               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 331 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Croației pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Croației pentru 2016

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  5
               , care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  6
               , în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)Raportul de țară privind Croația pentru 2016
                  7
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015, și cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat
                  8
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. Este esențial să se abordeze în special vulnerabilitățile legate de nivelul ridicat al datoriei publice, al datoriei întreprinderilor și al datoriei externe în contextul unei rate ridicate a șomajului. Printre celelalte deficiențe care necesită măsuri de politică specifice se numără guvernanța fiscal-bugetară, guvernanța întreprinderilor de stat, eficiența administrației publice și rezoluția creditelor neperformante.

               (3)La 28 aprilie 2016, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de convergență pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Programul național de reformă prezintă o agendă de reforme relativ ambițioase, care, dacă sunt pe deplin puse în aplicare în termenele indicate, vor contribui la remedierea dezechilibrelor macroeconomice cu care se confruntă Croația. Acesta prezintă măsuri relevante pentru a îmbunătăți gestionarea finanțelor publice, sectorul sănătății și mediul de afaceri și reprezintă un angajament privind realizarea unor reforme ambițioase în ceea ce privește administrația publică, sistemul de pensii, protecția socială și îmbunătățirea guvernanței întreprinderilor de stat. Pe baza evaluării angajamentelor de politică pe care Croația și le-a asumat, în acest stadiu nu este necesar să se accelereze procedura privind dezechilibrele macroeconomice.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  9
               .

               (5)În prezent, Croația face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. În cadrul Programului de convergență pentru 2016, guvernul preconizează că deficitul global va fi mai mic de 3 % din PIB, mai precis de 2,6 % din PIB în 2016, și va continua să scadă, urmând să ajungă la 1,0 % din PIB până în 2019. În plus, guvernul se așteaptă să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit de 1,75 % din PIB în termeni structurali – pe toată durata programului. Ponderea datoriei guvernamentale în PIB a atins un nivel maxim de 86,7 % în 2015, dar, conform Programului de convergență, se preconizează că va scădea treptat, urmând să ajungă la 80,0 % din PIB în 2019. În valoare nominală, previziunile din program referitoare la nivelul datoriei în PIB respectă criteriul de referință privind reducerea datoriei. Cu toate acestea, deși scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil în termeni reali, creșterea nominală a PIB-ului este mai mare decât se estimase în previziunile Comisiei, în special pentru 2016. Reducerea previzionată a ponderii datoriei în PIB se bazează, prin urmare, pe previziuni de creștere nominală favorabile; în plus, aceasta ține seama de ajustări considerabile stoc-flux care au ca efect reducerea datoriei, rezultate din vânzarea de active financiare, care nu sunt suficient de bine specificate. De asemenea, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2017, a țintelor de deficit preconizate nu sunt precizate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, deficitul public ar urma să atingă 2,7 % din PIB în 2016, ceea ce concordă cu ținta de deficit global fixată în recomandarea Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (7) din TFUE. Conform proiecțiilor, efortul bugetar recomandat în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive ar trebui să fie atins. În schimb, din previziunile Comisiei nu reiese faptul că s-ar fi respectat criteriul de referință previzional privind reducerea datoriei. O ajustare structurală de 0,2 % din PIB în 2017 ar fi suficientă pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu, însă pentru a asigura respectarea criteriului de referință privind reducerea datoriei ar fi necesară o ajustare structurală mai mare. Mai precis, o ajustare mai mare decât valoarea de referință de 0,5 % din PIB pare adecvată având în vedere nivelul ridicat al datoriei și condițiile ciclice actuale din Croația. În prezent, se estimează că soldul structural se va deteriora cu 0,2 % din PIB în 2017. Pe baza evaluării Programului de convergență pe care a efectuat-o și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că există riscul ca Croația să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru a se asigura respectarea dispozițiilor în 2017.

               (6)Planificarea bugetară a Croației prezintă în continuare deficiențe majore, în pofida unor îmbunătățiri rezultate în urma modificării din 2015 a Legii privind bugetul. Legăturile dintre cadrul bugetar multianual și bugetele anuale rămân la un nivel scăzut și nu există reguli clare privind modificarea planurilor bugetare în cursul exercițiului. Planificarea strategică a diferitelor unități bugetare nu face obiectul unui control sistematic și nu asigură suficient alinierea priorităților politice la obiectivele fiscal-bugetare pe termen mediu. Procesul bugetar ține cont în mică măsură de operațiunile extrabugetare și de ajustările contabile semnificative care afectează deficitul public și datoria publică. Normele bugetare numerice sunt în curs de revizuire. Una dintre principalele provocări este aceea de a le face mai operaționale și de a le alinia mai bine la Pactul de stabilitate și de creștere. Sunt necesare, de asemenea, eforturi pentru a îmbunătăți baza statistică necesară pentru planificarea bugetară.

               (7)Comisia pentru politica fiscal-bugetară, care este responsabilă de monitorizarea respectării normelor bugetare la nivel național și care este în strânsă legătură cu autoritățile fiscale naționale, se confruntă cu o lipsă de personal. În aceste condiții, independența sa politică și funcțională nu este asigurată. Revizuirea structurii instituționale și a mandatului Comisiei pentru politica fiscal-bugetară este anunțată pentru al treilea trimestru al anului 2016.

               (8)Croația a demarat o reformă a sistemului de taxe comunale, prezentată ca parte a reformei mai vaste a impozitării proprietăților imobiliare. Veniturile cumulate obținute din impozitele recurente pe proprietăți imobiliare și din taxele comunale sunt relativ scăzute ca procent din PIB.

               (9)Nivelul ridicat al arieratelor fiscale, frauda în domeniul TVA și economia subterană reprezintă principalele provocări. Se iau măsuri prin care să se îmbunătățească respectarea obligațiilor fiscale, printre care se numără și dezvoltarea unui sistem de gestionare a riscurilor din acest domeniu. Cu toate acestea, rămâne de văzut dacă măsurile adoptate se vor dovedi eficace.

               (10)Nivelul datoriei publice este mare și continuă să crească, fapt care face indispensabilă adoptarea unei abordări proactive în ceea ce privește gestionarea datoriei publice. Urmează să se adopte în curând o strategie de gestionare a datoriei pentru perioada 2016-2018. Cu toate acestea, Croația nu a adoptat încă o abordare mai cuprinzătoare privind gestionarea datoriilor care să cuprindă, printre altele, revizuiri anuale în funcție de evoluția pieței, o strategie corespunzătoare de gestionare a riscurilor, precum și o consolidare a funcțiilor necesare pentru îndeplinirea sarcinilor conexe.

               (11)O mare parte din populația în vârstă de muncă nu participă pe piața muncii, fapt care se datorează în principal pensionărilor anticipate, inclusiv în rândul bărbaților din grupa adultă. Se poate obține pensionarea anticipată cu cinci ani compleți înainte de vârsta legală de pensionare, iar stimulentele pentru a lucra până la această vârstă (și după) sunt slabe. În plus, sistemul de pensii se caracterizează printr-o serie de dispoziții speciale pentru anumite categorii de lucrători și posibilități avantajoase de pensionare anticipată pentru anumite profesii. Procesul de aliniere a vârstei legale de pensionare pentru bărbați și a celei pentru femei și de creștere a vârstei de pensionare la 67 de ani este în curs, dar avansează lent. Caracterul adecvat al pensiilor, atât al celor actuale, cât și al celor viitoare este scăzut; crește astfel riscul de sărăcie în rândul persoanelor în vârstă, în special în rândul celor cu o viață activă scurtă.

               (12)La problema pe care o reprezintă gradul ridicat de inactivitate se adaugă o rată ridicată a șomajului; nivelul scăzut de utilizare a potențialului forței de muncă frânează creșterea economică. Șomajul în rândul tinerilor rămâne o preocupare majoră; acesta reflectă deficiențele din sistemul de învățământ. Există încă posibilități de îmbunătățire a eficienței, a monitorizării și a evaluării garanției pentru tineret. Rata șomajului de lungă durată a scăzut în ultima vreme, dar rămâne de două ori mai mare decât media UE. Participarea la formarea pe tot parcursul vieții rămâne foarte scăzută, din cauza faptului că sistemul de învățământ pentru adulți este subdezvoltat.

               (13)La nivel de regiuni există diferențe în ceea ce privește cheltuielile pentru protecția socială pe cap de locuitor, precum și inconsecvențe în ceea ce privește criteriile de eligibilitate pentru sistemele generale de protecție socială și pentru cele care se adresează unor anumite categorii socioprofesionale. În plus, doar o mică parte din totalul bugetului de protecție socială este folosită pentru schema de asigurare a venitului minim la nivel național. Acest lucru conduce la ineficiență și la o protecție insuficientă a celor mai săraci. Reforma sistemului de protecție socială a suferit întârzieri în ceea ce privește consolidarea diferitelor prestații și instituirea ghișeelor administrative unice pentru furnizarea de servicii de protecție socială.

               (14)Repartizarea funcțională a competențelor administrației publice între nivelul central și cel local este complexă, iar sistemul este fragmentat. Alocarea funcțiilor administrative descentralizate nu corespunde capacității fiscale a unităților locale responsabile. Unitățile locale sunt astfel puternic dependente de transferurile efectuate de administrația centrală, iar între regiuni persistă disparități considerabile în ceea ce privește furnizarea de servicii publice. Fragmentarea administrației publice afectează furnizarea serviciilor, mediul de afaceri și eficiența cheltuielilor publice. Reforma administrației publice nu a înregistrat progrese substanțiale. S-a introdus un cadru juridic pentru comasarea voluntară a administrațiilor publice locale, dar nu s-au luat măsuri pentru a stimula aceste administrații să recurgă la această posibilitate. Procesul de raționalizare a sistemului agențiilor de stat avansează cu pași mici.

               (15)Dispozițiile referitoare la salariile din sectorul public sunt diferite de la o instituție publică la alta în ceea ce privește definiția complexității locului de muncă, avantajele extra-salariale și suplimentele salariale. Acest lucru limitează controlul guvernului asupra masei salariale și afectează eficiența sectorului public. Având în vedere ponderea relativ mare a angajaților din sectorul public în raport cu populația totală încadrată în muncă, evoluțiile salariale din sectorul public sunt, de asemenea, relevante pentru întreaga economie.

               (16)Întreprinderile de stat sunt foarte prezente în economie. Deficiențele în ceea ce privește guvernanța, inclusiv lipsa monitorizării corecte a performanțelor, se traduc în continuare printr-o rentabilitate a întreprinderilor de stat cu mult mai scăzută decât cea a întreprinderilor private comparabile, cu consecințe negative asupra finanțelor publice. Cotarea la bursă a acțiunilor întreprinderilor deținute de stat poate contribui la îmbunătățirea guvernanței acestora, în special prin promovarea mecanismelor de raportare și de control intern. În cursul anului trecut, s-au înregistrat puține progrese pe calea spre privatizarea întreprinderilor de stat.

               (17)Banca națională de dezvoltare - „Banca Croată pentru Reconstrucție și Dezvoltare” (HBOR), care este o entitate aflată în proprietatea statului, ar putea juca un rol crucial în redresarea economică a Croației. Activitățile sale de creditare ar putea avea un impact semnificativ asupra promovării investițiilor, remediind, în același timp, disfuncționalitățile pieței. Un cadru de reglementare adecvat și o bună guvernanță a întreprinderii sunt necesare pentru a limita riscul asociat activității pe care o desfășoară, în special deoarece HBOR acordă tot mai mult împrumuturi directe.

               (18)Evaluarea independentă a calității activelor din portofoliul de credite al HBOR, pe care autoritățile intenționează să o realizeze în 2017, reprezintă un prim pas în abordarea acestor provocări. Între timp, este necesară consolidarea mecanismelor de monitorizare și de răspundere aplicabile HBOR.

               (19)Rata de absorbție a fondurilor structurale și de investiții europene a fost, până în prezent, scăzută din cauza unor factori precum: capacitate administrativă insuficientă, proceduri greoaie și numărul limitat de proiecte gata de a fi puse în aplicare.

               (20)În Croația, mediul de afaceri prezintă în continuare deficiențe majore care afectează climatul de investiții. Numeroasele taxe parafiscale impuse firmelor afectează încă mediul de afaceri. Cadrul de reglementare aplicabil prestatorilor de servicii și profesiilor reglementate rămâne restrictiv. Există restricții privind accesul la anumite profesii reglementate și exercitarea acestora, printre care se numără și profesiile juridice și consultanții fiscali. Croația a analizat necesitatea și proporționalitatea acestor restricții, însă adoptarea unor măsuri în acest sens a fost întârziată. În plus, profesiile reglementate și întreprinderile se confruntă cu un nivel ridicat al sarcinii administrative.

               (21)Instabilitatea reglementărilor și impresia de proastă calitate pe care o oferă legislația afectează mediul de afaceri. Calitatea și eficiența sistemului judiciar, în special a instanțelor comerciale, sunt afectate de durata procedurilor, de numărul mare de cauze restante aflate pe rolul instanțelor și de incoerența jurisprudenței. Sistemele informatice sunt prea puțin dezvoltate, în special în ceea ce privește comunicarea cu părțile în cadrul procedurilor judiciare și transmiterea electronică a documentelor de procedură.

               (22)Rezoluția creditelor neperformante este esențială pentru soluționarea problemei îndatorării excesive în economie. În acest sens, s-au înregistrat progrese importante, prin consolidarea cadrelor în materie de pre-insolvență și de insolvență pentru întreprinderi și prin adoptarea unei proceduri de insolvență pentru persoanele fizice. Impactul acestor noi cadre necesită o monitorizare detaliată. Cu toate acestea, insecuritatea juridică în ceea ce privește tratamentul fiscal al creanțelor anulate constituie încă un obstacol în calea lichidării rapide a împrumuturilor neproductive acordate de bănci.

               (23)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2016. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Croației în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a UE prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos.

               (24)În lumina evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul
                  10
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (25)Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-5 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv în 2016. Apoi, să realizeze o ajustare bugetară anuală de cel puțin 0,6 % din PIB în 2017. Să utilizeze eventualele venituri excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în produsul intern brut. Până în septembrie 2016, să consolideze atât regulile fiscale numerice, cât și independența și mandatul Comisiei pentru politica fiscal-bugetară. Până la sfârșitul anului 2016, să îmbunătățească planificarea bugetară și să consolideze cadrul bugetar multianual. Până la sfârșitul anului 2016, să demareze o reformă a impozitării recurente a proprietăților imobiliare. Să consolideze cadrul de gestionare a datoriei publice. Să adopte și să inițieze punerea în aplicare a unei strategii de gestionare a datoriei pentru perioada 2016-2018.

               2.Până la sfârșitul anului 2016, să ia măsuri pentru a descuraja pensionarea anticipată, să accelereze procesul de tranziție către creșterea vârstei legale de pensionare și să alinieze sistemul de pensii pentru anumite categorii la normele sistemului general de pensii. Să adopte măsuri corespunzătoare de perfecționare și recalificare menite să îmbunătățească capacitatea de inserție profesională a populației în vârstă de muncă, acordând o atenție specială persoanelor cu un nivel scăzut de calificare și șomerilor de lungă durată. Să consolideze prestațiile de protecție socială prin reducerea regimurilor speciale, prin alinierea criteriilor de eligibilitate, prin integrarea gestionării lor și prin concentrarea ajutorului asupra celor care au cea mai mare nevoie de sprijin.

               3.Până la sfârșitul anului 2016, să înceapă reducerea fragmentării și să îmbunătățească repartizarea funcțională a competențelor în administrația publică pentru a spori eficiența și pentru a reduce disparitățile teritoriale în furnizarea serviciilor publice. În urma unor consultări cu partenerii sociali, să armonizeze cadrele de stabilire a salariilor din administrația publică și din serviciile publice. Să consolideze monitorizarea performanței întreprinderilor de stat și responsabilitatea consiliilor de administrație. Să facă progrese în ceea ce privește cotarea la bursă a acțiunilor întreprinderilor de stat și procesul de cesionare a activelor de stat.

               4.Să reducă semnificativ taxele parafiscale. Să elimine restricțiile de reglementare nejustificate care împiedică accesul la profesiile reglementate și practicarea acestora. Să reducă sarcina administrativă asupra întreprinderilor.

               5.Să ia măsuri pentru a îmbunătăți calitatea și eficiența sistemului judiciar în instanțele comerciale și administrative. Să faciliteze găsirea unor soluții în cazul creditelor neperformante, în special prin îmbunătățirea tratamentului fiscal al acestora.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 331 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 80 final/2.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 16.11.2016
            COM(2016) 726 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind politica economică a zonei euro

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind politica economică a zonei euro

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136 coroborat cu articolul 121 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)Redresarea economică în zona euro continuă, dar rămâne fragilă. În ultimii ani s-au înregistrat progrese semnificative: începând din 2015, PIB-ul zonei euro a revenit la nivelul din perioada anterioară crizei în termeni reali, iar șomajul a scăzut, atingând nivelul cel mai redus din 2010-2011 până în prezent. Cu toate acestea, cererea agregată este moderată, inflația este cu mult sub nivelul țintă, în pofida unei politici monetare foarte acomodative adoptată de Banca Centrală Europeană, iar creșterea este împiedicată de urmările crizei, printre care se numără dezechilibrele macroeconomice persistente și un nivel înalt de îndatorare în toate sectoarele economiei, ceea ce face necesară reducerea efectului de levier și a resurselor disponibile pentru consum și investiții. În plus, deși potențialul de creștere al economiei din zona euro a înregistrat o tendință de scădere pe termen lung, această tendință fost accentuată și mai mult de criză. În pofida semnelor de ameliorare, deficitul de investiții persistent și nivelul ridicat al șomajului creează riscul ca perspectivele de creștere să fie și mai mult afectate. Natura asimetrică a reechilibrării din economia zonei euro a persistat, în condițiile în care numai țările care sunt debitori neți și-au corectat dezechilibrele, și are ca efect creșterea excedentului de cont curent. Ca parte a acordului global în cadrul G20, statele membre din zona euro sunt invitate să utilizeze toate instrumentele de politică (monetare, fiscale și structurale), în mod individual sau colectiv, pentru a realiza o creștere puternică, durabilă, echilibrată și favorabilă incluziunii.

               (2)Ar trebui adoptate reforme structurale ambițioase, care să faciliteze realocarea eficientă și în bune condiții a resurselor umane și de capital și care să contribuie la soluționarea provocărilor legate de schimbările tehnologice și structurale în curs. Sunt necesare reforme care să creeze un climat de afaceri permisiv, să finalizeze piața unică și să elimine barierele din calea investițiilor. Aceste eforturi sunt esențiale pentru creșterea productivității și a ocupării forței de muncă, pentru consolidarea convergenței și pentru amplificarea potențialului de creștere și a capacității de ajustare a economiei din zona euro. Implementarea unor reforme structurale, prin faptul că permite crearea unor piețe eficiente cu mecanisme de preț reactive, ar putea sprijini politica monetară, facilitând transmiterea acesteia către economia reală. Reformele care elimină blocajele în materie de investiți și care sprijină investițiile pot aduce un beneficiu dublu, prin sprijinirea activității economice pe termen scurt și prin crearea capacității de creșterea pe termen lung. Reformele care îmbunătățesc productivitatea sunt deosebit de importante pentru statele membre care, din cauza datoriei externe ridicate, au nevoi mari în materie de reducere a efectului de levier, întrucât o creștere mai rapidă contribuie la reducerea datoriei ca procentaj din PIB.   Stimularea competitivității bazate pe prețuri și pe alte elemente decât prețurile ar contribui, la rândul său, la reechilibrarea externă a țărilor respective. Statele membre cu excedente mari de cont curent pot contribui la reechilibrarea zonei euro prin introducerea unor măsuri, inclusiv a unor reforme structurale, care să faciliteze canalizarea economiilor excesive realizate către cererea internă, în special prin consolidarea investițiilor. Contextul actual, caracterizat prin rate scăzute ale dobânzii, oferă, la rândul său, oportunități suplimentare în acest sens, mai ales în țările care dispun de o importantă marjă de manevră bugetară.

               (3)O mai bună coordonare a implementării reformelor structurale, inclusiv a celor prevăzute în recomandările specifice fiecărei țări și a celor necesare pentru a finaliza Uniunea economică și monetară (UEM), poate să creeze efecte de propagare pozitive în statele membre și să consolideze efectele pozitive pe termen scurt ale reformelor respective. Discuțiile tematice din cadrul Eurogrupului s-au dovedit a fi valoroase pentru construirea unei înțelegeri comune a priorităților de reformă în zona euro, pentru schimbul de bune practici și pentru promovarea convergenței structurale și a implementării reformelor. Eurogrupul ar trebui să continue aceste discuții, consolidându-le pe cât posibil și făcând uz, în mod eficace, de principiile comune și de criteriile de referință convenite. Consiliile naționale pentru productivitate, care urmează să fie instituite ca răspuns la recomandarea Consiliului adoptată la 20 septembrie 2016
                  3
               , pot, de asemenea, să contribuie la dezbaterea la nivel național și la elaborarea reformelor structurale necesare pentru statele membre în contextul economiei din zona euro.

               (4)O coordonare solidă a politicilor bugetare naționale, bazată pe norme comune, este esențială pentru atingerea unei orientări bugetare agregate adecvate și pentru buna funcționare a uniunii monetare. Normele bugetare comune vizează asigurarea sustenabilității datoriei la nivel național, oferind totodată o marjă pentru stabilizarea macroeconomică. Prin urmare, orientarea bugetară națională și cea agregată ale zonei euro trebuie să echilibreze dublul obiectiv de a asigura sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice naționale și stabilizarea macroeconomică pe termen scurt, atât la nivelul fiecărei țări, cât și la nivelul zonei euro. În conjunctura actuală, caracterizată printr-un grad ridicat de incertitudine în ceea ce privește forța redresării și nivelul capacității de rezervă din economie, în care politica monetară a fost deosebit de favorabilă, este necesară o politică bugetară la nivelul zonei euro care să completeze politica monetară în ceea ce privește sprijinirea cererii, în special a investițiilor, și ieșirea din situația de inflație scăzută. Eficacitatea politicii bugetare, inclusiv efectele de propagare de la o țară la alta, este sporită de contextul ratelor scăzute ale dobânzii. Prin urmare, este cazul să se recomande o orientare bugetară mai pozitivă pentru întreaga zonă euro. Pentru 2017,
                  Comisia consideră că, în situația actuală, este de dorit o expansiune bugetară de până la 0,5 % din PIB la nivelul întregii zone euro
                  4
               . Acesta este un obiectiv prudent și pragmatic, care se încadrează într-un interval de obiectiv posibile cu limita inferioară de 0,3 % și cu limita superioară de 0,8 %, menit să echilibreze atât preocupările legate de stabilizarea macroeconomică, cât și cele legate de sustenabilitatea finanțelor publice. În același timp, datoria publică rămâne ridicată și este în continuare necesar ca finanțele publice să devină sustenabile pe termen mediu în mai multe state membre. Din acest motiv, este necesar să se asigure diferențierea adecvată a eforturilor bugetare în statele membre, luându-se în considerare marja de manevră bugetară și efectele de propagare în toate statele membre din zona euro. Statele membre care își depășesc obiectivele bugetare ar trebui să își utilizeze marja de manevră bugetară pentru a sprijini cererea internă și investițiile de calitate, inclusiv la nivel transfrontalier, în contextul
                  Planului de investiții pentru Europa. De exemplu, garanțiile acordate Fondului european pentru investiții strategice reprezintă, pentru statele membre care dispun de o marjă de manevră bugetară, o modalitate deosebit de eficace de a maximiza impactul asupra economiei reale și asupra redresării din zona euro.   Statele membre care au nevoie de ajustări bugetare suplimentare în cadrul componentei preventive a Pactului ar trebui să se asigure că respectă în mare măsură cerințele Pactului de stabilitate și de creștere pentru anul viitor. În cadrul componentei corective a Pactului, statele membre trebuie să asigure corectarea la timp a deficitelor lor excesive, inclusiv prin furnizarea unor rezerve bugetare pentru situații neprevăzute. Reformele structurale, în special cele care vizează sporirea productivității, ar sprijini creșterea și ar îmbunătăți  sustenabilitatea finanțelor publice. În plus, o îmbunătățire decisivă a structurii și a gestionării bugetelor naționale, atât în ceea ce privește veniturile, cât și în ceea ce privește cheltuielile, prin transferarea resurselor către investiții tangibile și intangibile ar spori impactul bugetelor asupra cererii pe termen scurt și asupra productivității pe termen lung. Pentru a consolida credibilitatea politicilor statelor membre și a contribui la găsirea echilibrului adecvat între stabilizarea macroeconomică pe termen scurt, sustenabilitatea datoriei și creșterea pe termen lung, este nevoie de cadre bugetare naționale eficace.

               (5)Piețele forței de muncă continuă să se redreseze treptat în zona euro, dată fiind reducerea constantă a șomajului. Cu toate acestea, ratele șomajului de lungă durată și a șomajului în rândul tinerilor rămân ridicate, în timp ce sărăcia s-a stabilizat la un nivel ridicat în mai multe state membre. Deși s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește reformele destinate să îmbunătățească reziliența și capacitatea de adaptare a piețelor forței de muncă, în întreaga zonă euro persistă discrepanțe semnificative care continuă să pună în pericol buna funcționare a acesteia. În vederea unei realocări constante și fără probleme a forței de muncă către activități mai productive, cu scopul de a sprijini (re)integrarea persoanelor care sunt afectate de tranziția între locuri de muncă sau care sunt excluse de pe piața forței de muncă, de a reduce segmentarea și de a promova echitatea socială, inclusiv prin sporirea șanselor de a găsi locuri de muncă de calitate, sunt necesare o piață a forței de muncă, un sistem de protecție socială și sisteme fiscale și de prestații sociale bine concepute, echitabile și favorabile incluziunii. Acestea vor permite, de asemenea, o stabilizare automată mai eficace, o creștere economică mai puternică și un nivel mai ridicat de ocupare a forței de muncă, factori importanți pentru soluționarea problemelor sociale din zona euro. Reformele necesare includ: (i) modificarea legislației din domeniul protecției muncii în vederea introducerii unor dispoziții contractuale fiabile, care să ofere flexibilitate siguranță atât angajaților, cât și angajatorilor, să promoveze tranzițiile de pe piața muncii, să evite apariția unei piețe a muncii pe două niveluri și să permită ajustări ale costului forței de muncă atunci când este necesar, domeniu în care eforturile de reformă au fost deosebit de intense în ultimii ani;
                  (ii) consolidarea competențelor pin îmbunătățirea performanței și a eficacității sistemelor educaționale și a strategiilor cuprinzătoare de
                  învățare pe tot parcursul vieții, cu accent pe necesitățile pieței muncii; (iii) elaborarea unor politici eficace și active în domeniul pieței forței de muncă, menite să ajute persoanele fără loc de muncă, inclusiv șomerii de lungă durată, să se reintegreze pe piața muncii și să participe mai activ la aceasta și (iv) instituirea unor sisteme moderne și adecvate de protecție socială care să sprijine persoanele care au nevoie de acest lucru, inclusiv șomerii și persoanele din afara pieței muncii, și să ofere stimulente pentru integrarea pe piața forței de muncă. În plus, deplasarea presiunii fiscale de pe piața forței de muncă, în special în cazul persoanelor cu venituri mici, și asigurarea unor regimuri fiscale echitabile pot îmbunătăți rezultatele pe piața muncii. Statele membre din zona euro care au implementat astfel de reforme sunt mai reziliente și se bucură de un nivel mai ridicat de ocupare a forței de muncă și de performanțe mai mari în domeniul social.

               (6)Crearea uniunii bancare a înregistrat progrese, dar nu este încă finalizată. Absența unui sistem comun de asigurare a depozitelor și a unui mecanism comun de protecție pentru Fondul unic de rezoluție limitează capacitatea uniunii bancare de a rupe legătura dintre bănci și piețele obligațiunilor suverane. Deși reziliența globală a sectorului bancar din zona euro a crescut de la începutul crizei, presiunea asupra băncilor s-a amplificat din cauza mai multor factori, cum ar fi nivelurile ridicate ale creditelor neperformante, modelele de afaceri ineficiente și supracapacitatea din unele state membre, toate acestea având ca rezultat o rentabilitate scăzută și apariția unor provocări la adresa viabilității. Presiunea respectivă afectează capacitatea băncilor de a desfășura activitatea de creditare a economiei. Riscurile se extind și la economia reală, unde nivelul datoriei publice și al datoriei private nefinanciare din unele state membre rămâne ridicat. Este nevoie de o continuă reducere ordonată a efectului de levier în sectorul privat, prin elaborarea, viabilizarea și, dacă este necesar, restructurarea datoriilor viabile și prin lichidarea stocurilor de datorii neviabile, astfel încât capitalul să poată fi realocat într-un mod mai rapid și mai eficient. În acest context, abordarea nivelurilor încă ridicate ale creditelor neperformante și respectarea unor principii comune în elaborarea de cadre în materie de insolvență pentru întreprinderi și gospodării, inclusiv prin îmbunătățirea procedurilor de insolvență și a cadrelor privind soluționarea alternativă a litigiilor, constituie elemente esențiale în cadrul unui proces reușit - și favorabil creșterii - de reducere a efectului de levier.

               (7)În ultimul an, s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește inițiativele prezentate în raportul celor cinci președinți privind finalizarea UEM în Europa, cum ar fi rolul sporit al dimensiunii reprezentate de zona euro în cadrul semestrului european, recomandarea privind consiliile naționale pentru productivitate și instituirea Consiliului bugetar european în cadrul Comisiei. De asemenea, în prezent se lucrează la îmbunătățirea transparenței și la reducerea complexității normelor bugetare. Cu toate acestea, nu s-a ajuns încă la un acord cu privire la alte inițiative de importanță crucială pentru UEM, cum ar fi sistemul european de asigurare a depozitelor propus de Comisie în noiembrie 2015. Mai mult decât atât, din raportul celor cinci președinți rezultă că există  provocări mai ample care trebuie abordate. Comisia și-a anunțat intenția de a prezenta, în martie 2017, o Carte albă privind viitorul Europei, care va aborda, printre altele, și viitorul  UEM. Pentru a se ajunge la un acord cu privire la o cale de urmat operațională este necesar ca toate statele membre din zona euro și toate instituțiile UE, dar și statele membre din afara zonei euro să își asume în mod egal responsabilitatea și să fie conștiente de faptul că urmăresc un scop comun, întrucât o UEM puternică va contribui la abordarea cu mai multă fermitate a provocărilor cu care se confruntă UE și va avea un impact pozitiv și asupra statelor membre din afara zonei euro.

               RECOMANDĂ statelor membre din zona euro să ia măsuri, individual și colectiv, în cadrul Eurogrupului, în perioada 2017-2018, astfel încât:

               1.Să urmărească politici care sprijină creșterea economică pe termen scurt și lung și care îmbunătățesc capacitatea de adaptare, reechilibrarea și convergența. Să acorde prioritate reformelor care sporesc productivitatea, îmbunătățesc mediul instituțional și de afaceri, elimină blocajele din sectorul investițiilor și sprijină crearea de locuri de muncă. Statele membre cu deficite de cont curent sau cu datorii externe ridicate ar trebui să sporească productivitatea, limitând totodată cost unitar al muncii. Statele membre cu excedente mari de cont curent ar trebui să accelereze punerea în aplicare a măsurilor care contribuie la consolidarea cererii lor interne, în special în sectorul investițiilor.

               2.Să elaboreze o orientare bugetară pozitivă globală, care să contribuie la un mix de politici echilibrat,
                  pentru a sprijini reformele și a consolida redresarea printr-o expansiune bugetară de până la 0,5 % din PIB în 2017. Să combine eforturile naționale în vederea asigurării sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice în ceea ce privește Pactul de stabilitate și de creștere, cu stabilizare macroeconomică pe termen scurt pentru zona euro, utilizând toată marja de manevră disponibilă în temeiul Pactului de stabilitate și de creștere. Să facă diferența între eforturile bugetare ale fiecărui stat membru, luând în considerare într-un mod mai adecvat  poziția fiecăruia față de cerințele din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, situația din ansamblul zonei euro, precum și efectele de propagare între țările din zona euro: (i) pentru statele membre care își depășesc obiectivele bugetare: să își utilizeze marja de manevră bugetară pentru a sprijini cererea internă și investițiile de calitate, inclusiv la nivel transfrontalier, în cadrul
                  Planului de investiții pentru Europa; (ii) pentru statele membre care au nevoie de ajustări bugetare suplimentare în cadrul componentei preventive a Pactului: să se asigure că respectă în mare măsură cerințele Pactului de stabilitate și de creștere; (iii) pentru statele membre care intră sub incidența componentei corective: să asigure corectarea la timp a deficitelor lor excesive, inclusiv prin furnizarea unor rezerve bugetare pentru situații neprevăzute. Să îmbunătățească structura finanțelor publice prin crearea unor oportunități mai mari de realizare a unor investiții tangibile și intangibile și să asigure funcționarea eficace a cadrelor bugetare naționale.

               3.Să implementeze reforme care să promoveze crearea de locuri de muncă, echitatea socială și convergența, bazate pe un dialog social eficace. Aceste reforme ar trebui să cuprindă următoarele elemente combinate: (i) contracte de muncă fiabile, care să ofere flexibilitate și siguranță angajaților și angajatorilor;
                  (ii) sisteme de educație și formare, precum și strategi cuprinzătoare de învățare pe tot parcursul vieții care să fie de calitate și eficiente și să fie orientare către necesitățile pieței muncii; (iii) politici eficiente și active în domeniul pieței forței de muncă, destinate să sprijine participarea la piața muncii; (iv) sisteme moderne și adecvate de protecție socială, care să sprijine persoanele care au nevoie de acest lucru și care să ofere stimulente pentru integrarea pe piața muncii. Să deplaseze presiunea fiscală de pe piața muncii, în special pentru persoanele cu venituri mici și în statele unde competitivitatea costurilor este în urmă față de media zonei euro, precum și să facă piața muncii neutră din punct de vedere bugetar în țările fără marjă de manevră bugetară.

               4.Să convină asupra unui sistem european de asigurare a depozitelor pe baza propunerii Comisiei din noiembrie 2015 și să înceapă elaborarea mecanismului comun de protecție pentru Fondul unic de rezoluție, pentru a-l face operațional înainte de finalul perioadei de tranziție a fondului. Să elaboreze și să implementeze o strategie eficace la nivelul întregii zone euro, pentru a aborda riscurile la adresa viabilității sectorului bancar, inclusiv în ceea ce privește nivelul ridicat al creditelor neperformante, modelele de afaceri ineficiente și supracapacitatea. În statele membre cu niveluri ridicate ale datoriei private, să promoveze o reducere ordonată a efectului de levier.

               5. Să accelereze inițiativele vizând finalizarea UEM, cu respectarea deplină a pieței interne a UE și într-un mod  deschis și transparent. Să pună în aplicare și restul de măsuri din cadrul etapei 1 a raportului celor cinci președinți privind finalizarea UEM.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)
                  JO C 349, 24.9.2016, p. 1.

                     (4)
                  A se vedea COM(2016) 727 final,16.11.2016.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 18.5.2016
            COM(2016) 327 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2016și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2016

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2016
                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2016

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului de politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii
                  4
               , care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La data de 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă
                  5
               , în care a identificat Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro
                  6
               . Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și a fost adoptată de Consiliu la data de 8 martie 2016. În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Estonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandărilor formulate.

               (2)Raportul de țară privind Estonia pentru 2016
                  7
                a fost publicat la data de 26 februarie 2016. Acesta a evaluat progresele realizate de Estonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la data de 14 iulie 2015 și cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat, efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. La data de 8 martie 2016, Comisia a prezentat rezultatele bilanțului aprofundat
                  8
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Estonia nu se confruntă cu dezechilibre macroeconomice.

               (3)La data de 28 aprilie 2016, Estonia și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2016, iar la data de 10 martie 2016, Programul național de reformă. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările specifice fiecărei țări relevante au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013, dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în Orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  9
               .

               (5)În prezent, Estonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2016, guvernul își propune un deficit global de aproximativ 0,5 % din PIB în perioada 2016-2018, ulterior urmând să revină la un nivel de echilibru. În termeni structurali, Estonia îndeplinește în continuare obiectivul bugetar pe termen mediu - un echilibru structural - pe întreaga perioadă acoperită de program. Conform Programului de stabilitate, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va rămâne la aproximativ 10 % din PIB în 2017 și ulterior va scădea până la aproximativ 9,5 % din PIB în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pentru 2016, dar optimist pentru 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, se preconizează că soldul structural va trece de la un excedent de 0,6 % din PIB în 2015 la un buget echilibrat în 2016 și la un deficit mic de 0,2 % din PIB în 2017, cifre care pot fi considerate ca apropiate de obiectivul bugetar pe termen mediu. Alte abateri vor fi evaluate în raport cu cerința de a menține soldul structural la nivelul obiectivului bugetar pe termen mediu. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și luând în considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că este de așteptat ca Estonia să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (6)Estonia a adoptat măsuri importante pentru a îmbunătăți rata de participare la forța de muncă, inclusiv prin punerea în aplicare a reformei privind capacitatea de muncă. Această reformă, care a intrat în vigoare în ianuarie 2016 și va fi pusă în aplicare pe deplin din ianuarie 2017, va crește oferta de forță de muncă la nivel global. Sprijinirea reintegrării șomerilor de lungă durată va reprezenta o provocare. Se instituie noi măsuri active de ocupare pentru a-i ajuta pe beneficiarii reformei privind capacitatea de muncă să intre și să rămână pe piața forței de muncă și s-au adus modificări schemei de sprijin financiar.

               (7)Estonia a întreprins acțiuni menite să îmbunătățească stimulentele pentru muncă prin reducerea presiunii fiscale asupra veniturilor salariale pentru toate grupurile de venituri, inclusiv pentru persoanele cu venituri reduse. Este posibil ca aceste acțiuni să fi contribuit la înregistrarea în Estonia a unei rate a șomajului mai scăzute și a unei rate de ocupare mai ridicate decât media UE pentru persoanele cu un nivel scăzut de calificare. Printre măsurile deja adoptate se numără o rambursare suplimentară de taxe pentru persoanele cu venituri reduse, care urmează să se aplice din 2017. Totuși, aceasta conduce la un nivel ridicat al ratelor de impozitare marginale efective, ceea ce riscă să creeze o capcană a salariului mic și să încurajeze plata „remunerațiilor în plic”. Impactul acestor măsuri va fi cunoscut numai după evaluare.

               (8)Punerea în aplicare a Strategiei de învățare pe tot parcursul vieții 2020, împreună cu programul de educație și formare profesională pentru perioada 2015-2018, a contribuit la creșterea participării la această formă de educație și formare și a relevanței sale pentru piața forței de muncă. Se preconizează o creștere a numărului de persoane care urmează cursuri de ucenicie în cadrul educației și formării profesionale, dar ratele de abandon școlar înregistrate pentru această formă de educație și formare rămân un motiv de îngrijorare.

               (9)Există încă unele carențe la nivelul locurilor din structurile de educație și de îngrijire a copiilor preșcolari cu vârste cuprinse între 0 și 3 ani, dar situația se îmbunătățește, în fiecare an creându-se locuri suplimentare.

               (10)În Estonia se înregistrează cea mai mare diferență de remunerare între femei și bărbați din UE, de 28,3 % în 2014. Acest fapt creează riscul de a nu se utiliza pe deplin potențialul femeilor. Diferența de remunerare dintre femei și bărbați este cauzată, printre alți factori, de segregarea de gen profesională și sectorială de pe piața forței de muncă, de lipsa de transparență a salariilor în sectorul privat și de întreruperi mai lungi de carieră pentru femei ca urmare a responsabilităților familiale. Guvernul a anunțat o serie de măsuri de combatere a diferențelor de remunerare dintre femei și bărbați. Printre măsurile planificate, care nu au fost încă adoptate și puse în aplicare, se numără și îmbunătățirea colectării datelor, încredințarea inspectoratelor de muncă a sarcinii de a monitoriza modul în care angajatorii aplică principiul egalității salariale, promovarea transparenței salariale, acordarea de stimulente taților pentru ca aceștia să participe la concediul parental și îmbunătățirea accesului la facilitățile de îngrijire a copiilor. Planul privind bunăstarea socială pentru perioada 2016-2023 include obiective în materie de egalitate între femei și bărbați, care prevăd măsuri de combatere a segregării de gen pe piața forței de muncă și a stereotipurilor. Sunt planificate măsuri pentru ușurarea sarcinilor de îngrijire din cadrul familiilor și aducerea persoanelor care acordă astfel de îngrijiri pe piața forței de muncă, preconizându-se efecte pozitive asupra participării femeilor pe piața forței de muncă.

               (11)În Estonia, accesul la serviciile publice nu este garantat în toate municipalitățile și furnizarea la nivel local a unor servicii de calitate în domenii cum ar fi transporturile, educația, îngrijirea pe termen lung a persoanelor în vârstă și alte servicii sociale rămâne o provocare. În martie 2016, guvernul a înaintat parlamentului un proiect de lege de reformă administrativă pentru a deschide calea reformei administrației locale. Reforma prevede atât fuziuni voluntare, cât și fuziuni inițiate de guvern pentru a oferi servicii accesibile și de calitate și pentru a asigura o guvernanță mai eficientă și mai competentă. Legea modificată privind bunăstarea socială stabilește cerințe minime pentru nouă servicii sociale, dar punerea sa în aplicare este în pericol din cauza deficiențelor în ceea ce privește furnizarea de servicii de către municipalități. Reforma propusă a administrației locale nu a fost încă adoptată.

               (12)Estonia are una dintre cele mai ridicate rate a investițiilor în PIB, atât în sectorul privat, cât și în cel public, dar se confruntă în continuare cu provocări în ceea ce privește îmbunătățirea suplimentară a mediului de investiții. Estonia a luat măsuri pentru a-și pune în aplicare strategia „Estonia bazată pe cunoaștere”, destinată cercetării, dezvoltării și inovării, și Strategia privind creșterea antreprenoriatului, care constituie împreună cadrul său pentru o specializare inteligentă. Sinergiile insuficiente dintre aceste strategii pot împiedica investițiile private în cercetare, dezvoltare și inovare, în special deoarece investițiile întreprinderilor în cercetare și tehnologie au scăzut la 0,6 % din PIB în 2014, fiind puțin probabil ca Estonia să-și atingă în 2020 ținta de alocare a 3 % din PIB pentru cercetare, dezvoltare și inovare. Numărul de întreprinderi care cooperează cu institute de cercetare este limitat, ceea ce duce la un nivel scăzut de cereri de brevete. De asemenea, în ultimii ani, structura generală a exporturilor Estoniei de bunuri prelucrate pare să se fi orientat către produse cu o valoare mai redusă. Penuria de forță de muncă și de personal calificat poate constitui o barieră în calea unor investiții mai mari în sectoare de înaltă tehnologie.

               (13)În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Estoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Estoniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Recomandările formulate în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos,

               (14)În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate și consideră că este de așteptat ca Estonia să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1. Să asigure furnizarea și accesibilitatea unor servicii publice de înaltă calitate, în special a serviciilor sociale, la nivel local, printre altele prin adoptarea și punerea în aplicare a reformei propuse a administrației locale. Să adopte și să pună în aplicare măsuri de reducere a diferenței de remunerare dintre bărbați și femei, inclusiv cele prevăzute în Planul privind bunăstarea socială.

               2. Să promoveze investițiile private în cercetare, dezvoltare și inovare, inclusiv prin consolidarea cooperării dintre mediul universitar și întreprinderi.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)
                  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 327 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 și P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 76 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.


                           COMISIA
                           EUROPEANĂ

                                                   Bruxelles, 13.5.2015
                                                   COM(2015) 276 final

                                      Recomandare de

                           RECOMANDARE A CONSILIULUI

                privind Programul național de reformă al Suediei pentru 2015
     și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Suediei
                                          pentru 2015

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                               Recomandare de

                                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

                      privind Programul național de reformă al Suediei pentru 2015
           și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Suediei
                                                pentru 2015

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice1, în special articolul 9 alineatul (2),
     având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului
     din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice2, în
     special articolul 6 alineatul (1),
     având în vedere recomandarea Comisiei Europene3,
     având în vedere rezoluțiile Parlamentului European4,
     având în vedere concluziile Consiliului European,
     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
     având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
     având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
     având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
     întrucât:
     (1)         La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o
                 nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă,
                 Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice.
                 Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
                 stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
     (2)         La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare
                 privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale
                 Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările
                 pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre. Împreună, acestea

     1
              JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
     2
              JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
     3
              COM(2015) 276.
     4
              P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

RO                                                    2                                                  RO
 ---pagebreak---             formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama
            în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.
     (3)    La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
            reformă al Suediei pentru 2014 și a emis avizul său cu privire la Programul actualizat
            de convergență al Suediei pentru 2014.
     (4)    La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii5, care marchează
            începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru
            2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a
            adoptat Raportul privind mecanismul de alertă6, în care a identificat Suedia ca fiind
            unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.
     (5)    La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea
            investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări
            bugetare responsabile și favorabile creșterii.
     (6)    La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară privind Suedia pentru
            20157, în care a evaluat progresele realizate de Suedia în ceea ce privește punerea în
            aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de
            țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat în temeiul articolului 5
            din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia
            concluzionează că Suedia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită
            măsuri de politică și monitorizare. În special, datoria gospodăriilor rămâne la niveluri
            foarte ridicate și continuă să crească din cauza majorării prețurilor locuințelor, a unor
            rate ale dobânzii persistent scăzute, a stimulentelor fiscale substanțiale și a
            constrângerilor legate de oferta de locuințe. Evoluțiile macroeconomice legate de
            datoria privată merită în continuare atenție.
     (7)    La 23 aprilie 2015, Suedia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015
            și, la 24 aprilie 2015, Programul de convergență pentru 2015. Pentru a se ține seama
            de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
     (8)    În prezent, Suedia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de
            creștere. În Programul său de convergență pentru 2015, guvernul preconizează că
            deficitul global se va îmbunătăți, ajungând la 1,4 % din PIB în 2015, aflându-se în
            echilibru în 2018, și că obiectivul pe termen mediu – un deficit structural de 1 % din
            PIB – este îndeplinit în continuare pe toată durata programului. Se preconizează că
            ponderea datoriei publice în PIB va atinge valori de vârf în 2015, ajungând la
            44,2 %, și că aceasta va descrește treptat, atingând 40,0 % în 2018. Scenariul
            macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Cu
            toate acestea, vor trebui specificate măsurile care vor sprijini, începând cu 2016,
            țintele de deficit preconizate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara
            anului 2015, se preconizează că soldul structural se va situa la valoarea obiectivului
            pe termen mediu de -1 % în 2015 și se va îmbunătăți, urmând să fie de - 0,9 % din
            PIB în 2016. Pe baza evaluării sale a Programului de convergență și luând în
            considerare previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că
            Suedia va respecta probabil normele Pactului de stabilitate și de creștere.

     5
           COM(2014) 902.
     6
           COM(2014) 904.
     7
           SWD(2015) 46 final.

RO                                                 3                                                    RO
 ---pagebreak---      (9)    Spre deosebire de situația existentă în multe alte state membre, în Suedia prețurile
            locuințelor nu au suferit nicio corecție majoră și iar au înregistrat creșteri marcate,
            începând cu mijlocul anului 2013. Bilanțul aprofundat efectuat de Comisie sugerează
            că prețurile locuințelor suedeze par să se situeze peste valoarea lor intrinsecă. Acest
            lucru se datorează parțial fundamentelor economice favorabile, cum ar fi un venit
            disponibil mai ridicat, rate scăzute ale dobânzii și factori demografici puternici. Cu
            toate acestea, raportul de țară a identificat elemente care influențează prețurile
            locuințelor atât din perspectiva cererii, cât și a ofertei. În ceea ce privește cererea,
            stimulentele de a contracta credite au fost deosebit de favorabile. În plus, sistemul
            fiscal din Suedia, care oferă unul dintre cele mai puternice stimulente fiscale pentru
            proprietarii de locuințe în Uniune, tinde să ducă la creșterea prețurilor locuințelor. La
            rândul său, acest lucru a contribuit la creșterea datoriei gospodăriilor în Suedia, care
            este ridicată și crește mai rapid decât în restul UE. Chiar dacă valoarea totală a
            activelor gospodăriilor este ridicată și veniturile disponibile au crescut în ultimii ani,
            sectorul gospodăriilor este mai vulnerabil decât înainte și nivelul ridicat de îndatorare
            a gospodăriilor reprezintă un risc pentru stabilitatea macroeconomică. Efectele
            generate de favorizarea îndatorării în cadrul sistemului de impozitare a veniturilor
            personale ar trebui abordate printr-o limitare treptată a deductibilității fiscale a
            dobânzilor pentru credite ipotecare sau printr-o majorare a impozitelor recurente pe
            proprietate. În plus, sunt necesare eforturi pentru a accelera ritmul lent al amortizării
            creditelor ipotecare cu scopul de a reduce creșterea gradului de îndatorare a
            gospodăriilor.
     (10)   În ceea ce privește oferta, ineficiențele structurale conduc la o penurie de locuințe și
            contribuie la creșterea prețurilor locuințelor. Aceste constrângeri limitează
            mobilitatea forței de muncă și creează provocări sociale pentru grupurile vulnerabile.
            Problemele legate de ofertă sunt cauzate de utilizarea ineficace a ansamblului de
            locuințe existente, precum și de investiții structural scăzute în construcțiile noi. În
            special, ar trebui consolidate stimulentele adresate municipalităților pentru ca acestea
            să promoveze în mod activ investițiile în construcții și să rezolve nevoia de locuințe a
            grupurilor vulnerabile. Trebuie încurajată concurența în sectorul construcțiilor și, în
            acest scop, ar trebui asigurate proceduri de achiziții publice pe deplin transparente.
            Procedurile de planificare și cele aferente introducerii căilor de atac sunt prea lungi și
            complexe și ar trebui raționalizate. Rigiditățile de pe piața închirierilor, care nu pare
            să își îndeplinească rolul de a reduce presiunea exercitată de prețurile locuințelor sau
            de a sprijini nevoile de mobilitate, sunt atribuite în principal gradului ridicat de
            control al chiriilor. Aceste rigidități ar trebui rezolvate printr-o reformă treptată a
            sistemului de stabilire a chiriilor. Sistemul ar trebui să permită o divergență mai mare
            la nivelul chiriilor (ceea ce ar putea conduce la o utilizare mai eficace a ansamblului
            de locuințe existente) și o mai mare libertate în privința contractelor încheiate între
            chiriași și proprietari individuali.
     (11)   Guvernul ia măsuri pentru a îmbunătăți rezultatele școlare, după o deteriorare
            marcată în ultimul deceniu care contribuie la nivelul ridicat de șomaj în rândul
            tinerilor. Guvernul adoptă, de asemenea, măsuri pentru a facilita tranziția de la
            sistemul de educație la piața muncii și a îmbunătăți integrarea pe piața muncii a
            tinerilor cu un nivel scăzut de educație și a persoanelor care provin din familii de
            migranți. Progresele în acest domeniu vor trebui monitorizate.
     (12)   În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a
            politicii economice a Suediei, pe care a publicat-o în raportul de țară pe 2015.
            De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă

RO                                                 4                                                     RO
 ---pagebreak---              și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Suediei în anii precedenți.
             Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
             socioeconomică sustenabilă în Suedia, ci și de conformitatea acestora cu normele și
             orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică
             globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale
             viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în
             recomandarea 1 de mai jos.
     (13)    În lumina acestei evaluări, Comisia a examinat Programul de convergență al Suediei
             și consideră8 că Suedia respectă normele Pactului de stabilitate și de creștere.
     (14)    Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare,
             Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență.
             Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE)
             nr. 1176/2011 sunt reflectate în recomandarea 1 de mai jos,
     RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Suedia să întreprindă acțiuni astfel încât:
     1.      Să abordeze creșterea datoriei gospodăriilor prin ajustarea stimulentelor fiscale, în
             special printr-o limitare treptată a deductibilității fiscale a dobânzilor pentru credite
             ipotecare sau printr-o majorare a impozitelor recurente pe proprietate, precum și prin
             accelerarea ritmului lent al amortizării creditelor ipotecare; să rezolve problema
             ofertei structural insuficiente de locuințe, să stimuleze concurența în sectorul
             construcțiilor, să raționalizeze procedurile de planificare și cele aferente introducerii
             căilor de atac în domeniul construcțiilor și să revizuiască sistemul de stabilire a
             chiriilor pentru a permite niveluri ale chiriilor orientate mai mult spre piață.
     Adoptată la Bruxelles,

                                                        Pentru Consiliu,
                                                        Președintele

     8
            Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.

RO                                                         5                                                RO