalizarea sistemului de cercetare și
inovare și stabilirea de priorități în cadrul acestuia
rămân o provocare, având în vedere dimensiunea redusă a economiei.
(11)     Intensitatea energetică a
Estoniei continuă să fie foarte ridicată. Deși guvernul a
luat anumite măsuri, eforturile trebuie continuate și intensificate,
cu un accent suplimentar pe lucrările de renovare a locuințelor.
Parcul de autoturisme noi din Estonia are cel mai ridicat nivel de consum de
energie din UE și comportamentul consumatorilor nu se schimbă, în
ciuda creșterii accizelor pentru carburanți. În absența unor
măsuri suplimentare, este puțin probabil ca Estonia să își
îndeplinească obiectivul privind emisiile de gaze cu efect de seră,
în special în cazul în care nu se ia nicio măsură în domeniile
transporturilor și locuințelor. Piața energetică din
Estonia rămâne relativ izolată având în vedere că la nivel
transfrontalier conexiunile sunt insuficiente.
(12)     Serviciile pe care
autoritățile locale sunt obligate din punct de vedere juridic să
le furnizeze rămân ineficiente în majoritatea sectoarelor, în special în
domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung, al serviciilor de sprijin
familial, al asistenței medicale, al educației și al
transportului. Acest lucru este cauzat de nivelul scăzut al
capacității administrative a autorităților locale și
de decalajul dintre veniturile administrațiilor locale și
responsabilitățile delegate. Până în prezent nu a fost adoptat
niciun plan viabil pentru îmbunătățirea administrației
locale.
(13)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Estoniei. Comisia a evaluat Programul de stabilitate și
Programul național de reformă. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările Comisiei formulate în cadrul semestrului european sunt
reflectate în recomandările de la punctele 1-5 de mai jos.
(14)     Luând în considerare
această evaluare, Consiliul a analizat Programul de stabilitate al
Estoniei, iar avizul său[7]
este reflectat în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.
(15)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice
a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a
formulat recomandări specifice adresate statelor membre a căror
monedă este euro. Estonia ar trebui, de asemenea, să asigure punerea
în aplicare completă și în timp util a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca în perioada 2013-2014
Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.       Să continue o politică
bugetară favorabilă creșterii și să își
mențină o poziție bugetară solidă, astfel cum a fost
prevăzut, prin asigurarea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu
pe durata de desfășurare a programului. Să completeze regula
bugetară prevăzută cu reguli mai stricte privind cheltuielile
multianuale în cadrul bugetar pe termen mediu și să continue
îmbunătățirea eficienței cheltuielilor publice.
2.       Să
îmbunătățească stimulentele care vizează încurajarea
muncii prin sporirea coerenței diferitelor sisteme existente de
prestații sociale, prin creșterea flexibilității și
prin direcționarea alocării prestațiilor. Să
îmbunătățească furnizarea serviciilor sociale, inclusiv a
serviciilor de îngrijire a copiilor, sporind în același timp
eficiența și eficacitatea costurilor politicii familiale. Să
consolideze măsurile de activare pentru a facilita revenirea pe piața
muncii a șomerilor pe termen lung și a persoanelor care primesc
pensii de invaliditate și indemnizații pentru incapacitate de
muncă. Să stabilească o strategie coordonată pentru stimularea
dezvoltării economice în regiunile afectate de un nivel ridicat al
șomajului.
3.       Să continue eforturile de a
îmbunătăți relevanța sistemelor de educație și
formare pentru piața forței de muncă, inclusiv printr-o
implicare intensificată a partenerilor sociali și prin punerea în
aplicare a unor măsuri specifice menite să combată șomajul
în rândul tinerilor. Să crească semnificativ participarea persoanelor
slab calificate la formarea pe tot parcursul vieții. Să intensifice
eforturile de a acorda prioritate sistemelor de cercetare și inovare
și de a le internaționaliza, precum și să consolideze
cooperarea dintre întreprinderi, instituțiile de învățământ
superior și institutele de cercetare.
4.       Să
îmbunătățească eficiența energetică, în special a
clădirilor și transporturilor, și să consolideze măsurile
de stimulare din domeniul mediului care vizează vehiculele și
deșeurile, prin luarea în considerare a impozitării automobilelor
și/sau a unor accize mai mari pentru carburanți. Să accelereze
dezvoltarea unor conexiuni energetice transfrontaliere pentru a diversifica
sursele de energie și a promova concurența pe piața energiei.
5.       Să obțină un echilibru mai
bun între veniturile administrațiilor locale și
responsabilitățile delegate acestora. Să
îmbunătățească eficiența administrațiilor locale
și să asigure furnizarea unor servicii publice locale de calitate.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2013) 356 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[4]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Comisiei din 13 iunie 2007 de identificare a unui set de acțiuni pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 338/97 al Consiliului privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea [notificată cu numărul C(2007) 2551]

text:
               20.6.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 159/45

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 13 iunie 2007
   de identificare a unui set de acțiuni pentru punerea în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 338/97 al Consiliului privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea
   [notificată cu numărul C(2007) 2551]
   (2007/425/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 211,
   întrucât:

               (1)

               Comerțul ilegal cu exemplare din speciile incluse în Regulamentul (CE) nr. 338/97 al Consiliului din 9 decembrie 1996 privind protecția speciilor faunei și florei sălbatice prin controlul comerțului cu acestea (1) care pune în aplicare Convenția privind comerțul internațional cu specii ale faunei și florei sălbatice pe cale de dispariție (denumită în continuare „CITES”) provoacă daune importante resurselor de faună și floră sălbatice, reduce eficiența programelor de gestionare a faunei și florei sălbatice, subminează comerțul legal, durabil și amenință dezvoltarea durabilă, în special în cadrul economiilor în curs de dezvoltare ale multor țări producătoare.

               (2)

               Pentru a susține eforturile de punere în aplicare este important să se acționeze asupra cauzelor care stau la baza comerțului ilegal cu specii ale faunei și florei sălbatice.

               (3)

               În conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 338/97, statele membre iau măsurile necesare pentru a impune respectarea și aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97 și, după caz, pentru a intenta o acțiune în justiție.

               (4)

               În conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 338/97, statele membre și Comisia trebuie să se asigure că se adoptă măsurile necesare pentru a sensibiliza și informa publicul asupra dispozițiilor referitoare la punerea în aplicare a CITES și a regulamentului.

               (5)

               În conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (CE) nr. 338/97, statele membre asigură impunerea de sancțiuni pentru încălcarea acestuia în funcție de natura și gravitatea lor.

               (6)

               În conformitate cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, revine în responsabilitatea statelor membre să se asigure că sancțiunile pentru încălcări ale dreptului comunitar sunt eficiente, disuasive și proporționale.

               (7)

               În conformitate cu articolul 10 din Tratatul CE, coordonarea și cooperarea între statele membre și autoritățile acestora sunt esențiale pentru a asigura aplicarea eficientă a Regulamentului (CE) nr. 338/97.

               (8)

               Aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97 necesită o cooperare internațională, care este, de asemenea, fundamentală pentru îndeplinirea obiectivelor CITES.

               (9)

               Studiul Comisiei asupra aplicării reglementărilor UE privind comerțul cu specii ale faunei și florei sălbatice pe teritoriul UE-25, publicat în noiembrie 2006, subliniază necesitatea de a identifica arii prioritare pentru activitatea coordonată și de a elabora o serie de orientări comune pentru a facilita aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97.

               (10)

               În concluziile sale din decembrie 2006 privind stoparea diminuării biodiversității (2), Consiliul invită statele membre să își intensifice eforturile pentru combaterea comerțului ilegal cu speciile enumerate în CITES și face apel la statele membre și la Comisie să își consolideze strategiile și acțiunile coordonate pentru aplicarea CITES.

               (11)

               Ansamblul de acțiuni prevăzut de această recomandare se bazează pe discuții purtate în contextul Grupului de aplicare înființat în temeiul articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 338/97 și al Comitetului pentru comerțul cu specii ale faunei și florei sălbatice, stabilit în temeiul articolului 18 din același regulament,

         RECOMANDĂ:

               I.

               Acțiunile identificate de prezenta recomandare trebuie efectuate de către statele membre pentru a facilita aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97.

               II.

               Pentru a crește capacitatea de aplicare, statele membre trebuie să întreprindă următoarele acțiuni:

                           (a)

                           să adopte planuri naționale de acțiune pentru coordonarea aplicării; acestea trebuie să aibă obiective și termene definite cu claritate și trebuie armonizate și revizuite cu regularitate;

                           (b)

                           să se asigure că toate organele însărcinate cu aplicarea dețin resurse umane și financiare corespunzătoare pentru aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97 și că au acces la echipamente specializate și competență relevantă;

                           (c)

                           să se asigure că sancțiunile pentru încălcări ale Regulamentului (CE) nr. 338/97 descurajează comerțul ilegal cu specii ale faunei și florei sălbatice, în conformitate cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, sunt consecvente cu privire la aplicarea lor și, în special, iau în considerare, printre altele, valoarea de piață a exemplarelor, valoarea de conservare a speciilor implicate în infracțiune și costurile suportate;

                           (d)

                           în sensul literei (c), să efectueze acțiuni educative sau de sensibilizare a opiniei publice pentru agențiile însărcinate cu aplicarea, pentru parchete și magistrați;

                           (e)

                           să se asigure că toate agențiile relevante însărcinate cu aplicarea au acces la instruire adecvată cu privire la Regulamentul (CE) nr. 338/97 și la identificarea speciilor;

                           (f)

                           să asigure furnizarea informațiilor adecvate către public și părțile interesate cu scopul, în special, de a sensibiliza opinia publică cu privire la impactul negativ al comerțului ilegal cu specii ale faunei și florei sălbatice;

                           (g)

                           în afara controalelor la punctele de trecere a frontierei cerute în temeiul Regulamentului (CE) nr. 338/97, să asigure aplicarea la nivel național, în special prin intermediul controalelor periodice ale comercianților și ale deținătorilor, cum ar fi magazine de animale de companie, crescători de animale și creșe;

                           (h)

                           să folosească sistematic proceduri de evaluare a riscurilor și a informațiilor prin intermediul controalelor la punctele de trecere a frontierelor, precum și pe teritoriul țării;

                           (i)

                           să se asigure că sunt disponibile dotări pentru îngrijirea temporară a exemplarelor capturate sau confiscate și că există modalități de relocare pe termen lung, după caz.

               III.

               Pentru a crește cooperarea și schimbul de informații, statele membre trebuie să întreprindă următoarele acțiuni:

                           (a)

                           să stabilească proceduri de coordonare a aplicării în rândurile tuturor autorităților naționale relevante prin intermediul, printre altele, al stabilirii de comitete de colaborare între agenții, precum și al memorandumurilor de înțelegere și al altor acorduri de cooperare interinstituțională;

                           (b)

                           să faciliteze accesul agenților responsabili cu aplicarea la resursele existente, la mijloacele și canalele de comunicare pentru schimbul de informații în ceea ce privește aplicarea Regulamentului (CE) nr. 338/97 și a CITES, astfel încât toate informațiile relevante să fie puse la dispoziția agenților responsabili cu aplicarea la toate nivelurile, inclusiv a personalului care se ocupă direct de aceste probleme;

                           (c)

                           să desemneze puncte de contact naționale responsabile de schimbul de informații cu privire la comerțul cu specii ale faunei și florei sălbatice;

                           (d)

                           să comunice informațiile relevante cu privire la tendințele principale, sechestrele și acțiunile în instanță pe parcursul reuniunilor periodice ale Grupului de aplicare, precum și între aceste reuniuni;

                           (e)

                           să coopereze cu agențiile însărcinate cu aplicarea din alte state membre în cadrul anchetelor cu privire la infracțiuni în temeiul Regulamentului (CE) nr. 338/97;

                           (f)

                           să utilizeze pentru coordonarea anchetelor la nivel comunitar mijloacele de comunicare, coordonare și know-how ale Oficiului European de Luptă Antifraudă;

                           (g)

                           să facă schimburi de informații cu privire la sancțiunile impuse în cazul infracțiunilor legate de comerțul cu specii ale faunei și florei sălbatice, pentru a asigura o aplicare consecventă;

                           (h)

                           să contribuie la consolidarea capacităților în vederea aplicării Regulamentului (CE) nr. 338/97 în alte state membre, inclusiv prin intermediul programelor de formare și prin punerea la dispoziție a manualelor și a materialelor de formare;

                           (i)

                           să pună la dispoziția altor state membre instrumente și materiale de sensibilizare destinate marelui public și părților interesate;

                           (j)

                           să ajute alte state membre cu privire la îngrijirea temporară și la relocarea pe termen lung a exemplarelor vii capturate sau confiscate;

                           (k)

                           să stabilească legături strânse cu autoritățile de administrare ale CITES și cu agențiile însărcinate cu aplicarea legii în țările sursă, de tranzit și consumatoare situate în afara Comunității, precum și cu secretariatul CITES, OICP Interpol și Organizația Mondială a Vămilor, pentru a contribui la detectarea, împiedicarea și prevenirea comerțului ilegal cu specii ale faunei și florei sălbatice prin schimbul de informații;

                           (l)

                           să furnizeze consiliere și să ofere asistență autorităților de administrare ale CITES și agențiilor însărcinate cu aplicarea legii în țările sursă, de tranzit și consumatoare situate în afara Comunității, pentru a înlesni comerțul legal și durabil prin intermediul aplicării corecte a procedurilor;

                           (m)

                           să susțină programe de consolidare a capacităților în țările terțe, pentru a îmbunătăți implementarea și aplicarea CITES, printre altele, prin fonduri de dezvoltare a cooperării și în cadrul unei viitoare „strategii în ceea ce privește ajutorul pentru comerț” (3);

                           (n)

                           să încurajeze colaborarea interregională pentru a combate comerțul ilegal cu specii ale faunei și florei sălbatice, printre altele, prin stabilirea de legături cu alte inițiative regionale sau subregionale.

               IV.

               Informațiile cu privire la măsurile luate pe baza prezentei recomandări trebuie comunicate Comisiei în același timp cu informațiile menționate la articolul 15 alineatul (4) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 338/97.

      Adoptată la Bruxelles, 13 iunie 2007.

            Pentru Comisie

         Stavros DIMAS

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 61, 3.3.1997, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1332/2005 al Comisiei (JO L 215, 19.8.2005, p. 1).

      (2)  Cea de-a 2773-a reuniune a Consiliului pentru mediu din 18 decembrie 2006.

      (3)  Comunicare a Comisiei pentru Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor, Către o strategie UE privind ajutorul pentru comerț – contribuția Comisiei [COM(2007) 163].


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/12

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru 2014
   2014/C 247/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, la nivelul UE și la nivelul zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de realizarea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (3) privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2013 și a emis avizul său privind Programul de convergență actualizat al Republicii Cehe pentru perioada 2012‐2016.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice 2014. De asemenea, la 13 noiembrie 2013, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Republica Cehă nu a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea fiscală într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 16 aprilie 2014, Republica Cehă a prezentat Programul său național de reformă pentru 2014, iar la 28 aprilie 2014 și-a prezentat Programul de convergență pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență pentru 2014 este menținerea deficitului public sub valoarea de referință din tratat de 3 % din PIB pe perioada programului. Obiectivul pe termen mediu menționat în Programul de convergență, de – 1 % din PIB, reflectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Deși, în 2014, strategia bugetară este conformă cu Pactul de stabilitate și de creștere, se preconizează că, în 2015, ajustarea structurală necesară nu va fi realizată, întrucât, conform previziunilor, soldul structural recalculat se va deteriora cu 0,6 puncte procentuale. În plus, se preconizează că cheltuielile publice vor crește într-un ritm incompatibil cu criteriul de referință în materie de cheltuieli. Se preconizează că soldul structural recalculat se va abate de la calea de ajustare necesară și în 2016 și 2017, valorile prevăzute ale acestuia fiind de – 1,6 % și, respectiv, – 1,9 % din PIB. În general, în 2015 se preconizează un risc de abatere de la calea de ajustare în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu. Conform Programului de convergență, se preconizează că rata datoriei, situată sub valoarea de referință de 60 % din PIB, va scădea temporar cu 1,1 puncte procentuale, ajungând la 45 % din PIB în 2014, și va crește la 46 % din PIB în 2015. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din Programul de convergență este plauzibil. Conform Programului de convergență, economia cehă va crește cu 1,7 % în 2014 și cu 2 % în 2015, în comparație cu valorile de 2 % și, respectiv, 2,4 % preconizate de serviciile Comisiei în previziunile din primăvara anului 2014. Principalele riscuri pentru perspectiva bugetară provin din lipsa acută de certitudine referitoare la dezvoltarea viitoare a investițiilor publice și dintr-o potențială cheltuială excepțională legată de contractul prevăzut de cumpărare în rate a unor avioane de vânătoare, cu un impact estimat de creștere a deficitului de 0,5 % din PIB în 2015.
               Potrivit previziunilor Comisiei, există un risc de abatere semnificativă de la obiectivul pe termen mediu în 2015. Diferența față de scenariul din Programul de convergență constă în ipotezele diferite privind politicile și măsurile discreționare pentru 2015. Pe baza evaluării Programului de convergență și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că deficitul a fost redus în mod durabil sub 3 % din PIB în 2013, în concordanță cu recomandarea sa, și că, deși se estimează că obiectivul pe termen mediu va fi îndeplinit în 2014, există un risc de abatere semnificativă de la acesta în 2015.

               (9)

               Republica Cehă lasă în urmă doi ani de recesiune, confruntându-se în prezent cu provocarea asigurării unei creșteri ridicate susținute, în condițiile îmbătrânirii rapide a populației. Investițiile publice au scăzut considerabil în ultimii ani, investițiile în infrastructură fiind afectate în mod deosebit. Modelul de creștere al economiei cehe dinaintea crizei se baza pe afluxuri masive de capital străin și pe o orientare puternică spre exporturi. Având în vedere că posibilitatea de recuperare pe baza acumulării de factori de producție (inclusiv capitalul străin) pare limitată, reorientarea economiei către factori interni de creștere ar crea noi modalități de creștere a productivității. Printre elementele esențiale ale acestui proces se află sprijinirea educației, a formării și a inovării, precum și consolidarea instituțiilor.

               (10)

               Guvernul a aprobat recent Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța, dar acesta nu a fost încă ratificat de către Parlament. În 2011 a început elaborarea unei reforme cuprinzătoare a cadrului bugetar, dar adoptarea și implementarea sa sunt încă incerte. A fost întârziată, de asemenea, adoptarea legislației relevante menite să asigure respectarea Directivei 2011/85/UE a Consiliului (5).

               (11)

               În domeniul impozitării, principalele provocări pentru Republica Cehă sunt creșterea eficienței colectării veniturilor și realizarea unei structuri fiscale mai favorabile creșterii. Republica Cehă a luat o serie de măsuri pentru a îmbunătăți respectarea obligațiilor fiscale, mai ales în domeniul impozitării indirecte, dar costul general al respectării este în continuare prea ridicat. În acest context, bazele de impozitare (impozitele pe venit și contribuțiile la asigurările sociale și de sănătate) nu au fost încă armonizate, iar înființarea unui punct unic de colectare, prevăzută pentru 2015, a fost anulată. Guvernul și-a anunțat totuși intenția de a aborda problema armonizării bazelor de impozitare. Recomandărilor din 2013 privind structura de impozitare nu li s-a dat curs. Rata de impozitare a veniturilor salariale rămâne ridicată, mai ales pentru lucrătorii cu venituri scăzute, inclusiv lucrătorii cu fracțiune de normă, în special din cauza contribuțiilor ridicate la asigurările sociale. Există un anumit potențial de reorientare a impozitării dinspre veniturile salariale spre alte domenii, cum ar fi taxele de mediu și impozitele periodice pe locuințe, care sunt relativ scăzute. Există în continuare discrepanțe semnificative între regimul de impozitare și de contribuții sociale al lucrătorilor salariați și cel al lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă, discrepanțe care duc la restrângerea bazei de impozitare și creează stimulente pentru declararea unei activități independente false, cu consecințe inechitabile pentru persoanele angajate cu un contract de muncă obișnuit.

               (12)

               Pe termen lung, Republica Cehă se confruntă cu riscuri medii în materie de sustenabilitate, din cauza majorărilor preconizate ale cheltuielilor cu pensiile și sănătatea. Conform legislației actuale, se prevede majorarea vârstei legale de pensionare pe termen lung, dar într-un ritm prea lent pe termen mediu. Guvernul intenționează să introducă un mecanism de revizuire care să alinieze vârsta de pensionare la evoluția speranței de viață, dar acesta este doar un răspuns parțial la problema decalajului de sustenabilitate. De asemenea, indexarea temporar mai scăzută a pensiilor va înceta în 2015, cu un an mai devreme decât era prevăzut, iar mecanismul standard de indexare a pensiilor (prețurile plus o treime din creșterea salariilor reale) nu a fost revizuit. În ceea ce privește promovarea capacității de inserție profesională a lucrătorilor vârstnici, s-au înregistrat progrese limitate. Nu s-a înregistrat niciun progres în ceea ce privește îmbunătățirea eficienței din punctul de vedere al costurilor în cazul cheltuielilor publice pentru sistemul de sănătate. Sectorul spitalicesc înregistrează o capacitate excedentară, eficiența din punctul de vedere al costurilor și guvernanța putând fi îmbunătățite.

               (13)

               S-au luat câteva prime măsuri pentru a îmbunătăți capacitatea și calitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă. Aceste măsuri merg în direcția bună, însă impactul lor trebuie să fie evaluat. Politicile active din domeniul pieței forței de muncă sunt în continuare subfinanțate și nu vizează efectiv femeile cu copii mici, tinerii și lucrătorii vârstnici. În pofida ratei generale de ocupare relativ ridicate, aceste grupuri sunt în continuare subreprezentate pe piața forței de muncă. Participarea femeilor la piața forței de muncă este împiedicată de accesul limitat la facilitățile și serviciile de îngrijire a copiilor accesibile ca preț și de utilizarea relativ scăzută a muncii cu fracțiune de normă. În 2012, disparitatea salarială de gen era în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune.

               (14)

               Calitatea sistemului educațional ceh și relevanța acestuia pentru piața forței de muncă constituie un motiv de preocupare. S-au luat unele măsuri pentru a îmbunătăți cadrul de evaluare în învățământul obligatoriu, dar monitorizarea efectelor acestora în cazul școlilor și al elevilor cu rezultate mai slabe rămâne o problemă. Atractivitatea profesiilor didactice este, de asemenea, o problemă pe care guvernul intenționează să o abordeze. Frecventarea scăzută de către copiii de etnie romă a sistemului general de învățământ preșcolar favorabil incluziunii și a învățământului primar rămâne o problemă pentru integrarea lor. Reforma învățământului superior a fost întârziată și nu s-a făcut niciun progres în direcția consolidării acreditării și finanțării în acest sector. În ceea ce privește finanțarea institutelor de cercetare, s-au introdus doar modificări minore. Este în continuare crucial să se creeze stimulentele adecvate pentru ca cercetătorii publici să aspire la excelență, să abordeze problemele societale și să coopereze cu întreprinderile.

               (15)

               Procesul de dereglementare a numărului mare de profesii reglementate a început, dar într-un ritm lent și care nu aduce beneficii rapide ca urmare a creșterii concurenței în sectorul serviciilor. Republica Cehă a luat câteva prime măsuri de sporire a eficienței energetice, mai ales prin stimulente sub formă de fonduri publice în sprijinul sectorului construcțiilor. Potențialul de economisire a energiei rămâne substanțial și adoptarea unor măsuri mai ambițioase ar contribui și la reducerea dependenței energetice.

               (16)

               Calitatea și eficiența administrației publice reprezintă în continuare o problemă cu repercusiuni economice negative. Mult așteptata lege privind funcția publică nu a fost încă adoptată, adoptarea sa fiind o prioritate importantă pentru guvern. Progresele în combaterea corupției au fost limitate, mai multe acte legislative importante din cadrul strategiei anticorupție 2013-2014 nefiind adoptate. Nu a fost formulată încă o viziune clară pe termen lung privind soluționarea durabilă a acestei probleme de importanță majoră pentru dezvoltarea economică și societală. Desfășurarea procedurilor publice de ofertare de la nivel local și regional este afectată de întârzieri inutile. Noile norme privind achizițiile publice reprezintă o involuție, deoarece elimină unele dintre garanțiile transparenței. S-au făcut progrese limitate privind îmbunătățirea utilizării fondurilor UE. Ratele de eroare ridicate raportate de autoritatea de audit pentru mai multe programe la sfârșitul anului 2013 indică faptul că sunt necesare eforturi suplimentare.

               (17)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Republicii Cehe. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Republica Cehă, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1‐7 de mai jos.

               (18)

               Având în vedere evaluarea menționată, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (6) se regăsește în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014‐2015, Republica Cehă să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Ca urmare a corectării deficitului excesiv, să își mențină o poziție bugetară solidă în 2014. Să consolideze semnificativ strategia bugetară în 2015, pentru a asigura atingerea obiectivului pe termen mediu și pentru a rămâne ulterior la nivelul acestuia. Să acorde prioritate cheltuielilor favorabile creșterii pentru a sprijini redresarea economică și a îmbunătăți perspectivele de creștere. Să adopte și să pună în aplicare măsuri de consolidare a cadrului bugetar care să includă, mai precis, crearea unei instituții bugetare independente care să monitorizeze politicile bugetare, introducerea unor reguli de politică bugetară pentru administrațiile locale și regionale și îmbunătățirea coordonării dintre toate nivelurile administrației.

               2.

               Să sporească gradul de respectare a obligațiilor fiscale, cu un accent deosebit asupra TVA-ului, și să reducă costurile aferente colectării și plății impozitelor prin simplificarea sistemului de impozitare și prin armonizarea bazelor de impozitare pentru impozitul pe venit și pentru contribuțiile la asigurările sociale și de sănătate. Să reducă nivelul ridicat de impozitare a veniturilor salariale, mai ales pentru persoanele cu venituri scăzute. Să reorienteze impozitarea către domenii mai puțin nefavorabile creșterii, cum ar fi impozitele periodice pe locuințe și taxele de mediu. Să reducă și mai mult discrepanțele dintre regimul fiscal aplicat lucrătorilor salariați și cel aplicat lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă.

               3.

               Să asigure sustenabilitatea pe termen lung a sistemului public de pensii, mai ales prin accelerarea majorării vârstei legale de pensionare și, ulterior, prin asocierea sa mai clară cu evoluția speranței de viață. Să promoveze capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor vârstnici și să revizuiască mecanismul de indexare a pensiilor. Să ia măsuri pentru a îmbunătăți semnificativ eficiența din punctul de vedere al costurilor și guvernanța sectorului sănătății, în special în cazul serviciilor medicale spitalicești.

               4.

               Să consolideze eficiența și eficacitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă, mai ales prin instituirea unui sistem de măsurare a performanței. Să asigure creșterea participării tinerilor șomeri la servicii personalizate. Să sporească în mod semnificativ disponibilitatea facilităților și a serviciilor de îngrijire a copiilor de calitate și accesibile ca preț, cu un accent deosebit pe copiii în vârstă de până la trei ani.

               5.

               Să se asigure că acreditarea, guvernanța și finanțarea învățământului superior contribuie la îmbunătățirea calității acestuia și a relevanței sale pentru piața forței de muncă. Să accelereze elaborarea și introducerea unei noi metodologii de evaluare a cercetării și de alocare a fondurilor pentru a spori ponderea finanțărilor bazate pe performanță ale institutelor de cercetare. În privința învățământului obligatoriu, să sporească atractivitatea carierei didactice, să implementeze un cadru de evaluare cuprinzător și să sprijine școlile și elevii cu rezultate slabe. Să ia măsuri pentru ca învățământul să devină mai favorabil incluziunii, în special prin promovarea frecventării de către copiii defavorizați din punct de vedere social și copiii de etnie romă, în special a învățământului preșcolar.

               6.

               Să accelereze reforma profesiilor reglementate, axându-se pe eliminarea cerințelor nejustificate și disproporționate. Să intensifice eforturile de îmbunătățire a eficienței energetice în economie.

               7.

               În 2014, să adopte și să pună în aplicare o lege privind funcția publică care să asigure o administrație publică stabilă, eficientă și profesionistă. Să accelereze și să consolideze substanțial combaterea corupției, punând în aplicare restul măsurilor legislative prevăzute în strategia anticorupție pentru 2013‐2014 și elaborând planuri pentru perioada următoare. Să îmbunătățească în continuare gestionarea fondurilor UE prin simplificarea structurilor de implementare, îmbunătățirea capacității și eliminarea conflictelor de interese. Să sporească transparența achizițiilor publice și să îmbunătățească desfășurarea procedurilor publice de ofertare, asigurând o consiliere și o supraveghere corespunzătoare.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 14.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (5)  Directiva 2011/85/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 privind cerințele referitoare la cadrele bugetare ale statelor membre (JO L 306, 23.11.2011, p. 41).

      (6)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.