title: Recomandarea (UE) 2016/1318 a Comisiei din 29 iulie 2016 privind orientările pentru promovarea clădirilor al căror consum de energie este aproape egal cu zero, precum și cele mai bune practici pentru a asigura faptul că, până în 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero

text:
               2.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 208/46

         RECOMANDAREA (UE) 2016/1318 A COMISIEI
   din 29 iulie 2016
   privind orientările pentru promovarea clădirilor al căror consum de energie este aproape egal cu zero, precum și cele mai bune practici pentru a asigura faptul că, până în 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Clădirile constituie un element esențial al politicii UE privind eficiența energetică, deoarece ele reprezintă aproximativ 40 % (1) din consumul final de energie.

               (2)

               Importanța sectorului construcțiilor pentru îmbunătățirea eficienței energetice a fost evidențiată în Comunicarea Comisiei Europene privind eficiența energetică și contribuția sa la securitatea energetică, în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030 (2) și în Comunicarea sa pe tema unei strategii-cadru pentru o uniune energetică rezilientă cu o politică prospectivă în domeniul schimbărilor climatice (3).

               (3)

               Punerea în aplicare și asigurarea respectării integrale a legislației existente în domeniul energiei sunt recunoscute drept primă prioritate pentru instituirea Uniunii energetice.

               (4)

               Directiva privind performanța energetică a clădirilor este principalul instrument juridic care vizează eficiența energetică a clădirilor în contextul obiectivelor privind eficiența energetică pentru 2020.

               (5)

               Articolul 9 din directivă stabilește un obiectiv specific conform căruia, până la sfârșitul anului 2020, necesitățile energetice ale tuturor clădirilor noi trebuie să fie aproape egale cu zero sau foarte scăzute. Necesarul de energie aproape egal cu zero sau foarte scăzut ar trebui să fie acoperit, într-o foarte mare măsură, de energie din surse regenerabile.

               (6)

               Legislației naționale de transpunere a cerințelor de la articolul 9 alineatul (1) îi revine obligația de a se asigura că, până la 31 decembrie 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero. Același obiectiv de consum de energie aproape zero, dar având termenul-limită mai scurt de 31 decembrie 2018, se aplică pentru clădirile noi ocupate și deținute de autoritățile publice. Acesta ar trebui să conducă la crearea pentru operatorii economici a unui cadru juridic național transparent în legătură cu cerințele privind performanța energetică a clădirilor noi până la sfârșitul anului 2020.

               (7)

               În paralel cu cerințele pentru clădirile noi, directiva impune statelor membre să pună în aplicare politici de sprijin pentru a stimula renovarea clădirilor existente cu obiectivul de a obține consumuri energetice aproape egale cu zero.

               (8)

               Comisia a prezentat un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la progresele realizate de statele membre în domeniul clădirilor cu consum de energie aproape zero (4). Informații suplimentare au fost colectate de la statele membre, ca parte a obligațiilor lor de raportare în legătură cu acest subiect.

               (9)

               Progresele înregistrate de statele membre au cunoscut o ușoară îmbunătățire, însă ar trebui accelerate. Deși măsurile de sprijinire la nivel național a dezvoltării clădirilor cu consum de energie aproape zero s-au multiplicat, statele membre ar trebui să își intensifice eforturile pentru a se asigura că toate clădirile noi vor fi clădiri cu consum de energie aproape zero până la termenele-limită stabilite în directivă.

               (10)

               Directiva privind performanța energetică a clădirilor este în curs de revizuire. Conceptele privind clădirile cu consum de energie aproape zero reprezintă unul dintre pilonii directivei actuale și se preconizează că vor deveni standard pentru clădirile noi începând cu 2020. Revizuirea va estima dacă vor fi necesare măsuri suplimentare în 2030. Dezvoltarea de noi politici și abordări ar trebui să se bazeze pe fundamente solide. Este esențial ca cerințele privind clădirile cu consum de energie aproape zero până în 2020 să fie puse în aplicare integral.

               (11)

               Această abordare este susținută de articolul 9 alineatul (4) din directivă, în care este prevăzut rolul Comisiei de a emite o recomandare statelor membre privind clădirile cu consum de energie aproape zero,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui să respecte orientările prezentate în anexa la prezenta recomandare. Respectarea acestor orientări va contribui la asigurarea faptului că, până la 31 decembrie 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri cu consum de energie aproape zero și va ajuta statele membre să elaboreze planuri naționale pentru creșterea numărului de clădiri cu consum de energie aproape zero.

               2.

               Recomandarea va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

      Adoptată la Bruxelles, 29 iulie 2016.

            Pentru Comisie

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Membru al Comisiei

      (1)  A se vedea „Indicatori de mediu, transport și energie, ediția 2012”, Comisia Europeană. În scopul acestei estimări, a fost cumulat consumul final de energie pentru sectorul casnic cu cel al sectorului serviciilor. Acesta include, de exemplu, consumul de energie electrică pentru aparatele de uz casnic, dar exclude consumul de energie electrică din clădirile industriale.

      (2)  SWD(2014) 255 final.

      (3)  Pachetul privind uniunea energetică COM(2015) 80 final.

      (4)  COM(2013) 483 final/2.

      ANEXĂ
      1.   INTRODUCERE
      În urma introducerii cerințelor de eficiență în codurile naționale din domeniul construcțiilor, clădirile noi consumă astăzi numai jumătate din cât consumă clădirile standard din anii '80.
      Directiva privind performanța energetică a clădirilor (denumită în continuare „EPBD” sau „directiva”) impune statelor membre să stabilească cerințe minime de performanță energetică pentru clădirile noi și pentru cele existente care fac obiectul unor renovări majore. Pe lângă aceste cerințe minime, EPBD stabilește pentru toate clădirile noi cerința explicită de a avea, până la sfârșitul acestui deceniu, un necesar de energie aproape egal cu zero sau foarte scăzut și de a se califica drept clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero (NZEB). Cu toate acestea, parcul imobiliar existent este vechi și ineficient, fiind renovat într-un ritm lent. În conformitate cu EPBD, parcul imobiliar existent ar trebui să evolueze și acesta treptat spre standarde similare.
      Punerea în aplicare și respectarea integrală a legislației existente în domeniul energiei este recunoscută drept primă prioritate pentru instituirea uniunii energetice (1). Asigurarea faptului că toate clădirile noi sunt clădiri cu consum de energie aproape zero până la 31 decembrie 2020 (cu doi ani mai devreme pentru clădirile publice) și sprijinirea tranziției parcului imobiliar existent către standarde NZEB sunt două cerințe esențiale în temeiul cadrului juridic actual.
      2.   CONTEXT: DISPOZIȚIILE PREVĂZUTE DE EPBD CU PRIVIRE LA NZEB
      2.1.   Conceptul de NZEB

      În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din EPBD, NZEB „[…] înseamnă o clădire cu o performanță energetică foarte ridicată, stabilită în conformitate cu anexa I. Necesarul de energie aproape egal cu zero sau foarte scăzut ar trebui să fie acoperit, într-o foarte mare măsură, cu energie din surse regenerabile, inclusiv cu energie din surse regenerabile produsă la fața locului sau în apropiere”.
      Prima parte a definiției stabilește performanța energetică a unei clădiri drept elementul definitoriu care face ca o clădire să poată fi calificată drept „NZEB”. Această performanță energetică, stabilită în conformitate cu anexa I la EPBD, trebuie să fie foarte ridicată. A doua parte a definiției furnizează principii directoare pentru atingerea acestei performanțe energetice foarte ridicate prin acoperirea consumului scăzut de energie, într-o foarte mare măsură, cu energie din surse regenerabile.
      Conceptul de NZEB reflectă faptul că energia regenerabilă și măsurile de eficiență energetică conlucrează. Când este produsă la fața locului, energia regenerabilă va reduce energia furnizată netă. În multe cazuri, energia regenerabilă de la fața locului nu va fi suficientă pentru a aduce necesarul de energie aproape de zero, în lipsa altor măsuri de eficiență energetică sau a unei scăderi semnificative a factorilor de energie primară pentru sursele de energie regenerabilă din afara sitului. Prin urmare, cerințele superioare și mai stricte pentru clădiri NZEB foarte eficiente vor stimula, de asemenea, utilizarea mai intensă a energiei regenerabile produse în clădiri și ar trebui să conducă la adaptarea factorilor de energie primară pentru vectorii energetici din afara sitului, ținând seama de conținutul de energie regenerabilă al acestora.
      Deși EPBD stabilește definiția-cadru a NZEB, în practică, punerea detaliată în aplicare a acesteia (de exemplu, ce este „performanța energetică foarte ridicată” și care ar fi contribuția semnificativă recomandată a „energiei din surse regenerabile”) este responsabilitatea statelor membre atunci când acestea transpun articolul 9 din directivă în sistemele lor juridice naționale.
      2.1.1.   Care este performanța energetică a unei clădiri „al cărei consum de energie este aproape egal cu zero”?

      Performanța energetică este definită (2) ca fiind „[…] cantitatea de energie necesară pentru a satisface necesarul de energie corespunzător unei utilizări tipice a clădirii, care include, între altele, energia utilizată pentru încălzire, răcire, ventilație, apă caldă și iluminat”. Regulamentul delegat (UE) nr. 244/2012 al Comisiei (3) și liniile sale directoare aferente (4) oferă orientări utile privind metoda de calcul al performanței energetice a clădirii (5).
      La punctul 3 din anexa I la regulament, calculul performanței energetice începe cu calculul necesarului final de energie (6) pentru încălzire și răcire și se termină cu calculul energiei primare nete. Calculul „pleacă” de la necesarul clădirii și „merge” către sursă (adică spre energia primară).
      În temeiul EPBD, statele membre pot utiliza proprii factori naționali de energie primară pentru a transforma energia finală furnizată în energie primară și pentru a calcula performanța energetică a clădirilor.
      Nivelul consumului de energie primară se calculează cu ajutorul factorilor de energie primară specifici pentru fiecare vector energetic (de exemplu, energie electrică, păcură, biomasă, sistem centralizat de termoficare sau răcire). Liniile directoare aferente regulamentului delegat recomandă utilizarea aceluiași factor de energie primară în valoare de 2,5, atât pentru energia electrică furnizată, cât și pentru energia electrică exportată.
      Energia produsă la fața locului (utilizată la fața locului sau exportată) reduce necesarul de energie primară asociat cu energia furnizată.
      Obiectivul final al calculului performanței energetice este de a determina consumul global anual de energie primară netă, care corespunde utilizării energiei pentru încălzire, răcire, ventilație, apă caldă și iluminat. Această balanță anuală este în concordanță cu actuala Directivă-cadru EPBD. Cu toate acestea, studiile sugerează că ar putea exista beneficii în calculul bilanțului energetic pe intervale de timp mai mici (de exemplu, pentru a observa efecte zilnice și sezoniere) (7).
      În conformitate cu articolul 4 alineatul (1), cerințele minime trebuie să țină seama de condițiile generale care caracterizează climatul interior, cu scopul de a evita posibile efecte negative, cum ar fi o ventilație necorespunzătoare. Pentru a evita deteriorarea calității aerului din interior și a condițiilor de confort și sănătate în cadrul fondului locativ european (8), înăsprirea treptată a cerințelor minime de performanță energetică care rezultă din implementarea NZEB la nivel european ar trebui efectuată împreună cu strategii corespunzătoare privind mediul interior.
      În mod similar, studiile (9) indică faptul că, adesea, clădirile noi și renovate nu ating performanța energetică planificată. Ar trebui instituite mecanisme pentru a calibra calculul performanței energetice cu consumul real de energie.
      2.1.2.   Relația dintre nivelurile optime din punctul de vedere al costurilor și NZEB

      EPBD stabilește un sistem de analiză comparativă (principiul „optimalității costurilor”) pentru a orienta statele membre în stabilirea cerințelor de performanță energetică prevăzute în codurile naționale sau regionale din domeniul construcțiilor, precum și în revizuirea lor periodică. În temeiul EPBD, optimalitatea costurilor (10) stabilește nivelul minim de ambiție, atât pentru renovarea clădirilor, cât și pentru clădirile noi.
      În conformitate cu cerințele optime din punct de vedere al costurilor, în temeiul articolului 5 din directivă, cerințele minime de performanță energetică la nivel național trebuie revizuite din cinci în cinci ani și consolidate în cazul în care sunt în mod semnificativ mai puțin ambițioase decât nivelurile optime din punctul de vedere al costurilor la nivel național.
      Metodologia costului optim permite statelor membre să definească gama de cerințe NZEB pentru 2020. Aceasta implică evaluarea și compararea diferitelor măsuri privind eficiența energetică și energia regenerabilă, atât individual, cât și în combinație, în cadrul unor pachete de măsuri care urmează să fie aplicate clădirilor de referință.
      În consecință, pentru a defini și a corespunde nivelului NZEB, statele membre pot utiliza diferite combinații de măsuri privind izolarea termică sau alte măsuri de îmbunătățire a eficienței energetice, integrării sistemelor tehnice de înaltă eficiență ale clădirilor și utilizării energiei regenerabile la fața locului (11). În cadrul calculelor privind nivelurile optime din punct de vedere al costurilor, statele membre trebuie să analizeze contribuția fiecăruia dintre aceste trei tipuri de măsuri.
      Statele membre trebuie să definească factorii de energie primară pentru fiecare vector energetic. Acești factori de energie primară se pot baza pe valorile medii naționale ori regionale sau pe valori specifice. Acești factori ar trebui să ia în considerare conținutul în energie regenerabilă al energiei furnizate clădirii, inclusiv din surse aflate în apropiere, în scopul de a plasa pe picior de egalitate sursele de energie regenerabilă de la fața locului și pe cele din afara sitului.
      Este important să se țină seama de faptul că, pentru cea mai mare parte a clădirilor noi, conceptul de clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero va fi aplicat începând cu ianuarie 2021 (pentru clădirile publice noi, începând cu ianuarie 2019). La momentul respectiv, ca o reacție la piețele mai mature și la volume mai mari, costurile aferente tehnologiei vor fi probabil mai mici. Prin urmare, este probabil că nivelurile NZEB vor corespunde costurilor optime prevăzute pentru 2020.
      Dovezile sugerează că tehnologiile existente referitoare la economiile de energie, eficiența energetică și energiile regenerabile sunt suficiente pentru a atinge, în combinație, o țintă adecvată pentru clădirile al căror consum de energie este aproape egal cu zero (12). Nu a fost identificată nicio lacună tehnologică care ar trebui remediată până în 2021. Analiza rapoartelor privind costurile optime, în temeiul articolului 5 din EPBD, indică faptul că tranziția între optimalitatea costului și clădirile al căror consum de energie este realizabilă (13).
      Fiecare ciclu de cinci ani de revizuire a optimalității costurilor reprezintă o ocazie de a insera sporul de eficiență energetică în codurile naționale din domeniul construcțiilor, pe măsură ce sunt verificate noile tehnologii, și o șansă de a modifica normele privind performanța energetică a clădirilor în sensul reducerii decalajului față de nivelurile optime din punctul de vedere al costurilor. După 2020, principiul optimalității costurilor va permite îmbunătățirea continuă a nivelului de ambiție al cerințelor NZEB pentru clădirile noi, în cadrul revizuirii periodice a codurilor naționale din domeniul construcțiilor pentru clădirile noi și pentru cele existente.
      2.1.3.   Cum își aduc contribuția sursele regenerabile de energie?

      Un obiectiv important specific a fost integrarea surselor regenerabile de energie în implementarea NZEB la nivel național. Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (14) (denumită în continuare Directiva RES) impune statelor membre introducerea în propriile reglementări și coduri din domeniul construcțiilor a unor măsuri adecvate în scopul de a mări ponderea tuturor tipurilor de energie din surse regenerabile în sectorul construcțiilor (15).
      Aceste măsuri sunt complementare cu cerințele privind NZEB din EPBD. Dispozițiile EPBD promovează în mod firesc utilizarea surselor regenerabile de energie, în special a energiei produse la fața locului, deoarece energia produsă în clădire reduce energia primară asociată energiei furnizate. În acest fel, sursele regenerabile de energie de la fața locului fac întotdeauna parte din calculul performanței energetice a clădirilor.
      În timp ce o serie de state membre impun o cotă a energiei regenerabile din energia primară utilizată sau o contribuție minimă a energiei regenerabile exprimată în kWh/(m2.an), altele utilizează o cerință indirectă, cum ar fi un consum scăzut de energie primară neregenerabilă, care poate fi atins numai dacă energia regenerabilă face parte din conceptul de construcție (16). Această flexibilitate permite adaptarea la circumstanțele naționale și la condițiile locale (tip de construcție, climă, costuri pentru tehnologii comparabile în domeniul surselor regenerabile de energie și accesibilitate, combinație optimă de măsuri axate pe cerere, densitate de clădiri etc.). Cele mai frecvent aplicate sisteme de energie regenerabilă în NZEB sunt energia termică solară și sistemele fotovoltaice instalate în clădire. Alte surse de energie regenerabilă utilizate în aceste clădiri sunt energia geotermală (de la pompele de căldură din sol) și biomasa.
      De exemplu, tehnologiile de producere a energiei regenerabile cum sunt energia termică solară și sistemele fotovoltaice sunt mai eficiente din punctul de vedere al costurilor în clima mediteraneeană (caracterizată prin radiații solare mai intense) decât în alte zone climatice. Prin urmare, aceste tehnologii pot avea o contribuție relativă mai mare la înăsprirea cerințelor privind performanța energetică.
      În ceea ce privește sursele de energie regenerabilă din afara sitului, inclusiv cele aflate în apropiere, cum sunt încălzirea și răcirea centralizate (17), ponderea energiei regenerabile în cadrul mixului de vectori energetici (de exemplu, în mixul rețelei de energie electrică atunci când electricitatea este vectorul energetic) va afecta performanța energetică a clădirii prin intermediul factorilor de energie primară. Statele membre recurg la această flexibilitate, deoarece s-a remarcat că factorii de energie primară sunt semnificativ diferiți pentru diferiți vectori energetici în general și pentru cele mai multe surse de energie regenerabilă și tehnologii în particular (18).
      2.2.   Ce trebuie să acopere definițiile aplicate la nivel național ale NZEB?

      Majoritatea statelor membre (19) utilizează deja un indicator al consumului de energie primară exprimat în kWh/(m2.an) în conformitate cu anexa I. În plus, statele membre includ adesea alți parametri, cum sunt valorile U ale componentelor anvelopei clădirii, energia netă și finală pentru încălzire și răcire și emisiile de CO2.
      Aproximativ 60 % din statele membre au stabilit modul detaliat în care aplică în practică definiția NZEB printr-un document juridic (de exemplu, reglementări privind construcțiile și decrete privind energia).
      Aplicarea în practică detaliată de către statele membre a definiției clădirilor al căror consum de energie este aproape egal cu zero necesită introducerea unui indicator numeric al consumului de energie primară, exprimat în kWh/(m2.an) (20). Această aplicare în practică detaliată trebuie inclusă în măsurile de transpunere pe plan național sau în planul național pentru creșterea numărului de NZEB.
      2.3.   Clădiri noi: calendar pentru obiectivele NZEB

      Articolul 9 alineatul (1) din EPBD impune statelor membre să:
      „[…] se asigure că:

                  (a)

                  până la 31 decembrie 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero; și

                  (b)

                  după 31 decembrie 2018, clădirile noi ocupate și deținute de autoritățile publice sunt clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero.”

            Legislația națională de transpunere a cerințelor prevăzute la articolul 9 alineatul (1) trebuie să conțină dispoziții, măsuri sau politici prin care să se asigure faptul că, până la 31 decembrie 2020, toate clădirile noi vor fi clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero. Aceeași cerință de a deveni clădiri al căror consum de energie este aproape egal cu zero până la 31 decembrie 2018 este valabilă și pentru clădirile noi ocupate și aflate în proprietate publică.
      În vederea pregătirii punerii în aplicare a articolului 9 alineatul (1), planurile naționale pentru creșterea numărului de clădiri cu consum de energie aproape egal cu zero trebuie să cuprindă, inter alia, obiective intermediare privind îmbunătățirea performanței energetice a clădirilor noi până în 2015. Aceste obiective ar putea să se refere la condiția ca un procent minim din clădirile noi să fie clădiri cu consum de energie aproape zero, până la data respectivă.
      Statele membre trebuie să se asigure că cerințele prevăzute la articolul 9 alineatul (1) litera (a) sunt îndeplinite până la 31 decembrie 2020 și respectiv până la 31 decembrie 2018 pentru cerințele de la articolul 9 alineatul (1) litera (b). Deși aceste date sunt în viitor, termenul de transpunere a articolului 9 a fost 9 ianuarie 2013 (21). Până la această dată, toate dispozițiile de la articolul 9 privind NZEB este necesar să se reflecte în măsurile de transpunere la nivel național. Într-adevăr, această lungă perioadă premergătoare este necesară, dată fiind durata lungă a planificării, obținerii permisului de construcție și construirii unei clădiri.
      Inserarea acestor obiective în legislația națională creează transparență cu privire la obiectivele politice și conferă vizibilitate pentru operatorii economici și alte părți interesate cu privire la viitoarele cerințe privind performanța energetică a clădirilor noi.
      În plus, articolul 9 alineatul (1) impune statelor membre să se asigure că, până la datele relevante, toate clădirile noi sunt NZEB. Ca urmare, cetățenii care cumpără clădiri sau apartamente nou construite în 2021 se așteaptă ca piața să fi evoluat în conformitate cu aceste obiective, iar clădirile să fie NZEB.
      Experiența din sectorul construcțiilor indică faptul că momentul terminării lucrărilor de construcții sau cel al finalizării unei clădiri ar putea fi nesigur, putând surveni întârzieri. Statele membre ar trebui să țină seama de perioada de valabilitate a autorizațiilor de construcție, de durata construcției și a finalizării lucrărilor de construcții și de obiectivele de la articolul 9 alineatul (1) din EPBD pentru a evita neîndeplinirea obligației de a se asigura că „până în ianuarie 2021, toate clădirile noi sunt NZEB”.
      2.4.   Politici și măsuri pentru promovarea NZEB

      În temeiul articolului 9 alineatul (1), statele membre trebuie să elaboreze planuri naționale pentru creșterea numărului de NZEB. Elementele minime care trebuie incluse în planurile naționale sunt stabilite la articolul 9 alineatul (3), după cum urmează:
      „Planurile naționale cuprind, printre altele, următoarele elemente:

                  (a)

                  aplicarea practică detaliată de către statul membru a definiției clădirilor al căror consum de energie este aproape egal cu zero, care să reflecte condițiile naționale, regionale sau locale ale acestuia și care să cuprindă un indicator numeric al consumului de energie primară, exprimat în kWh/m2 pe an …;

                  (b)

                  obiective intermediare privind îmbunătățirea performanței energetice a clădirilor noi, până în 2015…;

                  (c)

                  informații privind politicile și măsurile financiare sau de altă natură (…), inclusiv detalii privind cerințele și măsurile naționale referitoare la utilizarea energiei din surse regenerabile în clădirile noi și în clădirile existente care fac obiectul unor renovări majore, în contextul articolului 13 alineatul (4) din Directiva 2009/28/CE și al articolelor 6 și 7 din prezenta directivă.”

            2.5.   Sprijin pentru transformarea clădirilor existente în clădiri NZEB

      EPBD include, de asemenea, obligații privind NZEB în legătură cu clădirile existente, fără termene sau obligația de a stabili cerințe minime de performanță energetică. Articolul 9 alineatul (2) din EPBD impune statelor membre, „urmând exemplul sectorului public, să elaboreze politici și să ia măsuri de tipul stabilirii unor obiective cu scopul de a stimula transformarea clădirilor renovate în NZEB și să informeze Comisia cu privire la acestea prin intermediul planurilor lor naționale…”.
      Sprijinirea transformării parcului imobiliar existent în NZEB în temeiul articolului 9 alineatul (2) din EPBD ar trebui să includă o mențiune privind creșterea energiei din surse regenerabile [articolul 9 alineatul (3) litera (c)]. În plus, articolul 13 alineatul (6) din Directiva RES impune statelor membre să promoveze utilizarea energiei regenerabile pentru încălzire și răcire în propriile coduri și reglementări din domeniul construcțiilor.
      Articolul 9 alineatul (2) vizează, prin urmare, creșterea amplorii renovării, prin stabilirea de politici naționale de sprijinire a renovării clădirilor existente la niveluri NZEB, mai profunde. Obligația prevăzută la articolul 9 alineatul (2) din EPBD este completată de strategiile naționale pe termen lung în domeniul construcțiilor, în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (22) (DEE), fapt care ar trebui să conducă la creșterea ratei de renovare prin mobilizarea resurselor financiare și a investițiilor în renovarea clădirilor. Aceste strategii de renovare pe termen lung reunesc elementele sus-menționate ale DEE (rata de renovare) și ale EPBD (amploarea renovării).
      Definiția cadru a NZEB în EPBD nu face distincție între clădirile noi și cele existente. Prezența unei astfel de diferențieri poate induce în eroare pe consumatori, astfel cum ar fi cazul dacă ar exista proceduri de certificare a performanței energetice diferite pentru clădirile noi și pentru clădirile existente.
      „Reabilitare NZEB” înseamnă, prin urmare, o reabilitare a cărei magnitudine permite îndeplinirea cerințelor de performanță energetică corespunzătoare nivelului NZEB. Aceasta nu împiedică existența unor termene și a unor susțineri financiare diferite pentru clădirile existente, ca o recunoaștere a perioadei mai lungi necesare pentru ca nivelurile NZEB să fie optime din punctul de vedere al costurilor în cazul clădirilor existente.
      3.   PROGRESELE ÎNREGISTRATE DE STATELE MEMBRE CU PRIVIRE LA NZEB
      3.1.   Definițiile aplicate la nivel național ale NZEB

      Indicatorii numerici nu sunt comparabili între statele membre, din cauza diferitelor metodologii utilizate la calculul performanței energetice (23). Unele state membre au extins domeniul de aplicare al indicatorului numeric prin includerea unor consumuri de energie fără caracter obligatoriu, de exemplu, consumul de energie al aparatelor de uz casnic. Există dovezi care arată modul în care includerea dispozitivelor de iluminat și a aparatelor de uz casnic poate conduce la soluții mai eficiente, în special în ceea ce privește consumul de energie electrică (24).
      Cu această observație, dovezile disponibile (25) arată că în cazul în care a fost stabilit un indicator numeric, cerințele variază destul de mult de la 0 kWh/(m2.an) la 270 kWh/(m2.an) (care include consumul de energie al aparatelor de uz casnic) și sunt în principal prezentate drept consum de energie primară exprimat în kWh/m2/an. Valorile mai ridicate sunt în principal pentru spitale și alte clădiri specializate nerezidențiale.
      Pentru clădiri rezidențiale, majoritatea statelor membre vizează să aibă un consum de energie primară mare de maximum 50 kWh/(m2.an). Consumul maxim de energie primară variază între 20 kWh/(m2.a) în Danemarca sau 33 kWh/(m2.an) în Croația (pe litoral) și 95 kWh/(m2.an) în Letonia. Mai multe țări [Belgia (Bruxelles), Estonia, Franța, Irlanda, Slovacia, Regatul Unit, Bulgaria, Danemarca, Croația (continentală), Malta, Slovenia] vizează 45 sau 50 kWh/(m2.an) (26).
      În ceea ce privește ponderea energiei regenerabile, raportarea este destul de diversă, doar un număr restrâns de state definind un procent minim specific, majoritatea făcând doar afirmații calitative.
      Niciun stat membru nu a raportat deocamdată adoptarea unui regim legislativ pentru neaplicarea cerințelor referitoare la NZEB, în cazuri specifice și justificabile în care analiza cost-beneficiu pe durata economică de funcționare a clădirii respective este negativă, astfel după cum este permis în temeiul articolului 9 alineatul (6) din EPBD.
      3.2.   Politici și măsuri pentru promovarea NZEB

      O evaluare din octombrie 2014 a situației actuale (27) a arătat că statele membre au raportat o gamă largă de politici și măsuri pentru sprijinirea obiectivelor referitoare la NZEB în planurile naționale proprii și în Planurile Naționale de Acțiune privind Eficiența Energetică, deși adesea nu este clar în ce măsură aceste acțiuni vizează în mod specific NZEB. În comparație cu situația descrisă în raportul Comisiei din 2013 privind progresele realizate (28), numărul de politici și măsuri raportate de statele membre a crescut.
      Peste două treimi dintre statele membre dispun de politici și măsuri în cadrul categoriilor de sensibilizare și educație menite să consolideze reglementările din domeniul construcțiilor și certificatele de performanță energetică. Instrumentele financiare și măsurile de sprijin, inclusiv, de exemplu, politicile de stimulare, împrumuturile cu dobândă redusă, scutirile de taxe, primele pentru particulari, programele de subvenționare pentru instalații cu energie regenerabilă, orientările și finanțările pentru populațiile expuse riscului și ratele dobânzilor ipotecare subvenționate pentru locuințe eficiente din punct de vedere energetic, constituie un alt element central pentru promovarea NZEB.
      Majoritatea politicilor și a măsurilor raportate de statele membre se aplică, de asemenea, clădirilor publice. Domeniul de aplicare a măsurilor pentru clădirile publice variază semnificativ în rândul statelor membre, mergând de la clădiri guvernamentale centrale exclusiv până la toate clădirile aflate în proprietatea statului sau toate clădirile utilizate în scopuri publice. Unele state membre dispun, de asemenea, de măsuri specifice pentru clădirile publice. Acestea sunt în principal campanii de monitorizare (de exemplu, „NRClick” este un sistem de contabilizare a energiei pentru compararea diferitelor municipalități în Belgia) și proiecte demonstrative [de exemplu, în Germania, clădirea cu consum de energie aproape egal cu zero pentru Agenția federală de mediu (Umweltbundesamt)].
      În 2015, a fost întocmită o imagine de ansamblu în UE a situației planurilor naționale pentru NZEB (29). Această analiză recentă confirmă progresele susținute înregistrate, atât în privința cantității, cât și a calității măsurilor naționale pentru promovarea NZEB, inclusiv a modalităților de aplicare a definiției, a obiectivelor intermediare până în 2015 și a politicilor financiare și de altă natură. Acest raport identifică mai multe cadre de politică exemplare sau deschizătoare de drumuri.
      Unele state membre au estimat beneficiile implementării NZEB. Vor fi create noi locuri de muncă cu normă întreagă: între 649 și 1 180 în Bulgaria, între 4 100 și 6 200 în Polonia, între 1 390 și 2 203 în România. Bulgaria se așteaptă la investiții suplimentare cu o valoare cuprinsă între 38 și 69 de milioane EUR, Polonia, între 240 și 365 de milioane EUR, iar în România între 82 și 130 de milioane EUR. Se prevăd cerințe minime de energie primară între 70 kWh/m2/an (Bulgaria și Polonia) și 100 kWh/m2/an (România) în 2015, dar acestea vor crește la valori între 30 kWh/m2/an și 50 kWh/m2/an în 2020. Procentul de energie regenerabilă va crește de la 20 % în 2015 la 40 % în 2020. Emisiile de CO2 vor trece de la 8-10 kg CO2/m2/an la 3-7 kg CO2/m2/an în 2020.
      Studii recente sugerează că reduceri cu 80 % și peste ale consumului de energie sunt fezabile din punct de vedere economic în noile construcții NZEB în Europa, deși combinația de măsuri selectate variază puternic în funcție de climă. Rezultatele arată modul în care o abordare amplă privind eficiența combinată cu măsuri în domeniul energiei regenerabile sunt fezabile în întreaga UE, la costuri diferite (30).
      4.   RECOMANDĂRI
      4.1.   Aplicarea în practică a definiției NZEB: când este prea modestă ambiția de a atinge un nivel NZEB de performanță energetică?

      Prezenta secțiune stabilește principiile generale și factorii care se recomandă să fie luați în considerare de către statele membre la stabilirea definiției NZEB aplicată la nivel național, în conformitate cu EPBD.
      Nu poate exista un singur nivel de ambiție pentru NZEB pe întregul teritoriu al UE. Este nevoie de o flexibilitate care să țină seama de impactul condițiilor climatice asupra cerințelor de încălzire și răcire și de raportul cost-eficacitate al pachetelor de măsuri privind eficiența energetică și sursele regenerabile de energie.
      Cu toate acestea, termenii „aproape zero” sau „cantitate foarte scăzută” de energie introduși prin Directiva EPBD oferă indicații cu privire la întinderea și limitele marjei de manevră a statelor membre. Definițiile NZEB ar trebui să vizeze un bilanț energetic aproape echilibrat.
      Nivelul NZEB pentru clădirile noi nu poate fi sub (mai puțin strict) nivelul optim din punctul de vedere al costurilor pentru 2021, care va fi calculat în conformitate cu articolul 5 din directivă. Nivelul optim din punctul de vedere al costurilor este nivelul minim de ambiție pentru performanța NZEB. Nivelul de performanță energetică al NZEB pentru clădirile noi va fi determinat de cele mai bune tehnologii disponibile și prezente pe piață la momentul respectiv, de aspecte financiare și juridice, precum și de considerente politice la nivel național.
      Stabilirea unor indici de referință numerici pentru indicatorii consumului de energie primară în NZEB, la nivelul UE, este mai utilă atunci când valorile care se compară cu acești indici de referință rezultă din metodologii de calcul transparente. Sunt în curs de finalizare standarde (31) care să permită comparații transparente ale metodologiilor de calcul de la nivel național și regional.
      Ținând cont de aceste considerații, indicii de referință sunt de obicei prezentați sub formă de necesar de energie. Motivele care stau la baza acestei abordări sunt legate de faptul că necesarul de energie reprezintă punctul de plecare pentru calculul energiei primare și, prin urmare, un nivel foarte scăzut al necesarului de energie pentru încălzire și răcire reprezintă o condiție prealabilă esențială pentru clădirile al căror consum de energie primară este aproape egal cu zero. Un necesar de energie foarte scăzut reprezintă, de asemenea, o condiție prealabilă pentru a obține o cotă semnificativă de energie din surse de energie regenerabilă și un consum de energie primară aproape egal cu zero.
      O proiecție pe baza prețurilor și tehnologiilor din 2020 conduce la indici de referință pentru performanța energetică a NZEB în următoarele intervale pentru diferite zone climatice din UE (32):

                  Marea Mediterană:

                              —

                              Birouri: 20-30 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 80-90 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 60 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                              —

                              Case noi unifamiliale: 0-15 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 50-65 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 50 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                  Zona oceanică:

                              —

                              Birouri: 40-55 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 85-100 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 45 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                              —

                              Case noi unifamiliale: 15-30 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 50-65 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 35 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului; și

                  Zona continentală:

                              —

                              Birouri: 40-55 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 85-100 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 45 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                              —

                              Case noi unifamiliale: (20-40 kwh/m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 50-70 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 30 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                  Zona nordică:

                              —

                              Birouri: 55-70 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 85-100 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 30 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului;

                              —

                              Case noi unifamiliale: 40-65 kwh/(m2.an) de energie primară netă cu, de regulă, 65-90 kwh/(m2.an) din consumul de energie primară acoperiți de 25 kWh/(m2.an) din surse regenerabile la fața locului.

            Statele membre sunt invitate să utilizeze surse de energie regenerabile integrate într-un concept de proiectare pentru acoperirea cerințelor reduse de energie ale clădirilor (33).
      Unele state membre au preferat să asocieze nivelul NZEB cu cel al uneia din cele mai bune clase de performanță energetică (de exemplu, clasa de clădiri A ++), astfel cum se specifică în certificatul de performanță energetică. Această abordare, atunci când este însoțită de un indicator de performanță energetică explicit, se recomandă pentru a oferi informații clare investitorilor și a orienta piața către NZEB.
      4.2.   Îndeplinirea obligației de a garanta că noile clădiri sunt NZEB până la sfârșitul anului 2020

      Pregătirea noilor clădiri pentru a se încadra în obiectivele NZEB poate necesita adaptarea practicilor existente. Cerințele minime de performanță energetică și cerințele în materie de consum aproape egal cu zero ar trebui să fie evaluate ținând seama de termenele prevăzute la articolul 9 alineatul (1).
      În plus, statele membre trebuie să se asigure că, în cazul în care noile construcții nu sunt conforme cu cerințele de performanță energetică, există mecanisme de sancționare adecvate. Acest fapt poate să necesite sancțiuni diferențiate pentru clădirile noi după ce termenele-limită pentru NZEB au fost depășite.
      Pentru a se asigura că obiectivele NZEB sunt atinse, statele membre sunt sfătuite să evalueze aceste elemente cât mai curând posibil. Este, de asemenea, de dorit ca statele membre să definească mecanismul care urmează să fie utilizat pentru a monitoriza îndeplinirea obiectivelor NZEB. Acest mecanism ar trebui, de asemenea, să monitorizeze atingerea obiectivelor intermediare pentru 2015, în conformitate cu articolul 9 alineatul (1), precum și unele posibile etape suplimentare la nivel național până în 2020. Aceasta va consolida foile de parcurs NZEB actuale și va contribui la mecanismele de monitorizare în anii următori.
      4.3.   Politici și măsuri pentru promovarea NZEB

      În majoritatea statelor membre, a fost selectată o gamă largă de politici pentru a crește numărul de NZEB (de exemplu, sensibilizarea și informarea, educația și formarea, consolidarea reglementărilor în domeniul construcțiilor și certificatele de performanță energetică, preferate de: Austria, Belgia, Bulgaria, Croația, Cipru, Republica Cehă, Danemarca, Estonia, Finlanda, Franța, Germania, Ungaria, Irlanda, Italia, Letonia, Lituania, Malta, Polonia, Portugalia, Suedia, Slovenia, Regatul Unit). Cu toate acestea, uneori politicile par să fie destul de generale, vizând „toate clădirile”. Sprijinul specific al acestora pentru NZEB nu este întotdeauna suficient de explicit, nici în ce măsură acestea ar contribui, în practică, la îndeplinirea obiectivului NZEB într-o anumită țară. Prin urmare, se recomandă o legătură mai strânsă între politici, măsuri și NZEB.
      Pentru a facilita furnizarea acestor informații, Comisia a pus la dispoziția statelor membre un model neobligatoriu, a cărui utilizare este recomandată pentru a facilita comparabilitatea și analiza planurilor NZEB (34).
      4.4.   Sprijin pentru transformarea clădirilor existente în clădiri NZEB

      Cele mai bune practici care vizează transformarea parcului imobiliar existent pot varia de la sensibilizarea la tehnologie (35) la sisteme de stimulare pentru instrumentele financiare, mecanisme fiscale, instrumente economice, cum sunt sistemele de obligații de economisire a energiei, instrumente de piață, precum parteneriatele public-privat pentru a stimula renovarea clădirilor sau centre pentru soluții tip „ghișeu unic” oferind consiliere în domeniul reabilitării energetice (36).
      Abordarea adoptată de unele state membre, care asociază sprijinul financiar acordat pentru renovarea clădirilor cu obținerea unor clase de înaltă eficiență energetică echivalente cu NZEB, poate fi considerată o bună practică pentru a stimula transformarea clădirilor din parcurile imobiliare naționale în clădiri de nivel NZEB.
      În ultimul deceniu, majoritatea statelor membre au introdus măsuri vizând parcul imobiliar existent și noi perspective pe termen lung au fost recent definite în strategiile naționale de renovare elaborate în conformitate cu articolul 4 din Directiva privind eficiența energetică. Statele membre ar trebui să conceapă combinații coerente de instrumente de politică (pachete de politici), care să depindă numai în parte de bugetele publice.
      Pentru renovarea parcului imobiliar, sunt necesare, mai presus de orice, date fiabile pentru monitorizarea impactului politicilor, care să includă performanța energetică reală și mediul interior. În unele țări cu un potențial limitat de energie regenerabilă (de exemplu, nordul Europei), sunt necesare politici de sprijin pentru măsuri alternative (de exemplu, pentru biomasă). Adoptarea foilor de parcurs și a indicatorilor este, de asemenea, un instrument util pentru a răspunde unor nevoi specifice și pentru a monitoriza implementarea acestora. Statelor membre li se recomandă să își consolideze și să evalueze în continuare măsurile adoptate pentru a stimula renovările aprofundate și eficiente din punctul de vedere al costurilor în direcția NZEB.
      5.   SINTEZA RECOMANDĂRILOR

                  (1)

                  Principiile pentru NZEB reprezintă unul dintre pilonii directivei actuale și se preconizează că vor deveni standard pentru clădirile noi începând cu 2020. Statele membre sunt invitate să își intensifice eforturile în vederea punerii în aplicare integrale și a respectării dispozițiilor EPBD pentru a garanta că toate clădirile noi sunt clădiri NZEB la termenele-limită stabilite în directivă.

                  (2)

                  Statele membre sunt sfătuite să stabilească definiții naționale ale NZEB la un nivel suficient de ridicat de ambiție – nu mai jos de nivelul optim proiectat din punct de vedere al costurilor pentru cerințele minime – și să utilizeze sursele de energie regenerabilă într-un concept de proiectare integrat pentru acoperirea cerințelor scăzute de energie al clădirilor cu consum de energie aproape egal cu zero. Indicii de referință recomandați sunt indicați în secțiunea 4.1. Ar trebui asigurat un mediu interior corespunzător pentru a evita deteriorarea calității aerului din interior și a condițiilor de confort și sănătate în cadrul parcului imobiliar european.

                  (3)

                  Pentru a se asigura că noile clădiri vor fi NZEB până la sfârșitul anului 2020, statele membre ar trebui să evalueze cât mai curând posibil necesitatea adaptării practicilor existente. Este, de asemenea, de dorit ca statele membre să definească mecanismul care va fi utilizat pentru a monitoriza îndeplinirea obiectivelor NZEB și să ia în considerare posibilitatea de a institui sancțiuni diferențiate pentru clădirile noi după ce termenele-limită pentru NZEB au fost depășite.

                  (4)

                  Politicile și măsurile pentru promovarea NZEB ar trebui să fie mai specifice pentru a clarifica în ce măsură acestea contribuie la atingerea obiectivelor NZEB. Se recomandă o legătură mai strânsă între politici, măsuri și NZEB. Pentru a facilita furnizarea acestor informații, Comisia a pus la dispoziția statelor membre un model neobligatoriu, a cărui utilizare este recomandată pentru a facilita comparabilitatea și analiza planurilor.

                  (5)

                  Comisia recomandă statelor membre să accelereze progresul în elaborarea politicilor de sprijin în special în ceea ce privește renovarea parcului imobiliar existent în vederea atingerii nivelurilor NZEB. Statele membre ar trebui să conceapă combinații coerente de instrumente de politică (pachete de politici) pentru a asigura stabilitatea necesară pe termen lung a investitorilor în clădiri eficiente, inclusiv prin renovări aprofundate în direcția NZEB. Este recomandată colectarea de date fiabile pentru a monitoriza impactul politicilor, pentru a răspunde nevoilor specifice și pentru a monitoriza implementarea renovării parcului imobiliar.

         (1)  COM(2015) 80 final.

         (2)  Articolul 2 alineatul (4).

         (3)  Regulamentul delegat (UE) nr. 244/2012 al Comisiei din 16 ianuarie 2012 de completare a Directivei 2010/31/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind performanța energetică a clădirilor prin stabilirea unui cadru metodologic comparativ de calcul al nivelurilor optime, din punctul de vedere al costurilor, ale cerințelor minime de performanță energetică a clădirilor și a elementelor acestora (JO L 81, 21.3.2012, p. 18).

         (4)  Liniile directoare de stabilire a unui cadru metodologic pentru calculul nivelurilor de cost optime al cerințelor minime de performanță energetică (JO C 115, 19.4.2012, p. 1).

         (5)  A se vedea tabelul de la pagina 10 din liniile directoare.

         (6)  „Necesarul de energie”, „energia furnizată” și „energia primară netă” se interpretează în conformitate cu definițiile prevăzute în Regulamentul delegat (UE) nr. 244/2012 și în liniile sale directoare aferente.

         (7)  A se vedea, de exemplu, „Analysis of load match and grid interaction indicators in net zero energy buildings with simulated and monitored data”, Applied Energy, 31 decembrie 2014, paginile 119-131.

         (8)  Raportul JRC privind „Promovarea de clădiri sănătoase și eficiente din punct de vedere energetic în Uniunea Europeană”, 2016.

         (9)  A se vedea, de exemplu, „Predicted vs. actual energy performance of non-domestic buildings: Using post-occupancy evaluation data to reduce the performance gap”, Anna Carolina Menezes, Andrew Cripps, Dino Bouchlaghem & Richard Buswell (2012), Applied Energy, volumul 97, paginile 355-364, http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0306261911007811/

         (10)  Aceasta însemnând nivelul de performanță energetică care conduce la cel mai scăzut cost pe durata de viață estimată a clădirii.

         (11)  „Energia din surse regenerabile” înseamnă energia din surse regenerabile nefosile, și anume eoliană, solară, aerotermală, geotermală, hidrotermală și energia oceanelor, hidroelectrică, biomasa, gazul provenit din depozitele de deșeuri,gazul provenit de la stațiile de epurare a apei și biogazul.

         (12)  „Towards nearly zero-energy buildings – Definition on common principles under the EPBD” (http://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/nzeb_full_report.pdf), realizat de Ecofys pentru Comisia Europeană, DG Energie.

         (13)  Raport al Comisiei către Parlamentul European și Consiliu cu privire la progresele înregistrate de statele membre în atingerea nivelurilor optime din punctul de vedere al costurilor ale cerințelor minime în materie de performanță energetică.

         (14)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, 5.6.2009, p. 16).

         (15)  A se vedea articolul 13 alineatul (4) din Directiva RES.

         (16)  Cartea privind Acțiunea concertată EPBD III, 2016.

         (17)  În UE, sistemele de încălzire și răcire centralizate au un nivel de răspândire pe piață de aproximativ 10-13 % din energia furnizată în UE pentru încălzire/răcire.

         (18)  A se vedea nota de subsol 12.

         (19)  23 de state membre și una din regiunile Belgiei.

         (20)  În conformitate cu articolul 9 alineatul (3) litera (a).

         (21)  Articolul 28 alineatul (1) al doilea paragraf.

         (22)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).

         (23)  Lucrarea de standardizare în curs și proiecte precum proiectul GE2O (http://www.geoclusters.eu/) încearcă să depășească această limitare, recunoscând în același timp diferențele naturale cum sunt cele legate de climă.

         (24)  Modelarea căilor optime pentru a ajunge la NZEB pentru construcțiile noi în Europa, lucrare prezentată de Delia d'Agostino la conferința WSED din februarie 2016 (http://www.wsed.at/en/programme/young-researchers-conference-energy-efficiency-biomass/)

         (25)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52013DC0483R(01)&from=EN Acest raport cuprinde informații din toate statele membre cu excepția Greciei și Spaniei, care nu au trimis un plan național sau un model consolidat până la 18 septembrie 2014. Un tabel recapitulativ mai recent al definițiilor la nivel național ale NZEB este disponibil la: http://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-efficiency/buildings/nearly-zero-energy-buildings

         (26)  A se vedea informațiile cuprinse în raportul de sinteză al JRC privind planurile naționale pentru NZEB, 2016, Fișă informativă BPIE din ianuarie 2015 (http://bpie.eu/uploads/lib/document/attachment/128/BPIE_factsheet_nZEB_definitions_across_Europe.pdf) și informațiile actualizate publicate de Comisie în octombrie 2014 (https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Updated%20progress%20report%20NZEB.pdf)

         (27)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Updated%20progress%20report%20NZEB.pdf

         (28)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/RO/TXT/PDF/?uri=CELEX:52013DC0483R(01)&from=EN

         (29)  Raport de sinteză al JRC privind planurile naționale pentru NZEB, 2016, disponibil pe următorul site web: http://iet.jrc.ec.europa.eu/energyefficiency/publications/all

         (30)  A se vedea nota de subsol 24.

         (31)  Mandatul Comisiei M/480 pentru CEN privind elaborarea de standarde EPBD.

         (32)  În studiul „Towards nearly zero-energy buildings – Definition on common principles under the EPBD” ( http://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/nzeb_full_report.pdf), efectuat de Ecofys pentru Comisia Europeană, DG Energie:

                  —

                  Marea Mediterană este desemnată drept zona 1: Catania (altele: Atena, Larnaca, Luga, Sevilla, Palermo);

                  —

                  Zona oceanică desemnată drept zona 4: Paris (altele: Amsterdam, Berlin, Bruxelles, Copenhaga, Dublin, Londra, Macon, Nancy, Praga, Varșovia);

                  —

                  Zona continentală desemnată drept zona 3: Budapesta (altele: Bratislava, Ljubjana, Milano, Viena);

                  —

                  Zona nordică desemnată drept zona 5: Stockholm (Helsinki, Riga, Stockholm, Gdansk, Tovarene).

         (33)  Performanța energetică integrată a unei clădiri corespunde cuantumului net de energie primară necesar pentru a răspunde diferitelor necesități legate de utilizarea tipică și trebuie să reflecte necesitățile energetice pentru încălzire și răcire, pentru apa caldă de uz casnic și pentru instalațiile de iluminat integrate. Prin urmare, pe lângă calitatea izolației clădirii, într-o performanță integrată sunt luate în considerare instalațiile de încălzire, instalațiile de răcire, energia pentru ventilație, instalațiile de iluminat, poziția și orientarea clădirii, recuperarea căldurii, aportul solar de căldură și alte surse de energie regenerabilă.

         (34)  Formularele astfel cum au fost completate de către statele membre sunt disponibile pe site-ul web http://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-efficiency/buildings/nearly-zero-energy-buildings

         (35)  UE sprijină dezvoltarea tehnologică în cadrul programului Orizont 2020, în special prin parteneriatul public-privat privind clădirile eficiente din punct de vedere energetic – https://ec.europa.eu/research/industrial_technologies/energy-efficient-buildings_en.html

         (36)  A se vedea nota de subsol 22.


title: Recomandare de Decizie a Consiliului privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale, încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană

text:
                       COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                                       Bruxelles, 25.4.2007
                                                       COM(2007) 216 final

                                                       2007/0073 (CNS)

                                          Recomandare de

                                   DECIZIE A CONSILIULUI

     privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi
        cooperarea între administraţiile vamale, încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul
                    articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană

                                      (prezentată de Comisie)

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                                        EXPUNERE DE MOTIVE

     Actul de aderare a Bulgariei şi a României din 20051 a introdus un sistem simplificat pentru
     aderarea Bulgariei şi a României la convenţiile (şi protocoalele) încheiate de statele membre
     în temeiul articolului 34 din TUE (anterior articolul K.3 TUE) sau al articolului 293 CE. Într-
     adevăr nu mai este necesar, aşa cum era în trecut, să se negocieze şi să se încheie protocoale
     de aderare specifice la aceste convenţii (care ar fi implicat ratificarea de către cele 27 de
     state): articolul 3 alineatul (3) din act prevede că Bulgaria şi România aderă la aceste
     convenţii şi protocoale în temeiul Actului de aderare.

     Articolul 3 alineatele (3) şi (4) din Actul de aderare prevede că, în acest scop, Consiliul
     adoptă o decizie în vederea stabilirii datei la care aceste convenţii intră în vigoare pentru
     Bulgaria şi România şi a efectuării tuturor modificărilor necesare la aceste convenţii,
     modificări impuse de aderarea celor două noi state membre (care ar include, în orice situaţie,
     adoptarea convenţiilor în limbile bulgară şi română, astfel încât aceste versiuni să poată fi, „în
     mod egal autentice”). Consiliul acţionează la recomandarea Comisiei, după consultarea
     Parlamentului European.

     Anexa I la Actul de aderare prezintă lista celor şapte convenţii şi protocoale în cauză în
     domeniul justiţiei şi afacerilor interne.

     Lista include Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile
     vamale, încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind
     Uniunea Europeană.

     Prezenta recomandare a Comisiei pentru o decizie a Consiliului intenţionează să efectueze
     modificările necesare ca urmare a aderării Bulgariei şi a României la convenţiile şi
     protocoalele menţionate anterior, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Actul de
     aderare.

     1
            JO 2005, L 157, p. 203.

RO                                                   2                                                    RO
 ---pagebreak---                                                            2007/0073 (CNS)

                                            Recomandare de

                                      DECIZIE A CONSILIULUI

     privind aderarea Bulgariei şi a României la Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi
        cooperarea între administraţiile vamale, încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul
                    articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea Europeană

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană,

     având în vedere Tratatul de aderare a Republicii Bulgaria şi a României,

     având în vedere Actul de aderare a Bulgariei şi a României (denumit în continuare „Actul de
     aderare”), în special articolul 3 alineatul (4),

     având în vedere recomandarea Comisiei2,

     având în vedere avizul Parlamentului European3,

     întrucât:

     (1)    Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale,
            încheiată la 18 decembrie 1997 în temeiul articolului K.3 din Tratatul privind Uniunea
            Europeană (denumită în continuare „Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi
            cooperarea între administraţiile vamale”) a fost semnată la Bruxelles la 18 decembrie
            1997 şi va intra în vigoare în termen de 90 de zile de la notificarea de către statul care,
            fiind membru al Uniunii Europene în momentul adoptării de către Consiliu a actului
            de încheiere a prezentei convenţii, va fi ultimul care va îndeplini această formalitate.

     (2)    În conformitate cu articolul 32 alineatul (4) din Convenţia cu privire la asistenţa
            reciprocă şi cooperarea în administraţiile vamale, până la intrarea în vigoare a
            prezentei convenţii, fiecare stat membru poate, cu ocazia notificării menţionate la
            articolul 32 alineatul (2) din convenţie, sau la un moment ulterior, să declare că
            această convenţie îi este aplicabilă, în raporturile sale cu statele membre care au făcut
            aceeaşi declaraţie.

     (3)    Ca urmare a aderării la Uniunea Europeană, Republica Cehă, Estonia, Cipru, Letonia,
            Lituania, Ungaria, Polonia, Slovenia şi Slovacia şi-au depus instrumentele de aderare
            la Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile
            vamale;

     2
             JO C […], […], p. […].
     3
             JO C […], […], p. […].

RO                                                  3                                                     RO
 ---pagebreak---      (4)    Articolul 3 alineatul (3) din Actul de aderare prevede că Bulgaria şi România aderă la
            convenţiile şi protocoalele încheiate între statele membre, enumerate în anexa I la
            Actul de aderare, care include, printre altele, Convenţia cu privire la asistenţa
            reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale. Acestea urmează să intre în
            vigoare pentru Bulgaria şi România la o dată stabilită de Consiliu.

     (5)    În conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Actul de aderare Consiliul urmează să
            efectueze toate modificările necesare ca urmare a aderării la aceste convenţii şi
            protocoale,

     DECIDE:

                                                Articolul 1

     1.     Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale se
     modifică după cum urmează:

     Articolul 31 alineatul (1) cu privire la „sfera de aplicare teritorială” este înlocuit cu următorul
     text:

              1. „Prezenta convenţie se aplică teritoriilor statelor membre cuprinse în teritoriul
              vamal al Comunităţii /precum şi, pentru Republica Federală Germană, Insula
              Heligoland şi teritoriul Büsingen (în cadrul şi în conformitate cu Tratatul din 23
              noiembrie 1964 sau conform versiunii sale actuale, încheiat între Republica Federală
              Germania şi Confederaţia Elveţiană cu privire la includerea comunei Büsingen am
              Hochrhein în teritoriul vamal al Confederaţiei Elveţiene) şi, pentru Republica
              Italiană, municipalităţile Livigno şi Campione d'Italia, precum şi apelor teritoriale,
              apelor maritime interioare şi spaţiului aerian din teritoriile statelor membre.

                                                Articolul 2

     Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale, astfel
     cum este modificată de prezenta decizie intră în vigoare pentru Bulgaria şi România la data
     intrării în vigoare a convenţiei, fără a aduce atingere articolului 32 alineatul (4) din Convenţia
     cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale.

                                                Articolul 3

     Convenţia cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între administraţiile vamale redactată
     în limbile bulgară şi română şi anexată la prezenta decizie, este autentică în aceleaşi condiţii
     ca şi celelalte versiuni lingvistice ale Convenţiei cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea
     între administraţiile vamale.

                                                Articolul 4

     Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii
     Europene.

RO                                                   4                                                     RO
 ---pagebreak---      Adoptată la Bruxelles, […]

                                  Pentru Consiliu
                                  Preşedintele

RO                                  5               RO
 ---pagebreak---                                                 ANEXĂ

         Versiunea lingvistică a Convenţiei cu privire la asistenţa reciprocă şi cooperarea între
                          administraţiile vamale în limbile bulgară şi română

     .

RO                                                  6                                               RO


               20.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 188/1

         Recomandare privind un regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană
   (BCE/2014/13)
   (prezentată de Banca Centrală Europeană)
   (2014/C 188/01)
   EXPUNERE DE MOTIVE
   I.   INTRODUCERE

   La 23 noiembrie 1998, Consiliul Uniunii Europene a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului (1). În concordanță cu articolul 107 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene, BCE a transmis în trecut Consiliului Recomandarea BCE/1998/10 (2). Ulterior, BCE a mai transmis Recomandarea BCE/2008/9 (3) care a precedat adoptarea Regulamentului (CE) nr. 951/2009 al Consiliului (4). Prin urmare, este potrivit să se urmeze aceeași procedură, astfel cum este în prezent prevăzut în articolul 129 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și să se introducă modificările propuse pentru Regulamentul (CE) nr. 2533/98.
   II.   COMENTARII PE ARTICOLE

      Utilizarea informațiilor statistice pentru îndeplinirea funcțiilor de supraveghere

   În vederea minimizării sarcinii de raportare, și astfel încât colectarea datelor să trebuiască efectuată doar o dată, în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (d) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 băncile centrale naționale (BCN) sunt în prezent autorizate să folosească informații statistice confidențiale pentru îndeplinirea funcțiilor acestora în domeniul supravegherii. Ar trebui specificat faptul că BCE, căreia prin Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (5) i-au fost conferite atribuții specifice în domeniul supravegherii prudențiale a instituțiilor de credit, în mod asemănător cu BCN cărora le-au fost conferite atribuții specifice în domeniul supravegherii prudențiale, poate utiliza informații statistice confidențiale pentru îndeplinirea atribuțiilor respective.
   În același timp, ar trebui clarificat faptul că informațiile statistice confidențiale transmise între membrii SEBC și alte autorități din statele membre și Uniune responsabile cu (a) supravegherea instituțiilor, piețelor și infrastructurilor financiare, și (b) stabilitatea sistemului financiar, pot fi transmise și Mecanismului european de stabilitate (MES) pentru susținerea îndeplinirii atribuțiilor respective. Autoritățile pot include, printre altele, autoritățile competente responsabile cu supravegherea și supravegherea macroprudențială, autoritățile europene de supraveghere (6), Comitetul european pentru risc sistemic precum și autoritățile autorizate să efectueze rezoluția instituțiilor de credit.

      Recomandare privind un

         „REGULAMENT AL CONSILIULUI
         de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2533/98 al Consiliului privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană
         CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
         Având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 5.4,
         având în vedere recomandarea Băncii Centrale Europene,
         având în vedere avizul Parlamentului European,
         având în vedere avizul Comisiei,
         hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 129 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și articolul 41 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene,
         întrucât:

                     (1)

                     Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului (7) este o componentă cheie a cadrului juridic aflat la baza atribuțiilor de colectare a informațiilor statistice ale Băncii Centrale Europene (BCE) cu sprijinul băncilor centrale naționale. BCE s-a întemeiat în mod constant pe acest regulament pentru efectuarea și monitorizarea colectării coordonate a informațiilor statistice necesare pentru desfășurarea sarcinilor Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC), inclusiv sarcina de a contribui la buna desfășurare a politicilor urmărite de autoritățile competente în legătură cu supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și stabilitatea sistemului financiar, astfel cum este prevăzut la articolul 127 alineatul (5) din tratat.

                     (2)

                     Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (8) conferă BCE atribuții specifice în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și stabilitatea sistemului financiar în cadrul Uniunii și al statelor membre individuale.

                     (3)

                     Pentru a minimiza sarcina de raportare ce revine agenților raportori și pentru a permite efectuarea corespunzătoare a supravegherii instituțiilor, piețelor și infrastructurilor financiare conferite tuturor autorităților competente precum și efectuarea corespunzătoare a atribuțiilor conferite autorităților responsabile cu protecția stabilității sistemului financiar, este necesară modificarea Regulamentului (CE) nr. 2533/98 pentru a permite transmiterea și utilizarea informațiilor statistice colectate de SEBC între membrii SEBC și autoritățile relevante. Aceste autorități ar trebui să includă autoritățile competente responsabile cu supravegherea instituțiilor, piețelor și infrastructurilor financiare și supravegherea macroprudențială, autoritățile europene de supraveghere (9), Comitetul european pentru risc sistemic, precum și autoritățile autorizate să efectueze rezoluția instituțiilor de credit,

               ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
         Articolul 1
         Modificări specifice
         Articolul 8 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98 se modifică după cum urmează:

                     1.

                     la alineatul (1), litera (d) se înlocuiește cu următorul text și se adaugă litera (e):

                                 «(d)

                                 în ceea ce privește BCE și băncile centrale naționale, dacă respectivele informații statistice sunt utilizate în domeniul supravegherii prudențiale,

                                 (e)

                                 în ceea ce privește băncile centrale naționale în conformitate cu articolul 14.4 din Statut, pentru exercitarea altor funcții decât cele precizate în Statut.»;

                     2.

                     la alineatul (4), litera (a) se înlocuiește cu următorul text:

                                 «(a)

                                 în măsura și la nivelul de detaliu necesar pentru îndeplinirea misiunilor SEBC prevăzute în tratat sau a atribuțiilor din domeniul supravegherii prudențiale conferite membrilor SEBC; sau»;

                     3.

                     se adaugă următorul alineat (4a):

                                 «(4a)

                                 SEBC poate transmite informații statistice confidențiale autorităților sau organismelor statelor membre și Uniunii responsabile cu supravegherea instituțiilor, piețelor și infrastructurilor financiare sau cu stabilitatea sistemului financiar în conformitate cu legislația națională sau a Uniunii, precum și Mecanismului european de stabilitate (MES) în măsura și la nivelul de detaliu necesare pentru îndeplinirea atribuțiilor ce le revin. Orice transmitere ulterioară trebuie autorizată explicit de către membrul SEBC care a colectat respectivele informații statistice confidențiale.»

               Articolul 2
         Dispoziții finale
         Prezentul regulament intră în vigoare la [data].

            Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.”

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 21 martie 2014.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO L 318, 27.11.1998, p. 8).

      (2)  Recomandarea BCE/1998/10 privind un regulament (CE) al Consiliului privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO C 246, 6.8.1998, p. 12).

      (3)  Recomandarea BCE/2008/9 privind un regulament al Consiliului de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2533/98 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO C 251, 3.10.2008, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 951/2009 al Consiliului din 9 octombrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2533/98 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO L 269, 14.10.2009, p. 1).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

      (6)  Autoritățile europene de supraveghere sunt Autoritatea bancară europeană, Autoritatea europeană de asigurări și pensii ocupaționale și Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe.

      (7)  Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (JO L 318, 27.11.1998, p. 8).

      (8)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

      (9)  Autoritățile europene de supraveghere sunt Autoritatea bancară europeană, Autoritatea europeană de asigurări și pensii ocupaționale și Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe.


				|

		52012DC0302

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Bulgariei și care include avizul Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0302 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Bulgariei
și care include avizul Consiliului privind Programul de
convergență al Bulgariei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea
supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și
coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011
privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010,
Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o
nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și
creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe
coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe
domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al
Europei.
(2)       La 13 iulie 2010,
Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014)
și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind
orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor
membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pe 2011 al Bulgariei și a emis avizul cu privire la Programul
actualizat de convergență pentru perioada 2011-2014 al Bulgariei.
(4)       La 23 noiembrie 2011,
Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii,
marcând începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante
și integrată a politicilor, care se înscrie în Strategia Europa 2020.
La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[6],
în care a identificat Bulgaria ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să fie efectuată o analiză aprofundată.
(5)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării fiscale și a
acțiunilor de promovare a creșterii economice (în conformitate cu
concluziile Consiliului din 9 decembrie 2011 și ca urmare a
analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Consiliul European a
evidențiat că este necesar să se continue consolidarea
fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se
restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se
promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze
șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se
modernizeze administrația publică.
(6)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă
la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru
ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele lor naționale de reformă.
(7)       La 13 aprilie 2012,
Bulgaria și-a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015
și Programul național de reformă pe 2012. Pentru a se ține
seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost
evaluate în același timp. Comisia a examinat, de asemenea, în cadrul unei
analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din
Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Bulgaria este
afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat, în
analiza aprofundată[7]
pe care a realizat-o, că Bulgaria se confruntă cu dezechilibre
macroeconomice externe și interne, care nu sunt totuși excesive.
(8)       Conform primei
notificări din 2012 privind valorile deficitului și ale datoriei
efectuată de Bulgaria pentru perioada 2008-2011 în legătură cu
procedura aplicabilă deficitelor excesive, deficitul public s-a situat în 2011
sub valoarea de referință prevăzută în tratat, adică
sub 3 % din PIB. În plus, în previziunile sale din primăvara anului 2012,
Comisia estimează că deficitul public se va menține sub valoarea
de referință prevăzută în tratat și că va
scădea în perioada care face obiectul previziunilor. În
consecință și în conformitate cu prevederile Pactului de
stabilitate și de creștere, Comisia a adoptat, la 30 mai, o
recomandare de decizie a Consiliului de abrogare a deciziei privind
existența unui deficit excesiv în conformitate cu articolul 126
alineatul (12) din tratat.
(9)       Pe baza evaluării
Programului de convergență pe 2012 în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul este de
părere că scenariul macroeconomic care stă la baza
proiecțiilor bugetare din cadrul programului este optimist pentru perioada
2012-2013, în care se estimează o creștere anuală de 1,4 %
în 2012 și de 2,5 % în 2013. În previziunile sale din primăvara
anului 2012, Comisia pornește de la premisa unei creșteri a PIB-ului
de 0,5 % în 2012 și de 1,9 % în 2013. Odată corectat
deficitul excesiv din 2011, obiectivul strategiei bugetare conturate în program
constă în realizarea, până la sfârșitului perioadei acoperite de
program, a unei situații bugetare apropiate de echilibru, atât la nivel
structural, cât și în ceea ce privește bugetul general. Obiectivul
bugetar pe termen mediu, definit în termeni structurali, a fost ușor
revizuit de la un deficit de 0,6 % din PIB la un deficit de 0,5 % din
PIB. Noul obiectiv bugetar pe termen mediu reflectă în mod
corespunzător cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. Pe baza deficitului structural (recalculat)[8], Bulgaria
intenționează să își atingă obiectivul bugetar pe
termen mediu în cursul perioadei acoperite de program. Luându-se în considerare
anumite măsuri discreționare pe partea veniturilor, se
preconizează că rata de creștere a cheltuielilor publice va
respecta criteriul de referință privind cheltuielile, prevăzut
în Pactul de stabilitate și de creștere, în perioada 2012-2014,
însă nu și în 2015. Planul de consolidare bugetară este puternic
amenințat (i) de scăderea veniturilor, date fiind un scenariu
macroeconomic optimist și o economie a cărei creștere
prezintă o structură mai puțin generatoare de taxe și
impozite, și (ii) de existența unor ineficiențe în sectorul
public, în special în domeniul sănătății și în cel al
educației, ceea ce poate conduce la crearea unor presiuni considerabile
asupra cheltuielilor. Ponderea datoriei se situează sub 60 % din PIB
și, conform programului, se preconizează ca valoarea maximă a
acestei ponderi să se apropie de 20 % din PIB în 2012, pentru ca apoi
să scadă în cursul perioadei acoperite de program. Există o
marjă considerabilă de îmbunătățire a respectării
obligațiilor fiscale; dacă înregistrează progrese în acest
domeniu, Bulgaria ar putea cheltui mai mult pentru promovarea creșterii
economice. Cerința de a menține deficitul bugetar sub 2 %
și de a limita cheltuielile publice la 40 % din PIB a fost
adoptată sub formă de amendament la Legea organică a bugetului,
ceea ce a consolidat caracterul obligatoriu al cadrului bugetar și a
îmbunătățit previzibilitatea planificării bugetare.
Îmbunătățirea în continuare a conținutului cadrului bugetar
pe termen mediu și consolidarea raportării pe bază de
angajamente sunt însă în continuare marcate de provocări.
(10)     Guvernul bulgar a realizat
progrese considerabile în ceea ce privește anumite măsuri din cadrul
reformei sistemului de pensii, printre care se numără cele
referitoare la vârsta de pensionare pentru bărbați și femei
și la vechimea personalului din armată și poliție.
Inadecvarea pensiilor rămâne însă o provocare pe termen mediu.
Modificările nu prevăd demersuri în vederea alinierii vârstei legale
de pensionare pentru bărbați și femei. De asemenea, reducerea
opțiunilor de pensionare anticipată de care beneficiază
angajații nu este suficientă. Includerea în sistemul de pensii a
persoanelor care nu își plătesc contribuțiile, precum și
înăsprirea controalelor și a criteriilor de acordare a pensiilor de
invaliditate rămân provocări majore.
(11)     Printre statele membre ale UE,
Bulgaria are cel mai ridicat procentaj de persoane expuse riscului de lipsuri
materiale grave, principalele grupuri afectate fiind persoanele în vârstă
și copiii. Sunt necesare măsuri ample. Ar trebui să se acorde
prioritate măsurilor de eficientizare a transferurilor sociale. Numai
jumătate din populația romă activă din punct de vedere
economic este încadrată în muncă. De curând a fost adoptată
Strategia națională pentru integrarea romilor; aceasta vizează
îndepărtarea mai multor bariere, însă necesită un plan de
acțiune detaliat pentru a fi funcțională în perioada 20152020.
(12)     Criza a avut un impact
deosebit de puternic asupra lucrătorilor slab calificați (care
constituie aproape 70 % din șomeri) și a generat o creștere
semnificativă a șomajului în rândul tinerilor. Mai mult, începând cu 2009,
șomajul pe termen lung a prezentat un ritm de creștere cu mult mai
rapid decât în restul UE și a reflectat în principal o creștere a
inadecvării calificărilor și a dezechilibrelor geografice,
reducerea locurilor de muncă concentrându-se pe segmentul
lucrătorilor slab calificați. Pentru a se reduce munca fără
forme legale și pentru a se asigura faptul că lucrătorii slab
calificați nu sunt excluși de pe piața forței de
muncă, este necesar să se revizuiască sistemul de stabilire a
pragurilor minime de contribuții la asigurările sociale.
Măsurile întreprinse de guvern pentru înghețarea cheltuielilor
salariale în sectorul public în perioada 20102012 au constituit un
răspuns relevant și adecvat, contribuind, de asemenea, la apropierea
costurilor forței de muncă de nivelurile de productivitate. A fost
lansată o inițiativă națională pentru abordarea
cuprinzătoare a integrării tinerilor în piața forței de
muncă. Serviciile publice pentru ocuparea forței de muncă sunt
în continuare relativ precare, iar stagiile de formare a personalului, în
special a „mediatorilor pentru populația romă”, ar trebui
intensificate. Sunt necesare măsuri suplimentare pentru
îmbunătățirea serviciilor legate de activare, căutarea unui
loc de muncă, corelarea calificărilor, recalificare și servicii
personalizate pentru lucrătorii slab calificați.
(13)     Bulgaria are cea mai mare
proporție din UE în ceea ce privește persoanele cu rezultate slabe în
materie de citit și matematică, precum și în domeniul
științei (conform PISA 2009), ceea ce indică existența
unor obstacole structurale considerabile în calea asigurării unei
educații de calitate. Rezultatele slabe în domeniul educației sunt
legate de un acces redus al grupurilor defavorizate, în special al
populației rome, la educație, de un nivel insuficient de autonomie a
școlilor, de o lipsă a stimulentelor pentru obținerea unor
rezultate mai bune, de un sistem insuficient de evaluare națională
și de un nivel insuficient de responsabilitate. Progresele din
învățământul superior rămân foarte restrânse, chiar
dacă în ultimul timp s-au depus eforturi promițătoare.
Propunerile de modificări la Legea privind învățământul
superior trebuie să fie puse în aplicare cu o prioritate absolută, în
vederea promovării creșterii, și trebuie să fie
însoțite de un grad adecvat de guvernanță, investiții
și voință politică.
(14)     Bulgaria are un nivel
scăzut de cercetare și inovare. Este necesar să se intensifice
investițiile în domeniul cercetării și inovării, în vederea
realizării obiectivului pentru 2020, și să se stabilească o
strategie de inovare adecvată. Administrarea domeniului cercetării
și inovării este fragmentată în Bulgaria. Bulgaria trebuie
să își consolideze universitățile și să dezvolte
o strategie prin care să angajeze instituțiile de învățământ
superior în activități de inovare. Nu există cadre de încurajare
a colaborării dintre universități și sectorul privat, iar
fondurile ar trebui alocate în mod competitiv, pe bază de merite și
cu transparență. Întreprinderile nou înființate și
IMM-urile inovatoare care solicită o finanțare din partea
băncilor continuă să întâmpine obstacole. Instrumentele
financiare și garanțiile publice pentru întreprinderile noi și
inovatoare nu constituie un sprijin destul de eficace pentru IMM-uri în efortul
lor de a îndeplini cerințele pentru obținerea unor fonduri structurale
din partea UE și de a garanta cofinanțarea necesară prin
împrumuturi bancare.
(15)     În prezent, Bulgaria nu
dispune de o capacitate administrativă suficientă pentru a gestiona
și a menține în mod corespunzător proiectele de infrastructuri
rutiere, feroviare și hidraulice. Reforma administrativă s-a axat în
principal pe reducerea personalului din sectorul public, încercările de
eliminare a altor surse de ineficiență rămânând la un nivel
limitat. Gradul de utilizare a fondurilor UE rămâne scăzut, în ciuda
progreselor constante din ultimii doi ani. Principalele motive sunt
existența unor proceduri administrative complicate și
dificultățile întâmpinate de întreprinderi pentru garantarea
cofinanțării. Îmbunătățirea în continuare a mediului
de afaceri și de reglementare și realizarea de progrese pe calea
creșterii capacității administrative din sectorul public
constituie, la rândul lor, domenii marcate de provocări importante.
Punerea în aplicare a e-guvernării a fost amânată de mai multe ori.
Sistemul fiscal din Bulgaria se caracterizează printr-un nivel important
de evaziune fiscală și printr-o eficiență
administrativă redusă. Cheltuielile administrative pentru colectarea
taxelor și impozitelor sunt ridicate, iar întreprinderile alocă mult
timp pentru plata acestora.
(16)     Noua legislație privind
achizițiile publice constituie un pas important spre un sistem mai bun de
monitorizare, prevenire și sancționare a neregulilor. Aceste eforturi
trebuie completate pe două fronturi: (i) sancțiunile
prevăzute trebuie aplicate în mod eficient și
(ii) autorității pentru achiziții publice și
autorității de control în domeniul finanțelor publice trebuie
să le fie acordate competențe ex officio.
(17)     În ciuda reformelor lansate,
Bulgaria menține încă anumite restricții în ceea ce
privește accesul în sectoarele de rețea, cum ar fi transporturile,
telecomunicațiile și energia. Funcționarea piețelor de
furnizare a energiei atât cu ridicata, cât și cu amănuntul,
rămâne problematică. Printre aspectele deosebit de preocupante care necesită
îmbunătățiri se numără lipsa unor burse pentru energia
electrică și gazele naturale, inexistența unei piețe
funcționale de echilibrare, precum și tarifele reglementate pentru
consumatori. În plus, Bulgaria trebuie să asigure independența
legislativă a sistemului de transport al energiei electrice și al
gazelor naturale. Bulgaria este într-o mare măsură dependentă de
o singură rută de energie, iar piața sa internă a energiei
funcționează în mod necorespunzător, existând riscul unor
șocuri de aprovizionare semnificative. Măsurile existente prin care
se vizează găsirea unei soluții la dependența
energetică necesită îmbunătățiri. Până în
prezent, ritmul de realizare a unei noi infrastructuri de gaze naturale a fost
prea lent. Deși anumite reforme de dorit au fost adoptate oficial și
deși partea de energie regenerabilă a crescut în 2011, punerea în
aplicare a acestor reforme este în continuare nesatisfăcătoare, din
cauza sistemului de achiziții publice, a intruziunii intereselor private
în sfera publică și a gestionării ineficiente a întreprinderilor
de stat active în domeniul energetic.
(18)     Bulgaria și-a asumat o
serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Angajamentele respective,
precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011,
vizează îmbunătățirea sustenabilității
finanțelor publice, stimularea ocupării forței de muncă,
impulsionarea competitivității sectorului public și consolidarea
stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a
angajamentelor din cadrul Pactului euro plus, iar rezultatele acestei
evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.
(19)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Bulgariei, a evaluat programul de convergență și
programul național de reformă și a prezentat o analiză
aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța
acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică
sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea acestora cu normele
și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida
guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea
unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările (1) - (7) de mai jos.
(20)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al
Bulgariei, iar avizul său[9]
este reflectat îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos.
(21)     În lumina rezultatelor
analizei aprofundate realizate de Comisie și a acestei evaluări,
Consiliul a examinat Programul național de reformă pe 2012 al
Bulgariei și Programul de convergență al Bulgariei.
Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din
Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în
recomandările (3) și (5) de mai jos,
RECOMANDĂ ca Bulgaria să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           Să continue punerea în
aplicare a unor politici fiscale riguroase în vederea atingerii obiectivului
bugetar pe termen mediu până în 2012. În acest scop, să pună în
aplicare strategia bugetară prevăzută, asigurând respectarea
criteriului de referință privind cheltuielile, și să fie
pregătită să adopte măsuri suplimentare în cazul în care
riscurile aferente scenariului bugetar se materializează. Să își
intensifice eforturile în ceea ce privește sporirea calității
cheltuielilor publice, în special în domeniul educației și în cel al
sănătății, și să pună în aplicare o
strategie globală de respectare a obligațiilor fiscale pentru a
îmbunătăți veniturile fiscale și pentru a combate economia
subterană. Să îmbunătățească în continuare
conținutul cadrului bugetar pe termen mediu și calitatea sistemului
de raportare.
2.           Să întreprindă
măsuri pentru a reduce riscurile care amenință sustenabilitatea
sistemului de pensii și să depună mai multe eforturi în vederea
garantării unui nivel adecvat al pensiilor prin restrângerea accesului la
pensionare anticipată și prin alinierea vârstei legale de pensionare
a bărbaților și a femeilor care au contribuit la sistemul de
asigurări sociale de-a lungul întregii vieți profesionale. Să
introducă criterii și controale mai stricte în ceea ce privește
alocarea pensiilor de invaliditate.
3.           Să accelereze punerea în
aplicare a inițiativei naționale privind ocuparea forței de
muncă în rândul tinerilor. Să se asigure că pragurile minime ale
contribuțiilor la asigurările sociale nu descurajează munca
legală. Să își intensifice eforturile de îmbunătățire
a activității serviciului public pentru ocuparea forței de
muncă. Să combată sărăcia, să sporească
eficacitatea transferurilor sociale și accesul la servicii sociale de
calitate pentru copii și persoane în vârstă și să pună
în aplicare Strategia națională de integrare a romilor.
4.           Să accelereze reforma
actelor legislative relevante privind școlile și instituțiile de
învățământ superior, precum și măsurile de
însoțire, concentrându-se pe modernizarea programelor de studii, pe
îmbunătățirea formării profesorilor și pe asigurarea
accesului grupurilor defavorizate la educație. Să
îmbunătățească accesul la finanțare al
întreprinderilor nou înființate și al IMM-urilor, în special al celor
implicate în activități inovatoare.
5.           Să își intensifice
eforturile de consolidare a capacităților și de reformă în
administrație prin reducerea birocrației și a costurilor pentru
respectarea obligațiilor fiscale, precum și prin sporirea în
continuare a capacității de absorbție a fondurilor UE, în
special în domeniul transportului rutier și feroviar și în domeniul
gospodăririi apelor. Să mărească nivelul de calitate
și de independență al sistemului judiciar și să
accelereze introducerea e-guvernării. Să consolideze
capacitățile administrației publice în sectoarele-cheie din
domeniul transporturilor, precum și autoritățile de
reglementare.
6.           Să asigure punerea
judicioasă în aplicare a legislației privind achizițiile
publice. Să consolideze prevenirea neregulilor și să aplice în
mod eficient sancțiunile prevăzute în Legea privind achizițiile
publice și în Legea privind conflictul de interese.
7.           Să întreprindă
măsuri prin care să elimine obstacolele din calea
funcționării pieței, acordurile de profit garantat și
controlul prețurilor. Să asigure independența operatorilor
sistemelor de transport și de distribuție. Să finalizeze
organizarea pieței în special pentru bursele de energie și pentru
piețele de echilibrare. Să îmbunătățească
legăturile între rețelele de energie electrică și gaze
naturale, eficiența energetică și capacitatea de a face
față întreruperilor de furnizare.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997,
p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p 25.
[3]               COM(2012) 302 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047.
[5]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului
din 26 aprilie 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 151 final.
[8]               Soldul ajustat ciclic, din care se
deduc măsurile cu caracter excepțional și cele temporare,
recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din
program, folosind metodologia stabilită de comun acord.
[9]               Emis în temeiul articolului 9
alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.