               5.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      Prioritățile UE pentru cea de-a 62-a sesiune a Comisiei ONU pentru statutul femeii
      Recomandarea Parlamentului European din 1 martie 2018 adresată Consiliului privind prioritățile UE pentru cea de-a 62-a sesiune a Comisiei ONU pentru statutul femeii (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere cea de-a 62-a sesiune a Comisiei ONU pentru statutul femeii, tema sa prioritară, „Provocări și oportunități pentru realizarea egalității de gen și a capacitării femeilor și fetelor din mediul rural”, și tema sa pentru evaluare, „Participarea și accesul femeilor la mijloacele de comunicare și la tehnologiile informației și comunicațiilor și impactul și utilizarea acestora ca instrument pentru progresul și capacitarea femeilor”,

                  —

                  având în vedere cea de a patra Conferință mondială privind femeile, desfășurată la Beijing în septembrie 1995, Declarația și Platforma de acțiune pentru capacitarea femeilor, adoptate la Beijing, și documentele finale ulterioare ale sesiunilor speciale ale ONU Beijing+5, Beijing+10, Beijing+15 și Beijing+20, referitoare la noi acțiuni și inițiative pentru aplicarea Declarației și a Platformei de acțiune de la Beijing, adoptate la 9 iunie 2000, 11 martie 2005, 2 martie 2010 și, respectiv, 9 martie 2015,

                  —

                  având în vedere articolul 157 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 9 septembrie 2015 referitoare la capacitarea fetelor prin educație în Uniunea Europeană (1),

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 8 martie 2016 referitoare la situația refugiatelor și a solicitantelor de azil în UE (2),

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 14 februarie 2017 referitoare la promovarea egalității de gen în sănătatea mintală și în cercetarea clinică (3),

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 4 aprilie 2017 referitoare la femei și rolul lor în zonele rurale (4),

                  —

                  având în vedere Rezoluția ONU intitulată „Transformarea lumii în care trăim: Agenda 2030 pentru dezvoltare sustenabilă”, adoptată la Summitul ONU privind dezvoltarea sustenabilă la 25 septembrie 2015, la New York,

                  —

                  având în vedere Directiva 2010/41/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind aplicarea principiului egalității de tratament între bărbații și femeile care desfășoară o activitate independentă și de abrogare a Directivei 86/613/CEE a Consiliului (5),

                  —

                  având în vedere Convenția Organizației Națiunilor Unite din 1979 privind eliminarea tuturor formelor de discriminare față de femei,

                  —

                  având în vedere Recomandarea generală nr. 34 (2016) referitoare la drepturile femeilor din mediul rural a Comitetului pentru eliminarea discriminării împotriva femeilor,

                  —

                  având în vedere Convenția Consiliului Europei privind prevenirea și combaterea violenței împotriva femeilor și a violenței domestice (Convenția de la Istanbul) și rezoluția sa din 12 septembrie 2017 (6) referitoare la aderarea UE la convenție,

                  —

                  având în vedere Acordul de la Paris încheiat la 12 decembrie 2015,

                  —

                  având în vedere articolul 113 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen (A8-0022/2018),

                  A.

                  întrucât egalitatea între femei și bărbați este un principiu fundamental al Uniunii Europene, recunoscut în tratate și în Carta drepturilor fundamentale;

                  B.

                  întrucât al cincilea obiectiv de dezvoltare durabilă (ODD5) al ONU este realizarea egalității de gen și capacitarea tuturor femeilor și fetelor în întreaga lume și întrucât ODD5 ar trebui integrat pe deplin în Agenda 2030 pentru a obține progrese în ceea ce privește toate obiectivele și țintele de dezvoltare durabilă; întrucât ODD includ un obiectiv privind „dublarea productivității agricole și a veniturilor micilor producători de alimente, în special ale femeilor”;

                  C.

                  întrucât Uniunea și statele sale membre trebuie să fie în prima linie în ceea ce privește capacitarea femeilor și fetelor și au datoria de a depune eforturi în vederea atingerii egalității depline de gen în cadrul Uniunii și de a promova acest obiectiv în toate relațiile externe;

                  D.

                  întrucât condițiile sociale și economice și condițiile de viață s-au schimbat semnificativ în ultimele decenii și diferă considerabil între diversele țări;

                  E.

                  întrucât lipsa unor acțiuni guvernamentale împotriva inegalității de gen pune în pericol toate actualele și viitoarele realizări în acest domeniu; întrucât abordarea relațiilor tradiționale de putere între sexe și a stereotipurilor și convingerilor este esențială pentru a asigura capacitarea femeilor și eradicarea sărăciei;

                  F.

                  întrucât discriminarea cu care se confruntă femeile afectează, de asemenea, femeile din mediul rural; întrucât cea mai mare parte a femeilor din lume trăiesc în zone rurale și sunt, prin urmare, mai expuse la forme multiple de discriminare pe criterii de vârstă, statut social, etnie, rasă, dizabilitate sau identitate de gen;

                  G.

                  întrucât participarea femeilor pe piața forței de muncă din zonele rurale include o gamă largă de locuri de muncă ce se extind dincolo de agricultura convențională;

                  H.

                  întrucât femeile din mediul rural sunt plătite mai slab decât bărbații pentru aceeași muncă, iar de multe ori munca lor nu este recunoscută oficial, cum este cazul activităților de îngrijire neremunerate, de exemplu, și nu se reflectă în numărul femeilor proprietare de exploatații agricole; întrucât, cu toate acestea, femeile sunt actori esențiali în realizarea unor schimbări economice, de mediu și sociale necesare pentru o dezvoltare durabilă;

                  I.

                  întrucât femeile din mediul rural, care sunt adesea cele care asigură îngrijirea primară în familiile lor și în comunități, se confruntă cu numeroase dificultăți în ceea ce privește accesul la servicii de îngrijire a copiilor și a persoanelor în vârstă pentru familiile lor, lucru care determină o sarcină disproporționată asupra femeilor și împiedică integrarea lor pe piața muncii; întrucât furnizarea de servicii de îngrijire de calitate este esențială pentru femei și promovează echilibrul dintre viața profesională și cea privată;

                  J.

                  întrucât femeile din mediul rural se confruntă cu numeroase restricții în ceea ce privește accesul la servicii publice de sănătate adecvate din cauza mobilității limitate și a lipsei accesului la transport sau a mijloacelor de contactare a serviciilor de transport (de exemplu, telefon mobil); întrucât este nevoie de servicii de sănătate cuprinzătoare vizând binele fizic, mental și emoțional al femeilor din zonele rurale (de exemplu, ca răspuns la violența pe criterii de gen); întrucât accesul la drepturile la sănătate sexuală și reproductivă și la educație este mai limitat în zonele rurale;

                  K.

                  întrucât menținerea populației în zonele rurale, acordând o atenție deosebită zonelor care se confruntă cu dezavantaje naturale, este esențială pentru societate fiindcă de acest lucru depinde conservarea mediului și a peisajului;

                  L.

                  întrucât există o legătură directă între disparitatea de gen și degradarea mediului;

                  M.

                  întrucât schimbările climatice și consecințele acestora au un impact negativ și disproporționat specific asupra femeilor și fetelor din zonele rurale; întrucât femeile din mediul rural sunt, de asemenea, actori puternici ai schimbării către o agricultură mai sustenabilă și ecologică și pot juca un rol important în crearea de locuri de muncă verzi; întrucât asigurarea accesului egal pentru femeile fermieri la terenuri și la alte resurse productive este esențială pentru realizarea egalității de gen, a securității alimentare și a politicilor eficace privind schimbările climatice;

                  N.

                  întrucât femeile tinere din zonele rurale suferă în continuare din cauza inegalității și se confruntă cu multiple forme de discriminare; întrucât este necesar să se adopte măsuri pentru a promova egalitatea efectivă între femei și bărbați astfel încât să existe mai multe oportunități de lucru, inclusiv activități independente și în sectorul STIM (științe, tehnologie, inginerie și matematică), care să le permită oamenilor să rămână în mediul rural și să asigure astfel reînnoirea generațiilor și supraviețuirea sectorului agricol și a zonelor rurale;

                  O.

                  întrucât sectorul agricol, în care femeile joacă un rol important, este esențial pentru vitalitatea zonelor rurale și pentru promovarea reînnoirii generațiilor, a coeziunii sociale și a creșterii economice; întrucât agricultura ar trebui să furnizeze alimente sigure, nutritive și sănătoase; întrucât sectorul agricol ar trebui, de asemenea, să contribuie la diversificarea peisajului, la atenuarea schimbărilor climatice și la menținerea biodiversității și a patrimoniului cultural;

                  P.

                  întrucât alimentația joacă un rol semnificativ în dezvoltarea și bunăstarea fetelor; întrucât alimentația precară cauzează probleme fizice și mintale, cum ar fi retardul de creștere, infertilitatea, apatia, oboseala și lipsa de concentrare, reducând astfel potențialul economic al femeilor și afectând bunăstarea familiei extinse și a comunității;

                  Q.

                  întrucât este necesară implicarea femeilor din mediul rural în organele de decizie și în sfera publică; întrucât o reprezentare echilibrată este esențială pentru realizarea egalității de gen;

                  R.

                  întrucât, în ceea ce privește prevenirea riscurilor la locul de muncă, femeile și bărbații sunt expuși unor factori diferiți; întrucât, de exemplu, adesea pentru a evalua efectele dăunătoare ale produselor chimice, calculele se bazează pe fizicul bărbaților – în general cu masa musculară mai mare – și chiar nu se ține seama de recomandările specifice pentru femeile însărcinate sau care alăptează; întrucât, prin urmare, este necesar să se ia în considerare factori diferiți pentru adoptarea unor măsuri care să garanteze sănătatea femeilor din sectorul agricol,

                  S.

                  întrucât discriminarea afectează, de asemenea, femeile din sectorul mass-media; întrucât mass-media joacă un rol esențial pentru întreaga societate și, prin urmare, este de dorit ca femeile, care reprezintă cel puțin 50 % din societate, să fie implicate în mod echitabil în crearea de conținut mass-media și în luarea deciziilor în organizațiile mass-media,

                  T.

                  întrucât rolul industriei media este crucial pentru promovarea egalității de gen, deoarece mass-media nu numai că reflectă, ci și creează modele și norme de conduită, motiv pentru care rolul acesteia este esențial pentru formarea opiniei publice și a percepției culturale;

                  U.

                  întrucât conținuturile media încurajează o largă înțelegere a complexității egalității de gen în rândul tuturor actorilor societății;

                  V.

                  întrucât femeile și copiii sunt afectați în mod disproporționat de conflicte, reprezentând cea mai mare proporție de refugiați din taberele de refugiați sau în mișcare în căutarea siguranței;

                  W.

                  întrucât în multe societăți femeile nu au drepturi funciare și de proprietate egale prin mijloace legale, ceea ce exacerbează sărăcia și limitează dezvoltarea economică a femeilor;

                  X.

                  întrucât femeile transgen se confruntă cu discriminări disproporționate bazate pe identitatea lor de gen;

                  Y.

                  întrucât un sprijin mai puternic pentru sănătatea sexuală și reproductivă și drepturile aferente este o condiție prealabilă pentru egalitatea de gen și capacitarea femeilor;

                  Z.

                  întrucât normele sociale cu privire la rolurile femeilor și ale bărbaților pun femeile într-o situație de vulnerabilitate mai mare, în special în legătură cu sănătatea lor sexuală și reproductivă și având în vedere practicile dăunătoare, cum ar fi mutilarea genitală a femeilor sau căsătoriile copiilor, căsătoriile timpurii și cele forțate,

         1.

            recomandă Consiliului:

            Condiții generale pentru capacitarea femeilor și fetelor

                  (a)

                  să își reconfirme angajamentul ferm față de Platforma de acțiune de la Beijing;

                  (b)

                  să sprijine mamele antreprenoare din zonele rurale, deoarece acestea se confruntă cu provocări specifice; subliniază faptul că stimularea spiritului de antreprenoriat în rândul acestei categorii poate nu numai să exemplifice reconcilierea cu succes a vieții profesionale cu viața de familie, dar și să contribuie la stimularea unor noi oportunități de angajare și la o mai bună calitate a vieții în zonele rurale și să încurajeze alte femei să-și concretizeze propriile proiecte;

                  (c)

                  să pună capăt tuturor formelor de discriminare împotriva tuturor femeilor și fetelor de pretutindeni și să combată toate formele de violență, care reprezintă încălcări grave ale drepturilor lor fundamentale, încălcări care sunt, la rândul lor, o consecință directă a acestei discriminări;

                  (d)

                  să implice toate guvernele și să le solicite acestora să elaboreze programe care vizează eliminarea violenței sexuale și a violenței pe criterii de gen, precum și a practicilor vătămătoare, cum ar fi căsătoriile copiilor, căsătoriile timpurii și forțate și mutilarea genitală a femeilor și traficul de persoane;

                  (e)

                  să solicite statelor membre să combată stereotipurile de gen și să investească în accesul femeilor și fetelor la educație adaptată nevoilor lor, la învățare pe tot parcursul vieții și la formare profesională, în special în zonele rurale, cu precădere în domeniile STIM, precum și în domeniul antreprenoriatului și al inovării, având în vedere că aceste domenii sunt instrumente importante pentru punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă și pentru promovarea egalității în sectorul agricol și în cel alimentar, precum și în turism și alte industrii din zonele rurale;

                  (f)

                  să conceapă politici care vizează eradicarea sărăciei și asigurarea unui nivel de trai adecvat pentru cele mai vulnerabile categorii sociale, inclusiv pentru femei și fete, în special prin intermediul sistemelor de protecție socială;

                  (g)

                  să promoveze măsuri de informare și de asistență tehnică, precum și schimburi de bune practici între statele membre cu privire la crearea unui statut profesional pentru soțiile/soții care ajută în agricultură, care să le permită acestora să se bucure de drepturi individuale, în special de concediu de maternitate, asigurare socială în cazul accidentelor de muncă, acces la formare și drepturi de pensie;

                  (h)

                  să elimine diferența de remunerare între femei și bărbați, diferența de venituri (câștiguri) pe parcursul întregii vieți și decalajele în materie de pensie;

                  (i)

                  să solicite statelor membre și autorităților regionale și locale să asigure accesul universal la servicii adecvate de îngrijire a copiilor și a persoanelor în vârstă în zonele rurale;

                  (j)

                  să solicite statelor membre și autorităților regionale și locale să ofere structuri de bună calitate, la prețuri convenabile și servicii publice și private pentru viața curentă, în special în zonele rurale și în special în domeniul sănătății, al educației și al îngrijirii; observă că acest lucru ar impune asigurarea unei infrastructuri de îngrijire a copiilor din mediul rural și a unor servicii de sănătate, structuri educaționale, centre de îngrijire pentru persoanele în vârstă și persoanele dependente, servicii de înlocuire în caz de boală și de maternitate și servicii culturale;

                  (k)

                  să asigure integrarea perspectivei de gen, ca instrument pentru integrarea principiului egalității de șanse între femei și bărbați, și combaterea discriminării în toate politicile și programele, punând la dispoziție resurse financiare și umane adecvate;

                  (l)

                  să mobilizeze resursele necesare pentru a realiza egalitatea de gen, integrând perspectiva de gen în toate politicile și acțiunile sale, inclusiv în buget, ca instrument pentru integrarea principiului egalității de șanse între femei și bărbați, și combaterea discriminării;

                  (m)

                  să asigure deplina implicare a Parlamentului și a Comisiei sale pentru drepturile femeii și egalitatea de gen în procesul decizional privind poziția UE în cadrul celei de a 62-a sesiuni a Comisiei ONU pentru statutul femeilor;

            Capacitarea femeilor din mediul rural

                  (n)

                  să reamintească faptul că Convenția privind eliminarea tuturor formelor de discriminare față de femei introduce obligația de a elimina discriminarea directă și indirectă împotriva femeilor prin măsuri juridice, politice și programatice în toate aspectele vieții și că articolul 14 din această convenție este singura obligație internațională care abordează nevoile specifice ale femeilor din zonele rurale;

                  (o)

                  să garanteze că femeile și fetele din mediul rural beneficiază de o educație formală și informală accesibilă, abordabilă și de bună calitate, inclusiv de formare, care să le ajute să dobândească sau să-și dezvolte competențele de gestionare, financiare, economice, de marketing și antreprenoriale, precum și de o educație civică, civilă și politică și de o formare tehnologică și sustenabilă în domeniul agricol; să asigure că femeile au aceleași oportunități și libertatea de alegere cu privire la cariera pe care și-o doresc;

                  (p)

                  să asigure că fetele și femeile din mediul rural pot avea cu ușurință acces la credite și la resurse productive și că primesc sprijin pentru inițiativele lor antreprenoriale și în domeniul inovării;

                  (q)

                  să garanteze dreptul și accesul la asistență medicală universală de înaltă calitate care să țină seama de diferențele fiziologice dintre femei și bărbați și care să fie adaptată la nevoile femeilor și fetelor din mediul rural, în special în ceea ce privește sănătatea sexuală și reproductivă și drepturile aferente;

                  (r)

                  să condamne toate formele de violență împotriva femeilor și să asigure faptul că victimele din zonele rurale și din regiunile îndepărtate nu sunt lipsite de accesul egal la asistență;

                  (s)

                  să îmbunătățească eficacitatea, transparența și caracterul democratic al instituțiilor internaționale, naționale, regionale și locale care sprijină și consolidează rolul femeilor din mediul rural, garantând prezența acestora printr-o participare egală;

                  (t)

                  să înlesnească tranziția femeilor din mediul rural de la economia informală la cea formală și să recunoască faptul că femeile din zonele rurale își desfășoară activitatea într-o varietate de domenii și sunt adesea agenți ai schimbării către agricultura sustenabilă și ecologică, securitatea alimentară și crearea de locuri de muncă verzi;

                  (u)

                  să planifice și să pună în aplicare politici agricole rezistente la schimbările climatice, care țin seama în mod corespunzător de amenințările specifice cu care se confruntă femeile din mediul rural ca urmare a dezastrelor naturale sau provocate de om;

                  (v)

                  să garanteze participarea femeilor și a fetelor din mediul rural la luarea deciziilor cu privire la planificarea și reacția în toate etapele dezastrelor și ale altor crize, de la alerta timpurie la acordarea de ajutor, redresare, reabilitare și reconstrucție și să garanteze protecția și siguranța acestor femei și fete în caz de dezastre sau de altfel de crize;

                  (w)

                  să ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că femeile din mediul rural beneficiază de un mediu sigur, curat și sănătos;

                  (x)

                  să asigure o infrastructură și servicii publice accesibile de înaltă calitate pentru femeile și comunitățile din zonele rurale și să investească în dezvoltarea și întreținerea acestora;

                  (y)

                  să faciliteze dezvoltarea digitală, deoarece aceasta poate contribui în mod semnificativ la crearea de noi locuri de muncă, prin simplificarea intrării în sectorul activității independente, stimularea competitivității și dezvoltarea turismului, precum și prin crearea unui echilibru mai bun între viața profesională și cea de familie;

                  (z)

                  să sprijine activitatea de până acum a grupurilor comunitare locale și înființarea unor noi astfel de grupuri, care ar trebui să se reunească periodic pentru a discuta problemele și provocările prezentate de dezvoltare și să ia măsuri constructive;

                  (aa)

                  să solicite statelor membre, partenerilor sociali și societății civile să sprijine și să promoveze participarea femeilor în procesul decizional și în organele de conducere ale asociațiilor și organizațiilor profesionale, de afaceri și sindicale din domeniul politicilor rurale, al sănătății, al educației și al agriculturii, precum și în organele de gestionare și reprezentare, printr-o prezență egală;

                  (ab)

                  să recunoască și să sprijine rolul activ al femeilor din zonele rurale și contribuția acestora la economie în calitate de antreprenoare, directoare de întreprinderi familiale și promotoare ale dezvoltării sustenabile;

                  (ac)

                  să asigure drepturile de proprietate ale femeilor din mediul rural, în special asupra exploatațiilor agricole, precum și moștenirea terenurilor de către femeile din mediul rural, aceste aspecte reprezentând un instrument important pentru capacitarea economică a femeilor, ce le permite acestora să participe pe deplin la dezvoltarea zonelor rurale și să profite de beneficiile acestor schimbări;

                  (ad)

                  să asigure accesul femeilor din mediul rural la resurse productive, la platforme electronice, la piețe, la instrumente de comercializare și la servicii financiare; să promoveze piețele locale, regionale și tradiționale – inclusiv piețele alimentare -, acestea fiind locuri în care de obicei femeile au mai multe posibilități de a-și comercializa direct produsele, ceea ce duce la o mai mare capacitare economică;

                  (ae)

                  să promoveze ocuparea forței de muncă în rândul femeilor în sectoarele STIM, în special în funcții care contribuie la economia circulară și la combaterea schimbărilor climatice;

                  (af)

                  să dezvolte politici de ocupare a forței de muncă, servicii și programe care să vizeze remedierea situației precare a femeilor din mediul rural care lucrează adesea în sectorul informal și care se pot confrunta cu forme multiple de discriminare intersecțională pe criterii de sex, vârstă, statut social, religie, etnie, dizabilitate sau identitate de gen; să ofere asistență și sprijin adaptate nevoilor și intereselor acestora;

                  (ag)

                  să instituie programe prin care să se asigure accesul femeilor și al familiilor acestora la sisteme universale de protecție socială care au un impact asupra situației lor viitoare în ceea ce privește pensionarea și să reducă astfel decalajele în materie de pensie, care sunt pluridimensionale prin natura lor;

                  (ah)

                  să colecteze date defalcate în funcție de gen și să elaboreze statistici privind valorile, situațiile, condițiile și nevoile femeilor din mediul rural, care să permită conceperea unor politici adecvate; să monitorizeze în mod regulat situația femeilor din zonele rurale;

                  (ai)

                  să solicite ratificarea și punerea în aplicare a Convenției ONU privind drepturile persoanelor cu handicap, inclusiv a articolului 6 referitor la femeile cu handicap; să asigure accesibilitatea bunurilor, infrastructurilor și serviciilor;

                  (aj)

                  să solicite Comisiei, statelor membre și guvernelor regionale și locale să asigure infrastructuri de înaltă calitate, la prețuri accesibile, precum și servicii publice și private concrete pentru viața cotidiană în zonele rurale și să creeze condițiile necesare pentru îmbunătățirea echilibrului între munca și viața femeilor din zonele rurale, în special prin asigurarea unor structuri adecvate de îngrijire a persoanelor aflate în întreținere, a asistenței medicale accesibile și a transportului public;

                  (ak)

                  să sublinieze importanța includerii în politicile UE a garanțiilor privind condițiile de viață și de muncă ale femeilor angajate ca lucrătoare agricole sezoniere, în special în ceea ce privește necesitatea de a li se oferi acestora protecție socială, asigurare de sănătate și asistență medicală; să încurajeze autoritățile regionale, locale și naționale și alte instituții să garanteze drepturile fundamentale ale lucrătorilor migranți, ale lucrătorilor sezonieri și ale familiilor lor, în special ale femeilor și ale persoanelor vulnerabile, precum și să sprijine integrarea acestora în comunitatea locală;

            Participarea și accesul femeilor la mijloacele de comunicare și la tehnologiile informației și comunicațiilor și impactul și utilizarea acestora ca instrument pentru progresul și capacitarea femeilor

                  (al)

                  să asigure accesul la infrastructură și servicii fiabile de internet în bandă largă de mare viteză; să investească în noile tehnologii din zonele rurale și din agricultură și să promoveze utilizarea acestora; să recunoască importantele beneficii de natură socială, psihologică și economică ale acestora; să insiste asupra elaborării unei abordări globale („satul digital”); să promoveze egalitatea de șanse în ceea ce privește accesul la aceste tehnologii și formarea în vederea utilizării lor;

                  (am)

                  să acorde atenție prezenței și promovării femeilor în sectorul mass-media și în conținutul mass-media non-stereotip;

                  (an)

                  să încurajeze organizațiile mass-media publice să își stabilească propriile politici în materie de egalitate, care să asigure o reprezentare echilibrată a bărbaților și a femeilor în cadrul organelor de decizie;

                  (ao)

                  să asigure combaterea în mod efectiv a sexualizării tot mai accentuate a imaginii femeilor și fetelor în mass-media, respectând în același timp libertatea de exprimare;

                  (ap)

                  să încurajeze organizațiile mass-media să prevină procedurile de cultură organizațională, care adesea este nefavorabilă echilibrului între viața profesională și cea privată;

                  (aq)

                  să elimine diferența de remunerare între femei și bărbați din sectorul mass-media prin măsuri împotriva discriminării, care să asigure remunerarea egală pentru muncă egală între femei și bărbați;

                  (ar)

                  să adopte toate măsurile necesare împotriva actelor de violență la adresa jurnaliștilor de investigație, acordând o atenție deosebită jurnalistelor, care sunt adesea mai vulnerabile;

         2.

            încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului și, spre informare, Comisiei.

         (1)  JO C 316, 22.9.2017, p. 182.

         (2)  JO C 50, 9.2.2018, p. 25.

         (3)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0099.

         (5)  JO L 180, 15.7.2010, p. 1.

         (6)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0329.


title: Recomandarea Consiliului din 9 aprilie 2019 privind politica economică a zonei euro

text:
               12.4.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 136/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 aprilie 2019
      privind politica economică a zonei euro
      (2019/C 136/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136 coroborat cu articolul 121 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  Zona euro intră în al șaselea an de creștere economică neîntreruptă, iar deviația negativă a PIB-ului începe să dispară. Cu toate acestea, riscurile pentru perspectivele economice cresc, iar creșterea economică se preconizează a fi moderată. Creșterea potențială rămâne redusă comparativ cu nivelurile înregistrate în ultimele decenii, iar divergențele dintre țări persistă din cauza unor diferențe semnificative în ceea ce privește reziliența economică în rândul statelor membre. Creșterea salariilor reale este încă moderată și a rămas în urma evoluției productivității. Creșterea salariilor nominale și inflația subiacentă se accelerează într-un context de creștere continuă a ocupării forței de muncă, dar zone de subutilizare a forței de muncă sau cu un nivel ridicat al șomajului subzistă în unele state membre, în timp ce în altele oferta de forță de muncă este limitată. În ultimii cinci ani, zona euro a înregistrat un excedent important de cont curent ca urmare a dinamicii exporturilor din zona euro și a îmbunătățirii poziției concurențiale a zonei euro, în timp ce divergențele dintre țări continuă să fie semnificative pe plan extern. Statele membre care au înregistrat deficite externe mari pentru o perioadă îndelungată de timp dețin încă poziții investiționale internaționale nete negative mari care reprezintă vulnerabilități, întrucât acestea sunt corelate, în general, cu stocuri mari de datorii private sau publice. După cum se menționează în Raportul din 2019 privind mecanismul de alertă adoptat de Comisie la 21 noiembrie 2018, un ritm adecvat de reducere a gradului de îndatorare, un mediu favorabil din punctul de vedere al creșterii și al inflației și continuarea reformelor în vederea sporirii productivității sunt esențiale pentru reechilibrarea cu succes a zonei euro. Dinamica favorabilă a cererii este și ea importantă, iar statele membre cu excedent mare ar contribui, de asemenea, la reechilibrare prin consolidarea condițiilor care susțin creșterea salariilor, cu respectarea totodată a rolului partenerilor sociali, precum și investițiile publice și private.

                  (2)

                  Sporirea pe termen lung a potențialului de creștere și eliminarea disparităților naționale și regionale presupun creșteri suplimentare ale ratelor de participare pe piața forței de muncă, reforme structurale de stimulare a creșterii și investiții în active corporale și necorporale pentru a spori productivitatea și inovarea, în special în acele state membre al căror potențial de creștere este în mod clar inferior mediei zonei euro. Acest lucru este important pentru consolidarea coeziunii economice, sociale și teritoriale în zona euro.

                  (3)

                  Coerența și echilibrul ansamblului de politici macroeconomice din zona euro, inclusiv în ceea ce privește politicile monetare, fiscale și structurale, constituie elemente esențiale pentru a asigura o creștere economică solidă, favorabilă incluziunii și durabilă. În ultimii ani, Banca Centrală Europeană a recurs la instrumente neconvenționale de politică monetară pentru a readuce inflația la obiectivul său pe termen mediu, sprijinind în același timp creșterea economică și crearea de locuri de muncă. Sunt necesare politici bugetare diferențiate corespunzător și axarea pe reforme structurale pentru a sprijini în continuare creșterea pe termen scurt și lung.

                  (4)

                  Consolidarea sustenabilității finanțelor publice ale zonei euro și ale statelor membre care fac parte din zona euro necesită politici naționale diferențiate care să respecte pe deplin Pactul de stabilitate și de creștere, ținând seama de marja de manevră bugetară și efectele de propagare de la o țară la alta. Coordonarea politicilor bugetare naționale pe baza normelor bugetare comune este esențială pentru buna funcționare a uniunii economice și monetare (UEM). Normele bugetare comune vizează asigurarea sustenabilității datoriei la nivel național, oferind totodată o marjă pentru stabilizarea macroeconomică. Orientarea bugetară a zonei euro a rămas, în medie, per ansamblu neutră în perioada 2015-2018 și, conform previziunilor Comisiei, se preconizează că va deveni ușor expansionistă în 2019, în ciuda faptului că producția este superioară potențialului. Refacerea rezervelor bugetare este deosebit de importantă în statele membre care au încă niveluri ridicate ale datoriei publice. Acest lucru ar reduce, de asemenea, vulnerabilitatea acestora la șocuri și ar permite funcționarea deplină a stabilizatorilor automați în următoarea perioadă de încetinire a creșterii economice. Creșterea investițiilor publice, în special în statele membre cu marjă de manevră bugetară și niveluri scăzute de investiții publice, sprijină creșterea economică și reechilibrarea.

                  (5)

                  Reformele bugetare structurale rămân esențiale pentru îmbunătățirea sustenabilității finanțelor publice și pentru consolidarea potențialului de creștere economică. O mai bună funcționare a cadrelor bugetare naționale, o bună gestionare a reexaminării cheltuielilor și eficiența și transparența achizițiilor publice pot consolida eficiența și eficacitatea cheltuielilor publice și credibilitatea politicilor bugetare. Îmbunătățirea structurii bugetelor naționale, deopotrivă în ceea ce privește veniturile și în ceea ce privește cheltuielile, inclusiv prin transferarea resurselor către investiții, ar spori impactul asupra creșterii al bugetelor publice și ar conduce la o creștere a productivității pe termen mai lung. Simplificarea și modernizarea sistemelor fiscale și combaterea fraudei fiscale, a evaziunii fiscale și a evitării obligațiilor fiscale, mai ales prin măsuri împotriva planificării fiscale agresive, sunt esențiale pentru ca sistemele fiscale să devină mai eficiente și mai echitabile. Garantarea faptului că sistemele fiscale favorizează consolidarea pieței unice și încurajează concurența între întreprinderi este esențială pentru îmbunătățirea mediului de afaceri și pentru reziliența economiilor din zona euro și ale statelor membre. Baza consolidată comună de impozitare a întreprinderilor ar avea o importanță determinantă în acest scop.

                  (6)

                  Caracteristicile structurale și instituționale ale piețelor forței de muncă și produselor, precum și buna funcționare a administrațiilor publice sunt importante pentru reziliența statelor membre din zona euro. Existența unor structuri economice reziliente face ca șocurile să nu aibă efecte semnificative și de lungă durată asupra veniturilor și a ofertei de forță de muncă. Respectivele structuri pot facilita funcționarea politicii bugetare și monetare și pot limita divergențele, creând condiții pentru o creștere durabilă și favorabilă incluziunii. O mai bună coordonare și punere în aplicare a reformelor structurale, în special a celor prevăzute în recomandările specifice fiecărei țări, poate să creeze efecte de propagare pozitive în rândul statelor membre și să consolideze efectele pozitive în interiorul zonei euro. Reformele care sporesc concurența pe piețele de produse, promovează eficiența resurselor și îmbunătățesc mediul de afaceri și calitatea instituțiilor, în special eficacitatea sistemului de justiție, stimulează reziliența economică a zonei euro și a statelor membre. Piața unică, care s-a dovedit a fi un factor major al creșterii economice și al convergenței între statele membre, încă deține un important potențial neexploatat și sunt necesare progrese pentru a o consolida, în special în ceea ce privește serviciile, activitățile digitale, energia și transporturile, asigurând punerea în aplicare la timp și o mai bună asigurare a respectării legislației.

                  (7)

                  Pilonul european al drepturilor sociale stabilește 20 de principii pentru a favoriza egalitatea de șanse și accesul la piața forței de muncă, condițiile de lucru echitabile și protecția și incluziunea socială. Reformele care promovează participarea pe piața forței de muncă, sprijină tranzițiile reușite pe această piață, promovează crearea de locuri de muncă de calitate și reduc segmentarea pot contribui la stimularea creșterii economice favorabile incluziunii, la îmbunătățirea rezilienței economice și a stabilizării automate, la reducerea inegalităților, la combaterea sărăciei și a excluziunii sociale și la abordarea provocărilor unei economii în schimbare. Sprijinul individualizat pentru căutarea unui loc de muncă, formare și recalificare poate duce la activarea efectivă și în timp util. Accesul la educație și formare de înaltă calitate de-a lungul întregului ciclu de viață este vital și necesită investiții adecvate în capitalul uman și în competențe, în special pentru persoanele slab calificate. Astfel de reforme și investiții îmbunătățesc capacitatea de inserție profesională, inovarea, productivitatea și salariile pe termen mediu și mai lung, sporind reziliența zonei euro și promovând incluziunea socială și mobilitatea în interiorul statelor membre și în ansamblul zonei euro. Sarcina fiscală în zona euro este relativ ridicată și vizează în mod disproporționat costul forței de muncă; reorientarea sarcinii fiscale dinspre forța de muncă înspre alte baze de impozitare care au efecte mai puțin nocive asupra creșterii economice, cum ar fi înspre impozitele pe proprietate, consum sau taxele de mediu, ar putea consolida cererea și oferta de forță de muncă. Legislația privind protecția încadrării în muncă trebuie să prevadă condiții de muncă echitabile și decente pentru toți lucrătorii, în special din perspectiva noilor forme de încadrare în muncă și a noilor tipuri de contracte care oferă noi oportunități, dar care generează și noi provocări legate de siguranța locului de muncă și de protecția socială.
                  Eficacitatea și durabilitatea sistemelor de protecție socială sunt, de asemenea, esențiale pentru a asigura un venit adecvat și accesul la servicii de calitate. Reformele în domeniul pensiilor și politicile de stabilire a unui echilibru între viața profesională și cea privată sunt și ele esențiale pentru a promova participarea pe piața muncii. Restricțiile inutile în ceea ce privește mobilitatea profesională, sectorială și geografică pot reprezenta un obstacol în calea realocării forței de muncă în cadrul statelor membre și al zonei euro. Este esențială implicarea partenerilor sociali în reformele privind ocuparea forței de muncă, reformele sociale și reformele economice conexe.

                  (8)

                  Deși robustețea sectorului financiar din zona euro a crescut de la începutul crizei, există în continuare vulnerabilități care trebuie abordate. Datoria sectorului privat rămâne ridicată, iar sistemele de impozitare sunt caracterizate în continuare de o favorizare a îndatorării. Creșterile substanțiale ale randamentului obligațiunilor suverane riscă să erodeze capitalul băncilor, existând posibilitatea de a da naștere unor efecte de propagare negative în interiorul zonei euro. Necesitatea de adaptare a modelelor comerciale ale băncilor, mediul caracterizat de rate scăzute ale dobânzilor și creșterea concurenței din partea altor forme de finanțare continuă să exercite presiuni asupra rentabilității băncilor. S-au înregistrat progrese susținute în reducerea riscurilor, în special în ceea ce privește reducerea creditelor neperformante și consolidarea cerințelor minime de fonduri proprii și datorii eligibile. Cu toate acestea, proporțiile de NPL naționale care rămân cu mult peste media zonei euro necesită eforturi suplimentare susținute. În martie 2018, Comisia a prezentat un pachet de reducere a riscurilor menit atât să faciliteze abordarea creditelor neperformante moștenite, cât și să prevină acumularea lor pe viitor. Pachetul bancar din noiembrie 2016, care urmărește să reducă și mai mult riscurile, prin punerea în aplicare a normelor convenite la nivel internațional privind rezervele de capital, subordonarea datoriilor și lichiditatea băncilor, menținând echilibrul compromisului Consiliului, este important pentru continuarea progreselor în direcția reducerii riscurilor și, prin urmare, în direcția partajării riscurilor.
                  În urma încălcărilor grave ale normelor de combatere a spălării banilor, Comisia a propus măsuri de consolidare a Autorității Bancare Europene și cooperarea în materie de supraveghere pentru a consolida asigurarea respectării cadrului de reglementare în acest domeniu. S-au înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește instituirea uniunii bancare, inclusiv prin recentul acord cu privire la operaționalizarea unui mecanism comun de sprijin pentru Fondul unic de rezoluție, dar aceasta nu este încă finalizată. În prezent există limitări ale structurii actuale pentru furnizarea de lichidități în procesul de rezoluție și lipsește un sistem comun de asigurare a depozitelor și un mecanism comun de sprijin pentru Fondul unic de rezoluție, ceea ce limitează capacitatea uniunii bancare de a rupe legătura dintre bănci și entitățile suverane.

                  (9)

                  Consolidarea arhitecturii UEM necesită, cu prioritate, finalizarea uniunii bancare și a uniunii piețelor de capital, dar și luarea de măsuri cu privire la toate celelalte elemente din declarația reuniunii la nivel înalt a zonei euro din 14 decembrie 2018. În decembrie 2017 și mai 2018, Comisia a publicat un set de propuneri care stabilesc măsuri suplimentare pentru finalizarea UEM, inclusiv o Funcție europeană de stabilizare a investițiilor și un Program de sprijin pentru reforme (propuse în contextul cadrului financiar multianual). Propunerile se bazează pe documentul de reflecție privind consolidarea UEM din mai 2017 și Raportul celor cinci președinți din iunie 2015. La reuniunea la nivel înalt a zonei euro din 13 și 14 decembrie 2018 au fost luate decizii privind uniunea bancară și dezvoltarea în continuare a MES, referitor la care liderii din cadrul reuniunii la nivel înalt a zonei euro au convenit că va fi furnizorul mecanismului comun de sprijin pentru Fondul unic de rezoluție (FUR) cel târziu la sfârșitul perioadei de tranziție.
                  Lucrările vor continua în vederea pregătirii modificărilor necesare la Tratatul privind MES (inclusiv mecanismul comun de sprijin pentru FUR), pe baza listei termenilor și condițiilor de principiu aprobate de liderii din cadrul reuniunii la nivel înalt a zonei euro. Mecanismul de sprijin va fi introdus mai devreme dacă vor fi realizate progrese suficiente în privința reducerii riscurilor, care urmează să se evalueze în 2020. Lucrările vor continua în prima jumătate a anului 2019, în special prin crearea unui grup de lucru la nivel înalt privind sistemul european de asigurare a depozitelor (EDIS) și sub formă de noi lucrări privind structura pentru furnizarea de lichidități în procesul de rezoluție. Va continua de asemenea activitatea în ceea ce privește conceperea, modalitățile de punere în aplicare și calendarul unui instrument bugetar pentru convergență și competitivitate pentru zona euro, precum și, în mod voluntar, pentru statele membre care nu fac parte din zona euro participante la Mecanismul cursului de schimb (ERM II). Caracteristicile acestui instrument vor fi convenite în iunie 2019. Instrumentul va fi adoptat în conformitate cu procedura legislativă astfel cum este prevăzut de tratate, pe baza propunerii relevante a Comisiei, care urmează să fie modificată dacă va fi necesar. Toate aceste reforme ar putea contribui la consolidarea rolului internațional al monedei euro, astfel încât acesta să corespundă în mai mare măsură importanței economice și financiare globale a zonei euro. Este important ca acestea să fie discutate în mod deschis și transparent față de statele membre care nu fac parte din zona euro, cu respectarea deplină a pieței interne a Uniunii.

                  (10)

                  Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și Comitetul pentru protecție socială au fost consultate cu privire la aspectele legate de ocuparea forței de muncă și la aspectele sociale din prezenta recomandare,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2019-2020, statele membre din zona euro să acționeze, individual și colectiv, în cadrul Eurogrupului, astfel încât:

                  1.

                  să consolideze piața unică, să îmbunătățească mediul de afaceri și calitatea instituțiilor și să continue reformele de creștere a rezilienței piețelor produselor și serviciilor; să reducă datoria externă și să continue reformele menite să încurajeze competitivitatea în special prin productivitate în statele membre din zona euro cu deficite de cont curent sau cu un nivel ridicat al datoriei externe și să consolideze condițiile care sprijină creșterea salariilor într-un mod care să respecte rolul partenerilor sociali; să pună în aplicare măsuri care să stimuleze investițiile în statele membre din zona euro cu excedente mari de cont curent;

                  2.

                  să sprijine investițiile publice și private, urmând totodată politici într-un mod care să respecte pe deplin Pactul de stabilitate și de creștere, și să îmbunătățească calitatea și structura finanțelor publice; să refacă rezervele bugetare, în special în statele membre din zona euro cu niveluri încă ridicate ale datoriei publice; să sprijine și să pună în aplicare acțiuni ale UE de combatere a planificării fiscale agresive;

                  3.

                  să reorienteze taxele dinspre forța de muncă și să consolideze educația și formarea profesională și investițiile în competențe; să îmbunătățească eficacitatea politicilor active pe piața forței de muncă care sprijină tranzițiile reușite pe această piață; să promoveze crearea de locuri de muncă de calitate, să abordeze segmentarea pieței forței de muncă; să asigure sisteme de protecție socială adecvate și sustenabile în întreaga zonă euro;

                  4.

                  să operaționalizeze mecanismul de protecție pentru FUR și să devanseze data acestei operaționalizări cu condiția să se fi făcut suficiente progrese în privința reducerii riscurilor; să continue lucrările în ceea ce privește EDIS, în special prin înființarea unui grup de lucru la nivel înalt; să consolideze cadrul european de reglementare și supraveghere; să continue lucrările cu privire la soluții de depășire a limitărilor structurii actuale pentru furnizarea de lichidități în procesul de rezoluție; să promoveze o reducere ordonată a efectului de levier al stocurilor mari de datorii private; să continue să reducă rapid nivelul creditelor neperformante din zona euro și să prevină acumularea acestor credite, inclusiv prin eliminarea tendinței de favorizare a îndatorării în cadrul sistemului de impozitare; să facă progrese ambițioase în ceea ce privește uniunea piețelor de capital;

                  5.

                  să facă progrese rapide în ceea ce privește aprofundarea UEM, pornind de la declarația reuniunii la nivel înalt a zonei euro din 14 decembrie 2018, inclusiv în vederea consolidării rolului internațional al monedei euro, ținând seama de propunerile Comisiei și de inițiativele statelor membre, cu respectarea deplină a pieței interne a Uniunii și într-o manieră deschisă și transparentă față de statele membre care nu fac parte din zona euro.

         Adoptată la Luxemburg, 9 aprilie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            G. CIAMBA

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.


title: Recomandarea Comitetului European Pentru Risc Sistemic din 27 iunie 2019 privind vulnerabilitățile pe termen mediu ale sectorului imobiliar rezidențial din Danemarca (CERS/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 366/7

      RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
      din 27 iunie 2019
      privind vulnerabilitățile pe termen mediu ale sectorului imobiliar rezidențial din Danemarca
      (CERS/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic  (1)
         , în special articolele 3, 16, 17 și 18,
      întrucât:

                  (1)

                  Sectorul imobiliar joacă un rol important în economie, iar evoluțiile acestuia pot avea o influență semnificativă asupra sistemului financiar. Crizele financiare din trecut au demonstrat că evoluțiile nesustenabile de pe piețele imobiliare pot avea repercusiuni grave asupra stabilității sistemului financiar și a economiei în ansamblu, ceea ce poate conduce și la efecte negative de propagare transfrontalieră. Evoluțiile nefavorabile de pe piețele imobiliare din anumite state membre au condus în trecut la pierderi mari din credite și/sau au avut un impact negativ asupra economiei reale. Aceste efecte reflectă interacțiunea strânsă dintre sectorul imobiliar, furnizorii de finanțare și alte sectoare economice. În plus, circuitele de răspuns puternice dintre sistemul financiar și economia reală amplifică orice evoluție negativă.

                  (2)

                  Aceste legături sunt importante deoarece arată că riscurile care provin din sectorul imobiliar pot avea un impact sistemic de natură prociclică. Vulnerabilitățile sistemului financiar tind să se acumuleze în faza de ascensiune a ciclului imobiliar. Riscurile finanțării, percepute ca fiind mai scăzute, și accesul mai facil la aceasta pot contribui la o expansiune rapidă a creditului și a investițiilor, în paralel cu o cerere sporită pentru bunuri imobile, exercitând presiuni în sensul creșterii prețurilor imobilelor. Întrucât valorile rezultate mai mari ale garanțiilor reale favorizează în continuare cererea și oferta de credit, aceste dinamici autosusținute pot conduce la potențiale consecințe sistemice. În schimb, în faza de declin a ciclului imobiliar, condițiile de creditare mai stricte, aversiunea sporită față de riscuri și presiunea în sensul scăderii prețurilor din sectorul imobiliar pot afecta negativ reziliența debitorilor și a creditorilor, determinând deteriorarea condițiilor economice.

                  (3)

                  Vulnerabilitățile legate de sectorul imobiliar rezidențial pot constitui o sursă de risc sistemic și pot afecta stabilitatea financiară, atât direct, cât și indirect. Efectele directe sunt pierderi din credite pentru portofoliile de credite ipotecare din cauza unor condiții economice sau financiare nefavorabile și a unor evoluții negative simultane pe piața imobiliară rezidențială. Efectele indirecte se pot referi la ajustări ale consumului gospodăriilor populației, conducând la consecințe suplimentare pentru economia reală și pentru stabilitatea financiară.

                  (4)

                  Astfel cum se menționează în considerentul 4 din Recomandarea CERS/2013/1 (2), obiectivul final al politicii macroprudențiale este de a contribui la salvgardarea stabilității sistemului financiar în ansamblu, inclusiv prin consolidarea rezilienței sistemului financiar și prin diminuarea acumulării de riscuri sistemice, asigurând pe această cale o contribuție sustenabilă a sectorului financiar la creșterea economică.

                  (5)

                  În acest scop, autoritățile macroprudențiale pot utiliza una sau mai multe dintre măsurile macroprudențiale bazate pe capital stabilite în Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3) și în Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și/sau măsuri macroprudențiale bazate pe debitor, care se bazează exclusiv pe legislația națională, în funcție de evaluarea riscurilor. În timp ce măsurile bazate pe capital urmăresc în principal să crească reziliența sistemului financiar, măsurile bazate pe debitor pot fi adecvate în special pentru a împiedica acumularea în continuare de riscuri sistemice.

                  (6)

                  În plus, Recomandarea CERS/2013/1 recomandă ca statele membre să asigure un cadru juridic care să permită autorităților macroprudențiale să aibă control direct sau competențe de recomandare cu privire la instrumentele macroprudențiale identificate în această recomandare.

                  (7)

                  În 2016, Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) a desfășurat o evaluare la nivelul Uniunii a vulnerabilităților legate de sectorul imobiliar rezidențial (5). Această evaluare a permis CERS să identifice în mai multe țări o serie de vulnerabilități pe termen mediu drept surse de risc sistemic pentru stabilitatea financiară, ceea ce a condus la emiterea de avertismente către opt țări, printre care și Danemarca (6).

                  (8)

                  În 2016, principala vulnerabilitate identificată pe piața imobiliară rezidențială din Danemarca era legată de îndatorarea ridicată a gospodăriilor populației. O proporție semnificativă a deținătorilor de ipoteci avea datorii cu rată a dobânzii variabilă sau datorii care depășeau valoarea locuințelor acestora, făcându-i vulnerabili la condiții economice sau financiare nefavorabile sau la evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială. Deși nu existau indicii de ansamblu privind supraevaluarea, prețurile locuințelor manifestaseră o creștere robustă, în special în orașele importante, și se apropiaseră de nivelurile anterioare crizei.

                  (9)

                  CERS a finalizat recent o evaluare sistematică și prospectivă la nivelul Spațiului Economic European (SEE) a vulnerabilităților legate de sectorul imobiliar rezidențial (7).

                  (10)

                  În ceea ce privește Danemarca, această evaluare recentă a arătat că, începând din 2016, chiar dacă îndatorarea gospodăriilor populației a scăzut, aceasta se menține totuși la unul din cele mai ridicate niveluri din SEE. În plus, proporția creditelor ipotecare existente cu amortizare amânată este semnificativă, ceea ce expune gospodăriile populației în mod structural mai vulnerabile la condiții economice sau financiare nefavorabile sau la evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială. În plus, în ciuda faptului că creșterea prețurilor locuințelor a decelerat, iar prețurile apartamentelor din Copenhaga au atins un platou în ultimii ani, dinamica anterioară a condus la zone de supraevaluare în orașele importante, în special în Copenhaga. În acest context, o cerință obligatorie din punct de vedere juridic privind un avans minim, care a fost stabilit la 5 % în 2015, a oferit o garanție reală suplimentară (chiar dacă limitată) în cazul unei scăderi a prețurilor locuințelor.

                  (11)

                  În 2018, legislația privind protecția consumatorilor a introdus restricții privind oferirea de produse ipotecare rezidențiale deținătorilor de ipoteci cu un raport datorii/venituri (debt-to-income ratio – raportul DTI) (înainte de impozitare) peste 4 și cu un raport LTV peste 60 %. Aceste restricții impun următoarele: (a) ratele dobânzii sunt fixe pe o perioadă de cel puțin 5 ani; și (b) amortizarea amânată este aplicabilă numai dacă rata dobânzii unui credit este fixă pe o perioadă de cel puțin 30 de ani. De asemenea, în 2014 a fost anunțat mecanismul numit „Diamantul de supraveghere” pentru băncile de credit ipotecar. Acesta conține o serie de niveluri de referință și valori limită stabilite pentru zone cu risc special în cadrul activităților bancare și urmărește creșterea calității creditului aferentă stocului de credite ipotecare până în 2018 și 2020, afectând astfel producția de credite noi. În plus, în 2018 rata amortizorului anticiclic de capital a fost mărită de două ori: de la 0 % la 0,5 % începând de la 1 martie 2019 și de la 0,5 % la 1 % începând din septembrie 2019. În plus, Consiliul pentru risc sistemic din Danemarca a recomandat o creștere suplimentară de la 1 % la 1,5 % din iunie 2020 și a adoptat orientări prospective privind creșterea acesteia la nivelul maxim potențial de 2,5 %, cu excepția cazului în care apare o modificare semnificativă în acumularea de riscuri în sistemul financiar din Danemarca. În fine, Finanstilsynet (Autoritatea de supraveghere financiară din Danemarca) a adoptat o orientare care impune instituțiilor de credit să manifeste prudență în ceea ce privește evaluările de credit pentru gospodării la creditarea pentru bunuri imobile în zone geografice în care prețurile bunurilor imobile rezidențiale au crescut.

                  (12)

                  În ciuda numărului de măsuri macroprudențiale existente și dat fiind nivelul ridicat al îndatorării gospodăriilor populației și proporția semnificativă de deținători de ipoteci vulnerabili la condiții economice nefavorabile sau la evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială, măsurile actuale bazate pe capital ar putea fi insuficiente pentru a aborda vulnerabilitățile acumulate. De asemenea, în cazul în care se amplifică vulnerabilitățile legate de îndatorarea gospodăriilor populației, supraevaluarea prețurilor locuințelor și normele de creditare, poate fi necesară pe termen mediu înăsprirea măsurilor existente bazate pe debitor sau activarea unora suplimentare.

                  (13)

                  Deși factorii ciclici joacă un rol important în alimentarea vulnerabilităților identificate în Danemarca, există și factori structurali care au propulsat aceste vulnerabilități, conducând la un nivel mai ridicat de risc sistemic. Acești factori includ: (i) reglementări complexe pe piața chiriilor, cu plafoane ale chiriilor pentru o proporție semnificativă a clădirilor de apartamente din orașele importante, ceea ce creează un deficit de ofertă de locuințe și exercită presiuni în sensul creșterii prețurilor locuințelor și a datoriilor gospodăriilor populației care își cumpără propria locuință; și (ii) deductibilitatea fiscală a ipotecilor, care poate funcționa ca un stimulent pentru supraîndatorarea gospodăriilor populației. De asemenea, din 2001 sistemul de impozitare a locuințelor a fost decuplat de la prețurile de piață, conducând la o scădere a ratei efective de impozitare, în special în orașele importante. În 2017, parlamentul danez a adoptat o lege privind un nou sistem de impozitare a locuințelor, care restabilește legătura dintre impozitele plătite și prețurile curente de pe piața imobiliară rezidențială și care va produce efecte în 2021.

                  (14)

                  Prin urmare, CERS a concluzionat că, deși măsurile macroprudențiale existente sau disponibile în Danemarca sunt corespunzătoare, acestea sunt parțial suficiente pentru a aborda vulnerabilitățile legate de îndatorarea gospodăriilor populației pe termen mediu. În consecință, sunt necesare măsuri suplimentare pentru a aborda aceste vulnerabilități care pot constitui o sursă de risc sistemic. Măsurile propuse în prezenta recomandare urmăresc să completeze măsurile macroprudențiale existente din Danemarca. Întrucât, într-o anumită măsură, vulnerabilitățile sunt determinate de factori structurali care depășesc limitele politicii macroprudențiale, sunt necesare alte politici pentru a completa și sprijini măsurile macroprudențiale actuale, în scopul de a aborda mai eficient și mai eficace factorii care contribuie la acumularea de riscuri sistemice pe piața imobiliară rezidențială din Danemarca, fără a genera costuri excesive pentru economia reală și pentru sistemul financiar din Danemarca.

                  (15)

                  Scopul prezentei recomandări este de a recomanda: (a) activarea unor măsuri suplimentare bazate pe capital sau înăsprirea celor existente, pentru a asigura reziliența sectorului bancar împotriva vulnerabilităților pe termen mediu identificate în Danemarca; (b) monitorizarea vulnerabilităților și activarea unor măsuri suplimentare bazate pe debitor sau înăsprirea celor existente, în cazul în care creșterea prețurilor locuințelor și creșterea creditării accelerează pe termen mediu. Prezenta recomandare urmărește, de asemenea, să sublinieze necesitatea unor măsuri mai ample de controlare a factorilor care facilitează sau promovează creșterea îndatorării gospodăriilor populației.

                  (16)

                  Prezenta recomandare nu aduce atingere mandatelor privind politica monetară ale băncilor centrale din Uniune.

                  (17)

                  Recomandările CERS sunt publicate după informarea Consiliului Uniunii Europene de către Consiliul general cu privire la intenția acestuia din urmă de a emite aceste recomandări și după ce Consiliul a avut posibilitatea de a-și prezenta reacțiile față de acestea, iar destinatarii au fost informați de intenția publicării,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      SECȚIUNEA 1

         RECOMANDĂRI

         Recomandarea A – Activarea sau înăsprirea măsurilor bazate pe capital

      Se recomandă ca autoritatea macroprudențială, autoritatea desemnată sau autoritatea competentă din Danemarca, după caz, să asigure, prin activarea unor măsuri suplimentare bazate pe capital sau prin înăsprirea celor existente, reziliența instituțiilor de credit autorizate în Danemarca în cazul potențialei materializări a riscului sistemic legat de bunurile imobile rezidențiale, care ar putea conduce la pierderi directe și indirecte din credite rezultate din credite ipotecare sau ca urmare a scăderii consumului gospodăriilor populației cu credite pentru locuințe.

         Recomandarea B –
         Monitorizarea vulnerabilităților și activarea sau înăsprirea măsurilor bazate pe debitor

                  1.

                  Se recomandă ca autoritățile naționale din Danemarca însărcinate cu monitorizarea riscurilor sistemice să monitorizeze îndeaproape vulnerabilitățile legate de îndatorarea gospodăriilor populației, supraevaluarea prețurilor locuințelor și normele de creditare pentru credite ipotecare noi, pe termen mediu, inclusiv, printre altele, prin următoarele:

                              (a)

                              evaluarea – utilizând date la nivel de credit pentru credite ipotecare noi – capacității debitorilor de a contracta credite ipotecare noi pentru a face față unor condiții economice sau financiare nefavorabile sau unor evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială; și

                              (b)

                              evaluarea sustenabilității prețurilor locuințelor și a potențialului de scădere a acestora în cazul unor condiții economice și financiare nefavorabile.

                  2.

                  Se recomandă ca, pentru a preveni acumularea excesivă a riscului de credit, autoritatea din Danemarca însărcinată cu activarea măsurilor bazate pe debitor să activeze măsuri suplimentare bazate pe debitor sau să le înăsprească pe cele existente, în cazul în care rezultatele monitorizării desfășurate în conformitate cu litera (a) din subrecomandarea B(1) oferă dovezi potrivit cărora o proporție semnificativă sau în creștere a debitorilor care contractează credite ipotecare noi ar putea să nu fie în măsură să-și ramburseze datoriile sau să-și păstreze nivelul consumului în condiții economice sau financiare nefavorabile sau în urma unor evoluții negative pe piața imobiliară rezidențială.

                  3.

                  Se recomandă ca Danemarca să mărească cerința obligatorie din punct de vedere juridic privind un avans minim, în cazul în care rezultatele monitorizării desfășurate în conformitate cu punctul 1 litera (b) oferă dovezi potrivit cărora supraevaluarea prețurilor locuințelor s-a amplificat, pentru a asigura că garanțiile reale pentru credite ipotecare noi sunt suficiente pentru a acoperi pierderi din credite aferente scăderii potențiale a prețurilor locuințelor în condiții economice sau financiare nefavorabile și scăderii estimate a prețurilor locuințelor în cazul unui scenariu negativ.

         Recomandarea C – Modificări structurale legate de credite ipotecare și de sectorul imobiliar rezidențial

      Se recomandă ca Danemarca să-și revizuiască politicile, în scopul controlării factorilor structurali care au antrenat vulnerabilitățile identificate în Danemarca drept surse de risc sistemic, întrucât acestea încurajează gospodăriile populației să contracteze un nivel excesiv de credite ipotecare sau generează o creștere excesivă a prețurilor locuințelor și a datoriilor ipotecare.
      SECȚIUNEA 2

         PUNERE ÎN APLICARE

      1.   Definiții

      În sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:

                  (a)

                  „măsuri bazate pe debitor” înseamnă măsuri macroprudențiale care vizează debitorii;

                  (b)

                  „control direct” înseamnă capacitatea reală și efectivă de a impune și modifica, atunci când este necesar pentru atingerea unui obiectiv intermediar sau final, măsuri macroprudențiale aplicabile instituțiilor financiare aflate în competența autorității macroprudențiale corespunzătoare;

                  (c)

                  „competențe de recomandare” înseamnă capacitatea de a ghida prin intermediul recomandărilor aplicarea instrumentelor macroprudențiale, atunci când este necesară atingerea unui obiectiv intermediar sau final;

                  (d)

                  „raportul datorii/venituri” (debt-to-income ratio – raportul DTI) înseamnă datoriile totale ale debitorului în momentul inițierii creditului raportate la venitul disponibil total anual al debitorului în momentul inițierii creditului;

                  (e)

                  „raportul împrumut/garanții” (loan-to-value ratio – raportul LTV) înseamnă suma tuturor împrumuturilor sau tranșelor de împrumut garantate de debitor cu imobilul în momentul inițierii creditului raportată la valoarea imobilului în momentul inițierii creditului;

                  (f)

                  „termen mediu” înseamnă un orizont de trei ani;

                  (g)

                  „autoritate macroprudențială” înseamnă o autoritate macroprudențială națională care are obiectivele, mecanismele, competențele, cerințele privind răspunderea și alte caracteristici prevăzute în Recomandarea CERS/2011/3 (8);

                  (h)

                  „serviciul datoriei” înseamnă valoarea combinată a dobânzilor și rambursării principalului aferentă datoriilor totale ale unui debitor într-o anumită perioadă de timp (în general, un an);

                  (i)

                  „raportul serviciul datoriei/venituri” (debt-service-to-income ratio – raportul DSTI) înseamnă valoarea totală anuală a serviciului datoriei raportată la venitul disponibil total anual al debitorului în momentul inițierii creditului;

                  (j)

                  „scadență” înseamnă durata contractului de credit pentru un bun imobil rezidențial exprimată în ani în momentul inițierii creditului.

            2.   Criterii de punere în aplicare

      1.   Aplicarea prezentei recomandări trebuie să țină cont de următoarele criterii:

                  (a)

                  principiul proporționalității ar trebui respectat în mod corespunzător, ținând cont de obiectivul și conținutul Recomandării A, Recomandării B și Recomandării C;

                  (b)

                  la activarea unor măsuri suplimentare bazate pe capital sau la înăsprirea unora existente în temeiul Recomandării A, calibrarea și introducerea treptată a acestora ar trebui să țină seama de poziția Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, precum și de orice implicații potențiale în ceea ce privește costurile și beneficiile aferente;

                  (c)

                  la activarea unor măsuri suplimentare bazate pe debitor sau la înăsprirea unora existente în temeiul Recomandării B, calibrarea și introducerea treptată a acestora ar trebui să țină seama de poziția Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, precum și de orice implicații potențiale în ceea ce privește costurile și beneficiile aferente;

                  (d)

                  la majorarea cerinței privind un avans minim în temeiul Recomandării B, calibrarea și introducerea treptată a unei asemenea măsuri ar trebui să țină seama de poziția Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, precum și de orice implicații potențiale în ceea ce privește costurile și beneficiile aferente;

                  (e)

                  în ceea ce privește Recomandarea C, la efectuarea unor modificări ale politicilor, introducerea treptată a acestor măsuri ar trebui să țină seama de poziția Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, astfel încât aceste măsuri să nu contribuie la amplificarea sau declanșarea materializării vulnerabilităților acumulate în sectorul imobiliar rezidențial din Danemarca;

                  (f)

                  în anexa I se prevăd criterii specifice de respectare a Recomandării A, Recomandării B și Recomandării C.

            2.   Destinatarii prezentei recomandări trebuie să transmită CERS și Consiliului rapoarte cu privire la măsurile adoptate ca urmare a prezentei recomandări sau să justifice în mod adecvat lipsa lor de acțiune. Rapoartele ar trebui să cuprindă cel puțin:

                  (a)

                  informații privind conținutul și calendarul măsurilor luate;

                  (b)

                  o evaluare a vulnerabilităților legate de îndatorarea gospodăriilor populației, supraevaluarea prețurilor locuințelor și normele de creditare pentru credite ipotecare noi, inclusiv distribuția creditelor ipotecare noi în funcție de raporturile LTV, DTI și DSTI, scadențe și profilurile de amortizare, raporturile relevante fiind calculate în conformitate cu anexa IV la Recomandarea CERS/2016/14 a Comitetului european pentru risc sistemic (9), împreună cu funcționarea măsurilor luate, având în vedere obiectivele prezentei recomandări;

                  (c)

                  justificarea detaliată a lipsei de acțiune sau a abaterii de la prezenta recomandare, inclusiv a oricăror întârzieri.

            3.   Calendar pentru măsurile aplicate ca urmare a recomandării

      Destinatarii prezentei recomandări trebuie să raporteze CERS și Consiliului cu privire la măsurile adoptate ca răspuns la prezenta recomandare sau să justifice în mod adecvat orice lipsă de acțiune, conform calendarului menționat în continuare.

                  (a)

                     Recomandarea A

                  Până la 31 octombrie 2020, iar ulterior anual până la 31 octombrie 2022, destinatarul Recomandării A trebuie să prezinte CERS și Consiliului un raport privind măsurile luate în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor bazate pe capital. În cazul în care există mai multe organisme cu responsabilități privind luarea de măsuri pentru abordarea vulnerabilităților identificate, ar trebui prezentat un raport comun.

                  (b)

                     Recomandarea B

                  Până la 31 octombrie 2020, iar ulterior anual până la 31 octombrie 2022, destinatarii Recomandării B trebuie să prezinte CERS și Consiliului un raport privind monitorizarea vulnerabilităților legate de îndatorarea gospodăriilor populației și măsurile luate pentru abordarea acestor vulnerabilități. În cazul în care există mai multe organisme cu responsabilități privind luarea de măsuri pentru abordarea vulnerabilităților identificate, ar trebui prezentat un raport comun.

                  (c)

                     Recomandarea C

                  Până la 31 octombrie 2022, destinatarul Recomandării C trebuie să transmită CERS și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a Recomandării C. În cazul în care există mai multe organisme cu responsabilități privind luarea de măsuri pentru abordarea vulnerabilităților identificate, ar trebui prezentat un raport comun.

            4.   Monitorizare și evaluare

                  1.

                  Secretariatul CERS:

                              (a)

                              va oferi asistență destinatarilor, asigurând coordonarea raportării, furnizarea de modele relevante și, dacă este cazul, informații detaliate privind procedura și calendarul pentru măsurile adoptate în urma recomandării;

                              (b)

                              va verifica măsurile aplicate de destinatari, va acorda asistență la cerere și va prezenta Consiliului general rapoarte privind măsurile aplicate. Vor fi inițiate trei evaluări, după cum urmează:

                                          (i)

                                          până la 31 decembrie 2020, cu privire la punerea în aplicare a Recomandărilor A și B;

                                          (ii)

                                          până la 31 decembrie 2021, cu privire la punerea în aplicare a Recomandărilor A și B; și

                                          (iii)

                                          până la 31 decembrie 2022, cu privire la punerea în aplicare a Recomandărilor A, B și C.

                  2.

                  Consiliul general va evalua măsurile și justificările raportate de către destinatari și, după caz, poate decide că prezenta recomandare nu a fost respectată și destinatarul nu a justificat în mod adecvat lipsa de acțiune.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 27 iunie 2019.

               Șeful secretariatului CERS,

               în numele Consiliului general al CERS

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

         (2)  Recomandarea CERS/2013/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 4 aprilie 2013 privind obiectivele intermediare și instrumentele politicii macroprudențiale (JO C 170, 15.6.2013, p. 1).

         (3)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

         (4)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

         (5)  A se vedea Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector („Vulnerabilități în sectorul imobiliar locativ din UE”), CERS, noiembrie 2016, disponibil pe website-ul CERS, la adresa www.esrb.europa.eu.

         (6)  Avertismentul CERS/2016/07 al Comitetului european pentru risc sistemic din 22 septembrie 2016 privind vulnerabilitățile pe termen mediu ale sectorului imobiliar locativ din Danemarca (JO C 31, 31.1.2017, p. 47).

         (7)  A se vedea Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries („Vulnerabilități în sectorul imobiliar locativ al statelor SEE”), CERS, 2019, disponibil pe website-ul CERS, la adresa www.esrb.europa.eu

         (8)  Recomandarea CERS/2011/3 a Comitetului european pentru risc sistemic din 22 decembrie 2011 privind mandatul macroprudențial al autorităților naționale (JO C 41, 14.2.2012, p. 1).

         (9)  Recomandarea CERS/2016/14 a Comitetului european pentru risc sistemic din 31 octombrie 2016 privind acoperirea unor lacune la nivelul datelor privind bunurile imobile (JO C 31, 31.1.2017, p. 1).

         ANEXA I

            SPECIFICAREA CRITERIILOR DE CONFORMITATE APLICABILE RECOMANDĂRILOR

               Recomandarea A –
               Activarea sau înăsprirea măsurilor bazate pe capital

         Următoarele criterii de conformitate sunt aplicabile Recomandării A.

                     1.

                     Înainte de activarea măsurilor suplimentare bazate pe capital sau de înăsprirea celor existente, ar trebui realizată o evaluare a poziției Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, pentru a determina dacă activarea acestor măsuri ar fi corespunzătoare.

                     2.

                     După activarea măsurilor bazate pe capital, poate fi necesară înăsprirea suplimentară a acestora sau activarea unor măsuri macroprudențiale suplimentare pentru a aborda vulnerabilitățile identificate în Danemarca; acest lucru va depinde de setul de măsuri bazate pe capital activate, de calibrarea inițială a măsurilor activate și de rezultatele evaluării vulnerabilităților.

               Recomandarea B –
               Monitorizarea vulnerabilităților și activarea sau înăsprirea măsurilor bazate pe debitor

         Următoarele criterii de conformitate sunt aplicabile Recomandării B.

                     1.

                     Înainte de activarea măsurilor suplimentare bazate pe debitor sau de înăsprirea celor existente, ar trebui realizată o evaluare a poziției Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare pentru a determina dacă această activare sau înăsprire ar fi corespunzătoare.

                     2.

                     Înainte de majorarea cerinței existente privind un avans minim, ar trebui realizată o evaluare a poziției Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, pentru a determina o calibrare și introducere treptată corespunzătoare a măsurii.

               Recomandarea C –
               Modificări structurale legate de credite ipotecare și de sectorul imobiliar rezidențial

         Următorul criteriu de conformitate este aplicabil Recomandării C.
         La formularea opțiunilor de politică și înainte de punerea în aplicare a oricăror modificări ale politicilor, ar trebui realizată o evaluare a impactului măsurilor propuse, ținând seama de poziția Danemarcei în cadrul ciclurilor economice și financiare, pentru a asigura că aceste măsuri nu amplifică sau declanșează materializarea vulnerabilităților acumulate în sectorul imobiliar rezidențial din Danemarca.