title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/51

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Franței pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2015
   (2015/C 272/14)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Franței pentru 2014 și a emis un aviz cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Franței pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Franței pentru 2015.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Franța a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Franța pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat realizat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită măsuri de politică decisive și o monitorizare specifică. Mai precis, în contextul unei creșteri limitate și al unei inflații scăzute, însoțite de o profitabilitate modestă a întreprinderilor, și dat fiind răspunsul insuficient oferit de politici până în prezent, s-a observat o creștere semnificativă a riscurilor rezultate din competitivitatea la nivelul costurilor și al altor factori și din gradul ridicat și crescând de îndatorare, în special în domeniul public. Este deosebit de important să se ia măsuri pentru reducerea riscului de apariție a unor efecte adverse asupra economiei franceze și, având în vedere dimensiunea sa, asupra uniunii economice și monetare la scară mai largă.

               (7)

               La 30 aprilie 2015, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015 și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Franța face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2015, guvernul prevede corectarea deficitului excesiv până în 2017, în concordanță cu recomandarea Consiliului din 10 martie 2015, și atingerea obiectivului pe termen mediu – un deficit structural de 0,4 % din PIB – până în 2018 (6). Deși guvernul intenționează să respecte țintele de deficit global stabilite de Consiliu, efortul bugetar (7) prevăzut pentru 2015-2017 se situează sub nivelul recomandat. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2015, guvernul estimează că ponderea datoriei publice din PIB va atinge un vârf de 97 % în 2016, urmând să scadă la 95,5 % din PIB în 2018. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. La 10 iunie 2015, Franța a transmis un raport privind acțiunile întreprinse care cuprinde informații suplimentare privind măsurile planificate pentru 2015-2017. În urma evaluării raportului, Comisia a emis o comunicare la 1 iulie 2015, în care consideră că procedura aplicabilă deficitelor excesive trebuie suspendată. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, actualizate pentru a ține seama de raportul privind acțiunile întreprinse transmis de Franța, se prevede că ținta de deficit global pentru 2015 va fi de 3,8 % din PIB, ceea ce înseamnă că se va respecta ținta de 4 % din PIB stabilită de Consiliu în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Cu toate acestea, efortul bugetar estimat pentru anul respectiv va fi mai scăzut decât cel recomandat de Consiliu. În ceea ce privește anul 2016, ținând seama de informațiile suplimentare din raportul Franței privind acțiunile întreprinse, Comisia consideră, în previziunile sale actualizate, că deficitul global va ajunge la 3,4 % din PIB, în conformitate cu ținta recomandată. Cu toate acestea, se prevede că efortul bugetar recomandat de Consiliu nu va fi realizat. În recomandarea din 10 martie 2015, Consiliul a solicitat o evaluare a principalelor măsuri planificate pentru 2016 și 2017, care nu a fost inclusă în raportul privind acțiunile întreprinse.
               În cele din urmă, nu a fost actualizată la loi de programmation des finances publiques, în pofida recomandării Consiliului. În general, strategia de consolidare urmărită de Franța se bazează în primul rând pe îmbunătățirea condițiilor ciclice și pe continuarea mediului caracterizat printr-o rată scăzută a dobânzii, fiind, prin urmare, supusă riscurilor. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015 și de comunicarea Comisiei din 1 iulie 2015, Consiliul consideră că Franța respectă în general dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, pentru a asigura o corecție durabilă a deficitului excesiv în termenul stabilit, ar fi necesar ca strategia bugetară să fie consolidată și susținută de punerea în aplicare a unor reforme structurale cuprinzătoare și ambițioase.

               (9)

               Va fi crucial să se intensifice analizele cheltuielilor și să se identifice domenii largi în care s-ar putea efectua reduceri ale cheltuielilor, astfel încât să se poată obține rezultatele preconizate. Franța ar trebui să se asigure că, la stabilirea obiectivelor în materie de reducere a cheltuielilor, se ține seama de faptul că rata inflației este apropiată de zero. În același timp, economiile realizate ca urmare a costurilor mai scăzute decât era estimat ale îndatorării publice, datorită unor rate mai scăzute ale dobânzilor, ar trebui canalizate spre reducerea deficitului. În plus, nu pot fi realizate economii considerabile pe termen scurt fără o moderare semnificativă a creșterii nivelului cheltuielilor în domeniul securității sociale, cheltuieli care au reprezentat 26 % din PIB în 2014, reprezentând aproape jumătate din totalul cheltuielilor sectorului public. Pentru perioada 2015-2017 se prevede reducerea cu 11 miliarde EUR a cheltuielilor din sectorul sănătății, dar sunt necesare eforturi suplimentare pentru a se limita majorarea cheltuielilor în acest domeniu. Mai precis, există posibilitatea punerii în aplicare a unor noi politici de limitare a costurilor în domeniul cheltuielilor cu medicamentele și cu spitalizarea. Sistemul de pensii va continua să se confrunte cu deficite până în 2020, iar reformele precedente ale pensiilor nu vor fi suficiente pentru eliminarea deficitului din sistem. Mai precis, schemele pentru funcționarii publici și angajații întreprinderilor controlate de stat continuă să apese asupra deficitului total din sistemul de pensii. Mai mult, situația macroeconomică are un impact major asupra sustenabilității sistemului de pensii, îndeosebi asupra situației schemelor de pensii suplimentare. Sunt necesare acțiuni hotărâtoare pentru refacerea sănătății financiare a sistemului de pensii suplimentare.

               (10)

               Franța a întreprins o reformă a administrației locale, în scopul de a spori eficiența sistemului. Franța ar trebui să continue acțiunea planificată de reducere a subvențiilor acordate de administrația centrală și acțiunea de consolidare a controlului cheltuielilor administrațiilor locale, prin plafonarea majorării anuale a veniturilor fiscale ale administrațiilor locale, ținând seama de plafoanele existente în cazul mai multor taxe și impozite locale. Sunt necesare acțiuni, de asemenea, pentru limitarea creșterii costurilor administrative ale autorităților locale.

               (11)

               S-au luat măsuri de politică pentru reducerea costurilor forței de muncă și pentru îmbunătățirea marjelor de profit ale întreprinderilor, prin creditul fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă, în valoare de 20 de miliarde EUR, și prin reducerea cu încă 10 miliarde EUR a contribuțiilor angajatorilor la asigurările sociale, conform pactului de responsabilitate și solidaritate. Aceste două măsuri, care reprezintă 1,5 % din PIB, ar trebui să contribuie la reducerea decalajului dintre Franța și media zonei euro în ceea ce privește sarcina fiscală asupra costului forței de muncă. Punerea în aplicare a acestor două măsuri ar trebui să continue în 2016, însă, dat fiind costul lor ridicat pentru bugetul public, este important ca eficacitatea lor la nivelul întreprinderilor să facă obiectul unei evaluări. În cadrul acestei evaluări ar trebui să se țină seama de rigiditățile care afectează piața forței de muncă și piața produselor, în special de cele care afectează salariile. Costul forței de muncă aferent salariului minim rămâne ridicat, în comparație cu alte state membre. Salariul minim ar trebui să evolueze într-un mod care să fie mai favorabil competitivității și creării de locuri de muncă. În plus, în contextul unei inflații scăzute, mecanismul de indexare automată a salariului minim poate conduce la creșteri salariale care depășesc nivelul necesar pentru menținerea puterii de cumpărare.

               (12)

               Franța ar trebui să întreprindă acțiuni hotărâtoare pentru eliminarea acelor praguri normative din legislația muncii și din reglementările contabile care limitează creșterea întreprinderilor franceze, în special a IMM-urilor. În general, există posibilitatea de a mări concurența în sectorul serviciilor, în special în domeniul serviciilor profesionale, al comerțului cu amănuntul și al industriilor de rețea. Există o serie de norme și de tarife aplicabile profesiilor reglementate care limitează activitatea economică. Prin recenta lege privitoare la creștere, activitatea economică și oportunitățile egale au fost adoptate noi măsuri de îmbunătățire a concurenței în domeniul profesiilor juridice. Punerea în aplicare a acestor măsuri va fi crucială pentru asigurarea îndepărtării efective a barierelor. Franța ar trebui să întreprindă acțiuni pentru îndepărtarea barierelor și în alte sectoare, cum ar fi sectorul sănătății. Principiul numerus clausus care se aplică pentru accesul la profesii din domeniul sănătății continuă să constituie un obstacol în calea accesului la servicii și ar putea fi revizuit, fără ca siguranța și calitatea să fie periclitate.

               (13)

               În 2014, ponderea taxelor și a impozitelor din PIB a fost de 45,8 %, una dintre cele mai ridicate din Uniune. Ratele impozitelor pe profit ale întreprinderilor sunt ridicate și influențează negativ investițiile întreprinderilor franceze. Rata efectivă a impozitelor plătite în medie de o întreprindere este de 38,3 %, una dintre cele mai ridicate din Uniune. În plus față de eliminarea treptată a suprataxei de solidaritate impuse întreprinderilor, eliminare aflată în curs de desfășurare, și de reducerea ratei legale la 28 % în 2020, Franța ar trebui să își intensifice eforturile pe termen scurt, astfel încât sistemul de impozitare a întreprinderilor să fie favorabil creșterii și investițiilor. Sunt necesare eforturi pentru simplificarea sistemului fiscal prin eliminarea taxelor și a impozitelor ineficiente. S-a constatat că există peste 100 de taxe și impozite care aduc venituri reduse sau egale cu zero și a căror eliminare ar putea simplifica procedurile aplicabile în cazul întreprinderilor și al gospodăriilor.

               (14)

               Ca urmare a unei creșteri economice modeste, rata șomajului din Franța s-a menținut ridicată în 2014, iar șomajul pe termen lung s-a înrăutățit. Șomajul total a atins o rată de 10,2 %, față 10,3 % în 2013 și de 7,5 % în 2008, iar principalele categorii afectate au fost tinerii, lucrătorii în vârstă și persoanele slab calificate. Franța este afectată de segmentarea pieței forței de muncă, contractele cu durată determinată fiind utilizate în proporție tot mai mare în cazul angajărilor. Această tendință nu a putut fi oprită, în ciuda eforturilor specifice de reducere a nivelului de segmentare, cum ar fi aplicarea unor contribuții mai mari la asigurările sociale în cazul contractelor cu o durată foarte scurtă. Revizuirea cadrului normativ al contractelor de muncă ar putea contribui la reducerea segmentării. Reformele recente au creat numai o posibilitate restrânsă a angajatorilor de a se abate de la acordurile încheiate la nivel de ramură prin intermediul acordurilor încheiate la nivel de întreprindere. Acest lucru limitează capacitatea întreprinderilor de a modula forța de muncă în funcție de nevoile lor. Sectoarele și întreprinderile beneficiază de flexibilitate pentru a stabili, de la caz la caz și în urma unor negocieri cu partenerii sociali, în ce condiții timpul de lucru ar trebui să se abată de la 35 de ore pe săptămână, dar există importante implicații legate de costuri. Legea prin care s-au instituit acordurile pentru menținerea locurilor de muncă (accords de maintien de l'emploi) nu a dat rezultatele preconizate. Foarte puține întreprinderi au recurs la noile dispoziții valabile pentru acordurile la nivel de întreprindere, menite să sporească flexibilitatea condițiilor de lucru. Această schemă ar trebui revizuită pentru a oferi întreprinderilor o marjă mai mare de manevră în ceea ce privește adaptarea salariilor și a timpului de lucru la situația lor economică.

               (15)

               Deteriorarea prelungită a situației de pe piața forței de muncă a afectat sistemul ajutoarelor de șomaj și a pus astfel sub semnul întrebării sustenabilitatea modelului. Noua convenție privind sistemul ajutoarelor de șomaj, care a intrat în vigoare la 1 iulie 2014, nu este suficientă pentru reducerea deficitului. Se preconizează că diversele măsuri introduse vor realiza economii de 0,3 miliarde EUR în 2014 și economii suplimentare de 0,8 miliarde EUR în 2015. Cu toate acestea, se estimează în continuare că deficitul sistemului va crește de la 3,9 miliarde EUR în 2014 la 4,4 miliarde EUR în 2015, ceea ce va determina o nouă creștere a datoriei sistemului, care va ajunge la 25,9 miliarde EUR. Pentru asigurarea viabilității sistemului sunt necesare măsuri structurale. Concret, condițiile de eligibilitate, structura degresivă a ajutoarelor și ratele de înlocuire a lucrătorilor cu cele mai mari salarii ar trebui revizuite de către partenerii sociali responsabili cu gestionarea sistemului.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de conformitatea cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE cu privire la deciziile naționale viitoare. Recomandările din cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (17)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (18)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (19)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (9). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Franța ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure eficacitatea acțiunilor în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive și o corecție durabilă a deficitului excesiv până în 2017, prin consolidarea strategiei bugetare, prin luarea măsurilor necesare în toți anii și prin utilizarea tuturor veniturilor excepționale pentru reducerea deficitului și a datoriei. Să detalieze reducerile de cheltuieli prevăzute pentru anii respectivi și să prezinte o evaluare independentă a impactului măsurilor esențiale.

               2.

               Să intensifice eforturile de asigurare a unei revizuiri eficace a cheltuielilor, să continue evaluările politicilor publice și să identifice posibilitățile de economisire din toate subsectoarele administrației publice, inclusiv asigurările sociale și administrația locală. Să ia măsuri pentru limitarea creșterii cheltuielilor administrative ale autorităților locale. Să întreprindă măsuri suplimentare pentru echilibrarea sistemului de pensii, asigurându-se, în special, până în martie 2016, că situația financiară a schemelor de pensii suplimentare este sustenabilă pe termen lung.

               3.

               Să asigure un ritm susținut al reducerilor întreprinse în ceea ce privește costul forței de muncă și rezultate din creditul fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă și din pactul de responsabilitate și solidaritate, în special prin aplicarea acestora în 2016, astfel cum a fost prevăzut. Să evalueze eficacitatea acestor scheme în lumina rigidităților existente pe piața forței de muncă și pe piața produselor. Să reformeze, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, procesul de stabilire a salariilor, pentru a se asigura că salariile evoluează în funcție de productivitate. Să se asigure că evoluțiile salariului minim corespund obiectivelor de promovare a ocupării forței de muncă și a competitivității.

               4.

               Să reducă, până la sfârșitul anului 2015, obstacolele normative din calea creșterii întreprinderilor, în special prin revizuirea criteriilor legate de dimensiune, stabilite în reglementări, pentru a evita efectele de prag. Să ridice, începând cu 2015, restricțiile de acces și la alte profesii reglementate, în afară de profesiile juridice, precum și restricțiile de exercitare a acestora, îndeosebi în ceea ce privește profesiile din sectorul sănătății.

               5.

               Să simplifice și să eficientizeze sistemul fiscal, în special prin eliminarea cheltuielilor fiscale ineficiente. Să promoveze investițiile, să întreprindă acțiuni pentru reducerea impozitelor pe producție și a ratei legale a impozitului pe profit pentru întreprinderi, extinzând, în același timp, baza de impozitare a consumului. Să ia măsuri, începând din 2015, pentru desființarea taxelor și a impozitelor ineficiente care aduc venituri reduse sau egale cu zero.

               6.

               Să reformeze legislația muncii astfel încât să îi stimuleze într-o mai mare măsură pe angajatori să recurgă la contracte cu durată nedeterminată. Să faciliteze adoptarea, la nivel de întreprindere și de ramură, a unor derogări de la dispozițiile juridice generale, în special în ceea ce privește regimurile de timp de lucru. Să reformeze, până la sfârșitul anului 2015, legea prin care sunt instituite les accords de maintien de l'emploi, în vederea măririi numărului de întreprinderi care recurg la astfel de acorduri. Să întreprindă acțiuni, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, pentru reformarea sistemului de ajutoare de șomaj, în vederea restabilirii sustenabilității bugetare a sistemului, și să ofere mai multe stimulente pentru reîncadrarea în muncă.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Franței pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 42).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  În comparație cu Programul de stabilitate anterior, guvernul și-a revizuit obiectivul pe termen mediu, trecând de la un deficit structural de 0,25 % din PIB la unul de 0,4 %. Obiectivul pe termen mediu ar urma să fie atins mai târziu cu un an decât era prevăzut în programul de stabilitate de anul trecut.

      (7)  Soldul structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de stabilitate, urmând o metodologie stabilită de comun acord.

      (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (9)  JO C 272, 18.8.2015, p. 98.


title: Recomandarea Comisiei din 26 iulie 2012 privind implementarea planurilor și obiectivelor de performanță în concordanță cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 691/2010 și pregătirea celei de a doua perioade de referință privind performanța  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               31.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 228/1

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 26 iulie 2012
   privind implementarea planurilor și obiectivelor de performanță în concordanță cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene adoptate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 691/2010 și pregătirea celei de a doua perioade de referință privind performanța
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   2012/C 228/01
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 100 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei de stabilire a unui sistem de performanță pentru serviciile de navigație aeriană și pentru funcțiile de rețea și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2096/2005 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană (1),
   întrucât:

               (1)

               Regulamentul (UE) nr. 691/2010 prevede adoptarea de către statul sau statele membre a unor planuri de performanță la nivel național sau la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian, inclusiv obiective naționale obligatorii sau obiective la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian. De asemenea, în conformitate cu regulamentul respectiv, Comisia trebuie să evalueze coerența și contribuția adecvată a obiectivelor naționale și a obiectivelor privind blocurile funcționale de spațiu aerian la obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene, adoptate pentru prima perioadă de referință (2012-2014) prin Decizia 2011/121/UE a Comisiei din 21 februarie 2011 (2).

               (2)

               La 29 iulie 2010, Comisia a desemnat un organism de evaluare a performanței în temeiul articolului 3 din Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei, care să o asiste la implementarea sistemului de performanță.

               (3)

               Până la 5 iulie 2011, statele membre au comunicat Comisiei planurile lor naționale inițiale, printre care și un plan prezentat în comun de Belgia și Luxemburg. Danemarca și Suedia au comunicat Comisiei un plan referitor la blocul lor funcțional de spațiu aerian (FAB danezo-suedez). Belgia, Franța, Germania, Luxemburg și Țările de Jos au comunicat Comisiei un plan în numele blocului lor funcțional de spațiu aerian (FABEC).

               (4)

               În conformitate cu articolul 13 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010, Comisia a adoptat, la 23 noiembrie 2011, Recomandarea C(2011) 8329 final a Comisiei privind revizuirea obiectivelor cuprinse în planurile de performanță.

               (5)

               Până la 1 februarie 2012, toate statele membre, cu excepția Ciprului, au notificat Comisiei adoptarea planurilor și obiectivelor de performanță revizuite în conformitate cu articolul 13 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010. Până la data adoptării prezentei recomandări, Cipru nu a notificat Comisiei adoptarea planurilor și obiectivelor de performanță revizuite.

               (6)

               Comisia, asistată de organismul de evaluare a performanței, a evaluat variantele revizuite ale planurilor și obiectivelor de performanță la nivel național sau la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian, în conformitate cu procedura menționată la articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei.

               (7)

               Pe baza acestei evaluări, Comisia a constatat că obiectivele cuprinse în planurile de performanță la nivel național sau la nivelul blocurilor funcționale de spațiu aerian sunt în concordanță cu obiectivele la nivelul Uniunii Europene și contribuie în mod adecvat la acestea. Statele membre au fost notificate în acest sens, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei.

               (8)

               În timp ce evaluarea globală a permis Comisiei să asigure coerența și o contribuție adecvată la obiectivele la nivelul Uniunii Europene, evaluarea a arătat că există diferențe semnificative între eforturile individuale depuse de statele membre. În anumite cazuri, Comisia a constatat că statele membre și-ar fi putut îmbunătăți în continuare obiectivele de performanță.

               (9)

               Având în vedere evaluarea Comisiei, prezenta recomandare se referă la punerea în aplicare a planurilor și obiectivelor de performanță în concordanță cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene și cu pregătirea celei de a doua perioade de referință privind performanța. În acest scop, la evaluarea sa asupra planurilor de performanță și a obiectivelor pentru cea de a doua perioadă de referință privind performanța, Comisia va lua în considerare rezultatele primei perioade de referință.

               (10)

               Comisia a consultat statele membre cărora li se adresează prezenta recomandare,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Scopul prezentei recomandări este de a garanta implementarea planurilor și obiectivelor de performanță în concordanță cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene adoptate prin Decizia 2011/121/UE a Comisiei pentru prima perioadă de referință, și anume perioada 2012-2014. Recomandarea vizează, de asemenea, să asigure faptul că rezultatele primei perioade de referință sunt pe deplin luate în considerare la pregătirea pentru cea de a doua perioadă de referință privind performanța.

               2.

               Pe baza recomandărilor conținute în rapoartele de evaluare ale organismului de evaluare a performanței și ținând seama de progresul realizat în comun de către statele membre participante în cadrul sistemului de performanță, Comisia consideră că:

                           (a)

                           statele membre ar trebui să se asigure că furnizorii lor de servicii de navigație aeriană își modifică planurile de capacitate pentru a permite furnizarea unei capacități suficiente în scopul îndeplinirii obiectivelor din planurile de performanță adoptate;

                           (b)

                           statele membre trebuie să ofere capacitatea planificată, respectând în același timp obiectivul de rentabilitate stabilit pentru care controlul evoluției costurilor va fi deosebit de important;

                           (c)

                           statele membre ar trebui să prezinte anual rapoarte către Comisie, începând din prima perioadă de referință:

                                       (i)

                                       diferența dintre costurile determinate și costurile reale, în special în vederea identificării costurilor incontrolabile/care nu pot fi controlate și pentru a examina evoluția și pertinența acestor costuri;

                                       (ii)

                                       diferența între investițiile efectuate de furnizorii de servicii de navigație aeriană, consemnate în planurile de performanță, și cheltuielile efective, precum și între data prevăzută pentru intrarea în funcțiune/exploatare a acestor investiții și situația efectivă;

                           (d)

                           statele membre din următoarele blocuri funcționale de spațiu aerian: North European Functional Airspace Block (NEFAB) și Baltic and Blue MED trebuie să comunice Comisiei, până la sfârșitul anului 2012 cel târziu, cu titlu informativ, obiectivele lor de performanță cumulate, evidențiind concordanța la nivelul blocului funcțional de spațiu aerian cu obiectivele de performanță la nivelul Uniunii Europene, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei.

               3.

               În vederea pregătirii pentru cea de a doua perioadă de referință privind performanța, Comisia consideră că:

                           (e)

                           contribuția relativă a statelor membre la realizarea obiectivelor de performanță la nivelul Uniunii Europene în prima perioadă de referință ar trebui să fie luată în considerare la evaluarea planurilor de performanță și a obiectivelor pentru cea de a doua perioadă de referință privind performanța, luând anul 2009 ca an de referință;

                           (f)

                           statele membre ar trebui să anticipeze că trebuie depuse eforturi substanțiale în vederea atingerii unui obiectiv de rentabilitate pentru cea de a doua perioadă de referință privind performanța care să fie cu mult sub nivelul mediu din prima perioadă de referință. Se preconizează că acest lucru va determina o mai mare presiune privind scăderea costurilor pentru furnizorii europeni de servicii de navigație aeriană în concordanță cu crearea blocurilor funcționale de spațiu aerian;

                           (g)

                           pentru pregătirea celei de a doua perioade de referință privind performanța, statele membre ar trebui să ia pe deplin în considerare riscurile reale cu care se confruntă furnizorii de servicii de navigație aeriană și să se asigure că randamentul capitalului investit reflectă într-un mod mai rezonabil acest risc.

               4.

               Comisia, în colaborare cu organismul de evaluare a performanței, intenționează să urmărească efectele prezentei recomandări și ale altor recomandări conținute în raportul de evaluare al organismului de evaluare a performanței, prin contacte bilaterale și/sau multilaterale cu statele membre.

               5.

               Comisia reamintește statelor membre obligația lor, în conformitate cu articolul 17 alineatele (1) și (3) din Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei, de a asigura monitorizarea și raportarea continuă a implementării planurilor de performanță.

               6.

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 26 iulie 2012.

            Pentru Comisie

         Siim KALLAS

            Vicepreședinte

      (1)  JO L 201, 3.8.2010, p. 1.

      (2)  JO L 48, 23.2.2011, p. 16.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru perioada 2011-2016

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru perioada 2011-2016
   2012/C 219/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011 al Austriei (3) și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Austriei pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Austria ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care Comitetul pentru protecție socială este invitat, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și alte comitete, să prezinte opinii privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Respectivele opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (9)

               La 24 aprilie 2012, Austria a prezentat Programul de stabilitate pentru perioada 2011-2016 și, la 25 aprilie 2012, Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97, a programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului este prudent pentru 2012 și 2013. Pentru perioada 2014-2016, scenariul devine mai optimist, preconizând o creștere medie a PIB-ului de 2,1 %, o valoare constant superioară estimărilor actuale referitoare la creșterea potențială. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în cadrul programului este corectarea deficitului excesiv până în 2013 și atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu (OTM) până în 2016. Programul a modificat acest OTM, de la un buget echilibrat pe întreaga durată a ciclului economic la un deficit structural de 0,45 % din PIB, ceea ce reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Corectarea prevăzută a deficitului excesiv este în conformitate cu termenul stabilit în recomandarea Consiliului emisă în decembrie 2009, în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Cu toate acestea, pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), efortul bugetar anual mediu prevăzut la 0,5 % din PIB pentru perioada 2011-2013 este inferior nivelului de 0,75 % din PIB recomandat de Consiliu. Progresele structurale preconizate în vederea îndeplinirii acestui OTM sunt suficiente în 2015, dar inferioare, în 2014 și 2016, criteriului de referință de 0,5 % din PIB pe an, stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere. Cu toate acestea, având în vedere măsurile discreționare în materie de venituri, în perioada 2014-2015, rata estimată de creștere a cheltuielilor publice respectă criteriul de referință privind cheltuielile, stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere. Obiectivele fiscale prezintă totuși riscuri legate atât de venituri, cât și de cheltuieli. De exemplu, efectul bugetar al anumitor măsuri este dificil de cuantificat, deoarece acesta depinde de aplicarea la nivel individual. Întrucât legislația nu a fost încă adoptată, pentru moment nu se cunosc detaliile privind taxa pe tranzacțiile financiare. Nu sunt identificate reducerile de cheltuieli preconizate la nivel subnațional. Programul de stabilitate prevede că ponderea datoriei în PIB, care s-a ridicat la 72,2 % la sfârșitul anului 2011, va atinge un nivel maxim de 75,3 % în 2013, înainte de a scădea treptat la 70,6 % în 2016. În ceea ce privește criteriul de referință privind reducerea datoriei, stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere, în perioada 2014-2016, Austria va traversa o perioadă de tranziție, iar planurile prezentate în cadrul programului ar trebui să asigure înregistrarea unor progrese suficiente în vederea respectării acestui criteriu. Există totuși riscuri legate de această estimare din cauza creșterii datoriilor societăților de stat, clasificate în afara sectorului public, și a eventualelor sarcini suplimentare care decurg din sprijinul guvernamental acordat sectorului bancar.

               (11)

               Prin adoptarea celui mai recent pachet de consolidare fiscală, Austria se îndreaptă spre finanțe publice mai sustenabile. Însă măsurile cuprinse în acest pachet nu includ simplificarea într-o măsură semnificativă a relațiilor fiscale dintre autoritățile federale, regionale și locale, deși aceasta este recunoscută pe scară largă ca o sursă importantă de economii potențiale. Autoritățile federale și cele regionale au ajuns la un acord de principiu privind centralizarea finanțării acordate asistenței medicale, însă detaliile trebuie încă să fie negociate.

               (12)

               În vederea creșterii vârstei efective de pensionare, Austria a inițiat reforme care vizează, în principal, restricționarea accesului la regimul de pensii de invaliditate. Nu a fost abordată accelerarea armonizării vârstei legale de pensionare între bărbați și femei, care este prevăzută, în prezent, pentru perioada 2024-2033. În plus, trebuie sporită capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor în vârstă și trebuie consolidată politica întreprinderilor privind îmbătrânirea activă. Este posibil ca măsurile propuse să nu fie suficient de ambițioase pentru a mări substanțial vârsta efectivă de pensionare.

               (13)

               Performanța pieței forței de muncă din Austria a fost foarte bună, fapt demonstrat de rata șomajului care, în 2010 și 2011, a atins valoarea cea mai redusă în Uniune. Cu toate acestea, se estimează că potențialul forței de muncă al Austriei va scădea începând cu anul 2020. Prin urmare, Austria va trebui să depună eforturi în vederea exploatării pe deplin a potențialului populației în vârstă de muncă, prin abordarea aspectelor referitoare la rata scăzută de ocupare în rândul lucrătorilor în vârstă și la utilizarea pe scară largă a regimurilor de pensionare anticipată și de pensii de invaliditate, a aspectelor referitoare la valoarea ridicată a sarcinii fiscale și a presiunii asigurărilor sociale asupra veniturilor salariale, precum și a aspectelor referitoare la concentrarea relativ mare a femeilor în locuri de muncă cu salarii scăzute și cu fracțiune de normă. În plus, potențialul persoanelor care provin din familii de migranți nu este valorificat pe deplin din cauza nivelului scăzut de educație sau a dificultăților legate de recunoașterea competențelor dobândite în străinătate. Conform programului OCDE pentru evaluarea internațională a elevilor (PISA), rezultatele școlare sunt inferioare mediei Uniunii, iar influența mediului socioeconomic asupra nivelului de educație este deosebit de puternică. Printre principalele provocări se află numărul crescând de studenți datorat unei mobilități ridicate de intrare („universitate în masă”) și ratele mari de încetare timpurie a studiilor (aproximativ 40 %), la care se adaugă o discrepanță considerabilă în ceea ce privește finanțarea.

               (14)

               Austria se bucură de o poziție favorabilă în ceea ce privește competitivitatea și productivitatea. Cu toate acestea, se confruntă cu unele deficiențe structurale în mai multe domenii, care pot dăuna potențialului său de creștere economică pe termen lung. Concurența în sectorul serviciilor nu a fost deosebit de favorabilă cererii interne. Nu au fost abordate problemele privind prețurile ridicate de acces la rețea și comportamentul întreprinderilor tradiționale de denaturare a concurenței (care afectează intrarea pe piață, concurența și inovarea). Continuă să existe restricții nejustificate în ceea ce privește profesiile liberale: numărul profesiilor reglementate pe care Austria le-a notificat Comisiei depășește cu mult media Uniunii. Este necesar să se evalueze justificarea și proporționalitatea reglementării acestor profesii. În ceea ce privește angajamentul Austriei de a consolida autoritatea federală de concurență, nu s-au înregistrat progrese concrete. Directiva 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (6) (directiva privind serviciile) a fost în cele din urmă pusă în aplicare prin adoptarea unei legi „orizontale” și prin schimbări legislative la nivel de provincie, în conformitate cu recomandarea Consiliului din 2011.

               (15)

               Sectorul financiar din Austria se confruntă cu provocări deosebite referitoare la expunerea ridicată a băncilor austriece față de țările din Europa Centrală, de Est și de Sud-Est, întrucât, în multe din aceste economii, deteriorarea calității activelor este în continuare posibilă. Deciziile de politică ce prezintă un impact transfrontalier trebuie să fie precedate de un schimb de informații și de coordonarea cu autoritățile de supraveghere din țara gazdă. Autoritățile trebuie, de asemenea, să continue să monitorizeze îndeaproape și să restructureze băncile care au beneficiat de sprijin din partea sectorului public, în special instituțiile de credit care au fost naționalizate.

               (16)

               Austria și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Acestea, la care se adaugă punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează stimularea ocupării forței de muncă, îmbunătățirea competitivității și promovarea sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului Euro Plus, iar rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.

               (17)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Austriei și a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă. Comisia a luat în considerare nu doar relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Austria, ci și conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene printr-o contribuție de la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-7 de mai jos.

               (18)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat programul de stabilitate, iar avizul său (7) se reflectă în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2012-2013, Austria să întreprindă acțiuni, astfel încât:

               1.

               Să execute, conform planificărilor, bugetul pentru anul 2012 și să consolideze și să pună riguros în aplicare strategia bugetară pentru 2013 și pentru perioada ulterioară; să indice într-o măsură suficientă măsurile adoptate (în special la nivel subnațional), pentru a asigura corectarea în timp util a deficitului excesiv și realizarea efortului mediu anual de ajustare structurală, care a fost specificat în recomandările Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive; să asigure, ulterior, un efort adecvat de ajustare structurală pentru înregistrarea unor progrese suficiente în vederea îndeplinirii OTM, inclusiv a respectării criteriului de referință privind cheltuielile.

               2.

               Să ia măsuri suplimentare pentru a consolida cadrul bugetar național prin armonizarea responsabilităților autorităților publice la nivel federal, regional și local, în special prin punerea în aplicare a unor reforme concrete care să vizeze îmbunătățirea organizării, finanțării și eficienței în domeniul asistenței medicale și al educației.

               3.

               Să accelereze armonizarea vârstei legale de pensionare între bărbați și femei; să stimuleze capacitatea de inserție profesională în rândul lucrătorilor în vârstă și să monitorizeze îndeaproape punerea în aplicare a reformelor recente care restricționează accesul la mijloace de pensionare anticipată, în vederea asigurării creșterii vârstei efective de pensionare, inclusiv prin corelarea vârstei legale de pensionare cu speranța de viață.

               4.

               Să ia măsuri care să vizeze reducerea sarcinii fiscale efective și a presiunii asigurărilor sociale asupra forței de muncă, în special pentru persoanele cu venituri reduse, în vederea creșterii ratelor de ocupare în rândul persoanelor în vârstă și al femeilor, dată fiind necesitatea de a contracara impactul schimbărilor demografice asupra populației active; să transfere sarcina fiscală, într-un mod neutru din punct de vedere bugetar, către impozitele imobiliare și taxele de mediu; să reducă diferența semnificativă de remunerare între femei și bărbați și să sporească șansele femeilor de angajare cu normă întreagă, în special prin furnizarea unor servicii suplimentare de îngrijire adresate persoanelor aflate în întreținere.

               5.

               Să pună în aplicare în continuare măsuri pentru a îmbunătăți rezultatele școlare, în special în rândul tinerilor defavorizați; să ia măsuri care să vizeze reducerea ratei de încetare timpurie a studiilor superioare.

               6.

               Să ia măsuri suplimentare pentru încurajarea concurenței, în sectoarele de servicii, prin eliminarea barierelor la intrarea pe piețele cu amănuntul de comunicații, transport și energie. Acolo unde există restricții nejustificate privind accesul la profesiile liberale, acestea ar trebui eliminate; să consolideze competențele autorității federale din domeniul concurenței și să accelereze punerea în aplicare a reformei dreptului concurenței.

               7.

               Să restructureze și monitorizeze în continuare acele bănci care au beneficiat de ajutoare publice, evitând în același timp reducerea excesivă a efectului de levier; să continue îmbunătățirea cooperării și a coordonării în domeniul deciziilor privind politicile naționale cu autoritățile de supraveghere din sectorul financiar din alte țări.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (3)  JO C 210, 16.7.2011, p. 8.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  JO L 376, 27.12.2006, p. 36.

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
             COMISIA EUROPEANĂ

                                             Bruxelles, 7.6.2011
                                             SEC(2011) 808 final

                                Recomandare de

                     RECOMANDARE A CONSILIULUI

           privind Programul național de reformă pe 2011 al Greciei

                       și care include avizul Consiliului

privind Programul de stabilitate actualizat al Greciei pentru perioada 2011-2014

                             {SEC(2011) 717 final}
 ---pagebreak---                                                 Recomandare de

                                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

                       privind Programul național de reformă pe 2011 al Greciei

                                      și care include avizul Consiliului

           privind Programul de stabilitate actualizat al Greciei pentru perioada 2011-2014

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice, în special articolul 5 alineatul (3),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

     având în vedere concluziile Consiliului European,

     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

     după consultarea Comitetului economic și financiar,

     întrucât:

     (1)     La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a
             lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa
             2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va
             concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
             potențialului Europei în materie de creștere durabilă și competitivitate.

     (2)     La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale ale
             politicilor economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014) și, la
             21 octombrie 2010, o decizie privind orientările politicilor de ocupare a forței de
             muncă ale statelor membre1, care formează împreună „orientările integrate”. Statele
             membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor
             economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

     1
             Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.

RO                                                       2                                          RO
 ---pagebreak---      (3)   La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând astfel
           începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru
           european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor are la bază Strategia Europa
           2020.

     (4)   La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea
           bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15
           februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuate de
           Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete
           solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
           forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii.

     (5)   La 3 mai 2010, Grecia a prezentat un program de ajustare cuprinzător, în valoare de
           110 miliarde EUR, finanțat prin asistență financiară furnizată de statele membre din
           zona euro și de FMI. Memorandumul de înțelegere însoțitor și completările ulterioare
           la acesta prevăd condițiile de politică economică pe baza cărora este acordată asistența
           financiară.

     (6)   Elementele-cheie ale condițiilor de politică au fost consacrate în Decizia 2010/320/UE
           a Consiliului și în modificările ulterioare la aceasta2 adresată Greciei în vederea
           consolidării și aprofundării supravegherii bugetare și în vederea atenționării Greciei să
           ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru a remedia situația de
           deficit excesiv, în temeiul dispozițiilor articolului 136 și ale articolului 126 alineatul
           (9) din tratat.

     (7)   La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă
           la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
           programele de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.
           Grecia nu a prezentat încă un program de stabilitate actualizat și nici nu a comunicat
           explicit angajamentele și acțiunile specifice pe 2011 pe care și le-a propus în temeiul
           Pactului euro plus. Acestea se preconizează că vor fi prezentate Consiliului European.

     (8)   În ultima decadă, creșterea înregistrată de Grecia s-a bazat pe factori nesustenabili:
           expansiunea consumului și a investițiilor în locuințe a fost însoțită de creșteri ridicate
           ale salariilor reale și de o creștere rapidă a creditelor; ratele scăzute ale dobânzii reale,
           asociate cu adoptarea euro și cu liberalizarea pieței financiare, au contribuit la această
           expansiune. Criza globală din 2008-2009 a expus aspectele vulnerabile, inclusiv:
           politicile fiscale nesustenabile, ascunse parțial de statistici nefiabile și de nivelul
           temporar ridicat al veniturilor, o piață a forței de muncă și a produselor rigidă,
           pierderea competitivității și creșterea datoriei externe. Chiar dacă nu a fost la originea
           crizei economice și de încredere, sectorul bancar a fost afectat de aceasta. Amploarea
           deteriorării poziției sale bugetare a fost revelată târziu, ca urmare a deficiențelor grave
           din sistemul contabil și cel statistic al Greciei. Acest lucru a întârziat punerea în
           aplicare a unor măsuri corective. Pe măsură ce au apărut preocupări cu privire la
           sustenabilitatea finanțelor publice ale Greciei și a crescut aversiunea globală față de
           risc, s-a înregistrat o deteriorare simțitoare a încrederii pieței privind Grecia la

     2
           Decizia Consiliului din 10 mai 2010 (2010/320/UE), (JO L 145, 11.6.2010, p. 6); Decizia Consiliului
           din 7 septembrie 2010 (2010/486/UE), (JO L 241, 14.9.2010, p. 12); Decizia Consiliului din 20
           decembrie 2010 (2011/57/UE), (JO L 26, 29.1.2011, p. 15); Decizia Consiliului din 7 martie 2011
           (2011/257/UE), (JO L 110, 29.4.2011, p. 26).

RO                                                     3                                                         RO
 ---pagebreak---             începutul anului 2010. În aprilie 2010, Grecia a solicitat asistență financiară
            internațională, întrucât se confrunta cu nevoi financiare semnificative și nu era în
            măsură să aibă acces pe piețele internaționale de capital.

     (9)    Grecia s-a angajat să pună în aplicare programul de ajustare economică și financiară,
            în vederea corectării dezechilibrelor bugetare și externe și în vederea recâștigării
            încrederii, pe termen scurt. Pe termen mediu, ar trebui să pună bazele unui model de
            creștere care să se bazeze mai mult pe investiții și pe exporturi, sprijinind în acest fel
            creșterea și ocuparea forței de muncă. Programul prevede acțiuni ample pe trei
            fronturi: (i) o strategie de consolidare bugetară concentrată la începutul perioadei,
            sprijinită de măsuri fiscale structurale și de un control fiscal ameliorat, (ii) reforme
            structurale ale pieței forței de muncă și a produselor care să impulsioneze
            competitivitatea și creșterea și (iii) eforturi de păstrare a stabilității sistemului bancar.

     (10)   Comisia a evaluat proiectul de program național de reformă3. Comisia nu a ținut seama
            doar de relevanța acestuia pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în
            Grecia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
            necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
            oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare. În acest
            context, Comisia subliniază caracterul urgent al implementării măsurilor planificate
            pentru a respecta Decizia (2010/320) a Consiliului,

     RECOMANDĂ ca Grecia:

     să pună în aplicare integral măsurile prevăzute în Decizia 2010/320/UE a Consiliului, astfel
     cum a fost modificată prin Decizia XXXX/XX a Consiliului, specificate mai detaliat în
     memorandumul de înțelegere din XX/XX/XXXX și în completările ulterioare la acesta [, în
     special ultima completare din XX/XX/XXXX].

     Adoptată la Bruxelles,

                                                   Pentru Consiliu
                                                   Președintele

     3
            SEC(2011) 717.

RO                                                   4                                                      RO


				|

		52014DC0422

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Poloniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru 2014 /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Poloniei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență
al Poloniei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și
articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor
economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni
în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și
de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe
baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale
pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
(2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale
statelor membre, care formează împreună „orientările integrate”.
Statele membre au fost invitate să țină seama de
orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a
forței de muncă aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau
de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune
la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
posibile. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul
statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față
de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o
recomandare privind Programul național de reformă al Poloniei pentru
2013 și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de convergență
al Poloniei pentru perioada 2012-2016.
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a
adoptat Analiza anuală a creșterii[4],
care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea
politicilor economice din 2014. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în
temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[5],
în care nu a identificat Polonia ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității
financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare
a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat
și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea
economică și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(7)
La 24 aprilie 2014, Polonia și-a
prezentat Programul național de reformă pentru 2014, iar la
30 aprilie 2014 și-a prezentat Programul de convergență
pentru 2014. Pentru a ține seama de legăturile dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în
Programul de convergență pentru 2014 este reducerea deficitului sub
valoarea de referință din tratat de 3 % din PIB până în 2015
și atingerea obiectivului pe termen mediu până în 2018. Acest
obiectiv pe termen mediu (-1 % din PIB din punct de vedere structural)
este mai strict decât cerințele din Pactul de stabilitate și de creștere.
Obiectivele pentru deficitul global prezentate în Programul de convergență
pentru 2014 corespund corectării la timp a deficitului excesiv. Mai mult,
deși în 2014 ajustarea structurală (recalculată) este în
concordanță cu recomandarea Consiliului din cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive, în 2015 aceasta se situează sub nivelul
îmbunătățit necesar. În anii ulteriori corectării
planificate a deficitului excesiv, progresul anual (recalculat) planificat în
direcția obiectivului pe termen mediu este mai scăzut decât cerința
din Pactul de stabilitate și de creștere. Prin urmare, obiectivele
programului sunt parțial conforme cu cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. Se preconizează că datoria
publică va rămâne sub 60 % din PIB pe perioada programului.
Autoritățile poloneze preconizează că aceasta va
scădea vertiginos de la 57,1 % din PIB în 2013 la 49,5 % în
2014, în principal datorită transferului masiv excepțional de active
ale fondului de pensii, și va rămâne la acest nivel în 2015.
Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din
program este plauzibil pentru 2014 și optimist pentru 2015, cu o rată
mai ridicată de creștere reală a PIB-ului, de 3,8 %, față
de rata de 3,4 % din previziunile Comisiei din primăvara anului 2014.
Pe baza evaluării programului și a previziunilor Comisiei, în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul consideră
că, deși se preconizează că Polonia va respecta plafonul
deficitului global recomandat de Consiliu pentru 2014, există riscuri care
afectează corectarea durabilă a deficitului excesiv în 2015 și,
prin urmare, calea de ajustare corespunzătoare în vederea atingerii
obiectivului pe termen mediu.
(9)
Pentru a asigura succesul strategiei de consolidare
bugetară, este important ca această consolidare să fie susținută
de reforme structurale cuprinzătoare. O pondere scăzută a
cheltuielilor favorabile creșterii economice (educație, cercetare și
inovare) afectează perspectivele de creștere economică pe termen
lung. Din cauza îmbătrânirii populației, se preconizează că
cheltuielile din sectorul sănătății vor crește
considerabil pe termen mediu și lung. Presiunea asupra finanțelor
publice ar putea fi redusă, iar accesul la serviciile medicale ar putea fi
îmbunătățit prin consolidarea asistenței medicale primare și
a sistemelor de trimitere, precum și prin valorificarea potențialului
de sporire a eficienței din punctul de vedere al costurilor a serviciilor
medicale spitalicești. Gradul scăzut de respectare a obligațiilor
fiscale rămâne o problemă, mai ales în ceea ce privește eficiența
administrației fiscale și nivelul sarcinii administrative impuse
contribuabililor. Polonia are un sistem extins de cote reduse de TVA, care
contribuie la cel mai mare decalaj din UE dintre veniturile fiscale teoretice și
cele reale în ceea ce privește colectarea TVA-ului. Acest decalaj duce la
pierderi de venituri și la costuri sporite de respectare a obligațiilor
fiscale. Nivelul de impozitare a energiei este relativ scăzut. Recent s-au
luat măsuri de îmbunătățire a cadrului bugetar din Polonia.
Cu toate acestea, cadrul ar profita de pe urma introducerii unui consiliu
bugetar independent cu drepturi depline, care să fie responsabil de
verificarea ex-ante a respectării regulilor de politică
bugetară, de evaluarea previziunilor macroeconomice și bugetare și
de analizarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor
publice, precum și de evaluarea ex-post a respectării
regulilor de politică bugetară.
(10)
Șomajul în rândul tinerilor a crescut
progresiv în ultimul an, situație cauzată parțial de necorelarea
rezultatelor educaționale cu nevoile pieței forței de
muncă, precum și de proporția din ce în ce mai mare de tineri
care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program
educațional sau de formare. În pofida eforturilor constante de reformare a
învățământului profesional și tehnic, este necesar să
se faciliteze și mai mult accesul la ucenicii de calitate și la
învățarea la locul de muncă, să se consolideze cooperarea
dintre unitățile de învățământ și angajatori și
să se sprijine proactiv tinerii neînregistrați, în conformitate cu
obiectivele unei garanții pentru tineret. Adaptarea competențelor la
cerințele pieței forței de muncă este deosebit de
importantă și în contextul învățării pe tot parcursul
vieții, participarea în acest sens fiind în continuare foarte
scăzută, mai ales în cazul lucrătorilor vârstnici, ale
căror competențe sunt adesea depășite. Segmentarea pieței
forței de muncă persistă, în condițiile unei utilizări
extinse a angajării pe durată determinată, inclusiv a
contractelor de muncă de drept civil. Ponderea angajării pe
durată determinată este deosebit de ridicată în rândul
tinerilor. Deși despre contractele cu durată determinată se
afirmă deseori că sunt un instrument care le permite șomerilor
să intre pe piața forței de muncă pentru ca, ulterior,
să treacă la un contract cu durată nedeterminată, se pare
că, în cazul majorității lucrătorilor din Polonia, nu se
întâmplă acest lucru, având în vedere că rata de trecere de la un
contract cu durată determinată la un contract cu durată nedeterminată
este scăzută, fapt care tinde să influențeze negativ
productivitatea și calitatea capitalului uman.
(11)
Participarea femeilor la piața forței de
muncă rămâne scăzută. Polonia a luat mai multe măsuri
pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională
a femeilor, printre care sporirea disponibilității serviciilor de
îngrijire a copiilor preșcolari (creșe) și majorarea fondurilor
publice pentru grădinițe, cu scopul de a încuraja părinții
să își înscrie copiii în sistemul de învățământ preșcolar.
Cu toate acestea, disponibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor preșcolari
rămâne scăzută, mai ales în zonele rurale, și există
în continuare disparități în ceea ce privește accesul la
sistemul de învățământ preșcolar. Participarea
lucrătorilor vârstnici la piața forței de muncă rămâne
scăzută în Polonia. Posibilitățile de pensionare
anticipată au fost reduse semnificativ, dar sunt necesare eforturi
suplimentare pentru a spori capacitatea de inserție profesională a
lucrătorilor vârstnici și durata efectivă a vieții active.
Reformarea sistemelor speciale de pensii pentru mineri și fermieri
rămâne o problemă. Sistemul pentru fermieri (KRUS) creează
stimulente pentru ca micii fermieri să rămână în sectorul
agricol, situație care duce la un șomaj ascuns în zonele rurale și
stimulează economia informală. Minerii beneficiază în continuare
de privilegii în ceea ce privește drepturile la pensie și vechimea în
muncă necesară. Ambele sisteme de pensii împiedică mobilitatea
sectorială și teritorială.
(12)
Polonia este una dintre țările UE cu
nivelul cel mai scăzut de cheltuieli pentru cercetare și dezvoltare și
înregistrează unele dintre cele mai slabe rezultate în materie de
indicatori ai inovării generale. Deosebit de scăzute sunt
cheltuielile pentru cercetare și dezvoltare din sectorul privat.
Cheltuielile scăzute pentru cercetare și dezvoltare sunt asociate
unei activități slabe de cercetare și inovare a întreprinderilor
și unui mediu de afaceri insuficient de favorabil inovării. În
Polonia, sistemul de sprijinire a inovării evită riscurile, se
bazează în cea mai mare parte pe granturi și sprijină absorbția
și transferul tehnologiilor, fără să aibă un impact
major asupra inovării cu adevărat noi. Stimulentele fiscale existente
pentru cercetare și dezvoltare nu reușesc să favorizeze
activitățile interne de cercetare și dezvoltare în sectorul
privat și sunt utilizate doar de întreprinderi mari. Întreprinderile
poloneze se bazează în mare măsură pe absorbția
tehnologiilor, fapt care a reușit să asigure câștiguri de
productivitate și creștere economică. Cu toate acestea, Polonia
are nevoie în prezent de o tranziție către un model bazat în mai mare
măsură pe inovarea autohtonă. Sporirea capacității de
inovare a întreprinderilor poloneze, îmbunătățirea
legăturilor dintre mediul științific și industrie și
dezvoltarea de instrumente specifice adaptate întregului ciclu de inovare
constituie în continuare o provocare.
(13)
Există beneficii potențiale foarte
ridicate care pot fi obținute prin îmbunătățiri ale eficienței
energetice în toate sectoarele economice din Polonia, beneficii care ar putea
sprijini creșterea economică, îmbunătăți
competitivitatea și contribui la reducerea dependenței energetice a
Poloniei. Capacitatea internă de producție de energie se
deteriorează, iar rețeaua de energie electrică este în
continuare congestionată, dar proiectele de sporire a capacității
de interconectare cu statele membre învecinate înregistrează progrese.
Problema principală de pe piața gazelor naturale rămâne lipsa de
diversificare și de concurență.
(14)
Infrastructura de transporturi și
infrastructura de bandă largă ale Poloniei sunt subdezvoltate, ceea
ce constituie în continuare un obstacol major în calea creșterii. Mai
precis, sunt necesare investiții semnificative în rețeaua
feroviară degradată pentru a spori competitivitatea sectorului
feroviar și a asigura un echilibru mai bun între transportul rutier și
cel feroviar. Numai o treime din cei aproximativ 20 000 km de linii
de cale ferată exploatate sunt într-o stare tehnică bună.
Există în continuare probleme în ceea ce privește implementarea la
timp a proiectelor feroviare. Eficiența utilizării resurselor poate
fi sporită prin îmbunătățirea gestionării deșeurilor.
(15)
În Polonia, executarea contractelor durează
foarte mult timp, iar procedura de obținere a autorizațiilor de
construire este lungă și complicată. Costurile aferente
respectării obligațiilor fiscale sunt ridicate, constituind o
problemă majoră pentru întreprinderi. Polonia a făcut progrese
substanțiale în punerea în aplicare a unei reforme ambițioase care
vizează facilitarea accesului la profesiile reglementate.
(16)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Poloniei și
a evaluat Programul de convergență și Programul național de
reformă prezentate de această țară. Comisia a ținut
seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Polonia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.
(17)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de convergență al Poloniei, iar avizul[6] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Polonia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să consolideze strategia
bugetară pentru a asigura corectarea durabilă a deficitului excesiv
până în 2015 prin realizarea efortului de ajustare structurală
specificat în recomandarea Consiliului formulată în cadrul procedurii
aplicabile deficitelor excesive. După corectarea deficitului excesiv și
până la atingerea obiectivului pe termen mediu, să
urmărească, drept criteriu de referință, o ajustare
structurală anuală de 0,5 % din PIB. O corectare durabilă a
dezechilibrelor bugetare necesită implementarea credibilă a unor
reforme structurale ambițioase pentru a mări capacitatea de ajustare și
a stimula creșterea economică și ocuparea forței de
muncă. Să minimizeze reducerile investițiilor favorabile creșterii
economice, să îmbunătățească orientarea politicilor
sociale, rentabilitatea cheltuielilor și eficiența globală a
sectorului sănătății, să extindă baza de
impozitare, prin rezolvarea problemei reprezentate de existența unui
sistem extins de cote reduse de TVA, și să mărească gradul
de respectare a obligațiilor fiscale, în special prin sporirea eficienței
administrației fiscale. Să instituie un consiliu bugetar independent.
2.           Să intensifice
eforturile de reducere a șomajului în rândul tinerilor, mai ales prin
îmbunătățirea în continuare a relevanței studiilor pentru
nevoile pieței forței de muncă, prin sporirea disponibilității
uceniciilor și a posibilităților de învățare la locul
de muncă, precum și prin consolidarea sprijinirii active a tinerilor
neînregistrați și a cooperării dintre unitățile de
învățământ și angajatori, în conformitate cu obiectivele
unei garanții pentru tineret. Să sporească participarea adulților
la învățarea pe tot parcursul vieții în vederea adaptării
ofertei de competențe la cerere. Să combată segmentarea pieței
forței de muncă prin intensificarea eforturilor de asigurare a unei
tranziții mai bune de la angajarea pe durată determinată la cea
pe durată nedeterminată și prin reducerea utilizării
excesive a contractelor de muncă de drept civil.
3.           Să continue eforturile
de sporire a participării femeilor la piața forței de
muncă, mai ales prin luarea mai multor măsuri pentru a spori
disponibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor de calitate și
accesibile ca preț și a structurilor de învățământ preșcolar
și prin asigurarea unei finanțări stabile. Să includă
fermierii în sistemul general de pensii, începând cu accelerarea creării
sistemului de evaluare și de înregistrare a veniturilor fermierilor.
Să elimine treptat sistemul special de pensii pentru mineri în vederea
integrării acestora în sistemul general. Să susțină reforma
generală a pensiilor, intensificând eforturile de promovare a
capacității de inserție profesională a lucrătorilor
vârstnici pentru a majora vârstele de ieșire de pe piața forței
de muncă.
4.           Să îmbunătățească
eficacitatea stimulentelor fiscale în ceea ce privește promovarea
cercetării și dezvoltării în sectorul privat, în cadrul
eforturilor de consolidare a legăturilor dintre cercetare, inovare și
politica industrială, și să orienteze mai bine instrumentele
existente în diferitele stadii ale ciclului inovării.
5.           Să modernizeze și
să extindă capacitatea de producție de energie și să
îmbunătățească eficiența în întregul lanț
energetic. Să accelereze și să extindă dezvoltarea rețelei
de energie electrică, inclusiv a interconexiunilor transfrontaliere cu
statele membre învecinate, și să dezvolte interconexiunea de gaze cu
Lituania. Să asigure, fără întârziere, implementarea
efectivă a proiectelor de investiții în sectorul feroviar și
să consolideze capacitatea administrativă în acest sector. Să
accelereze eforturile de extindere a acoperirii de bandă largă.
Să îmbunătățească gestionarea deșeurilor.
6.           Să ia mai multe
măsuri de îmbunătățire a mediului de afaceri prin
simplificarea executării contractelor și a cerințelor pentru
autorizațiile de construire. Să intensifice eforturile de reducere a
costurilor suportate și a timpului petrecut de întreprinderi pentru a
respecta obligațiile fiscale. Să finalizeze reforma în curs
menită să faciliteze accesul la profesiile reglementate.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2014) 422 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 și
P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2)
din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.