title: Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021 care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2021

text:
               29.7.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/121

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 18 iunie 2021
      care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2021
      (2021/C 304/26)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      după consultarea Comitetului economic și financiar,
      întrucât:

                  (1)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, astfel cum se prevede la articolul 5 alineatul (1), articolul 6 alineatul (3), articolul 9 alineatul (1) și articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (2), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire severă a creșterii economice. În comunicarea respectivă, Comisia și-a exprimat opinia potrivit căreia condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale erau îndeplinite, având în vedere încetinirea severă preconizată a creșterii economice, rezultată în urma pandemiei de COVID-19. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu aprecierea Comisiei. Clauza derogatorie generală a acordat statelor membre flexibilitate bugetară pentru a le permite să facă față crizei provocate de pandemia de COVID-19. Aceasta a facilitat coordonarea politicilor bugetare într-o perioadă de încetinire severă a creșterii economice. Activarea clauzei permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu al fiecărui stat membru, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. La 17 septembrie 2020, în comunicarea sa privind Strategia anuală privind creșterea durabilă pentru 2021, Comisia a anunțat că clauza derogatorie generală va rămâne activă în 2021.

                  (2)

                  La 20 iulie 2020, Consiliul a adoptat o recomandare (3) („Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020”). Acesta a recomandat Slovaciei să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea ulterioară. De asemenea, acesta a recomandat Slovaciei să aplice, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile.

                  (3)

                  Recomandarea din 2021 a Consiliului privind politica economică a zonei euro indică faptul că politicile bugetare ar trebui să rămână expansioniste în toate statele membre ale zonei euro pe tot parcursul anului 2021 și că măsurile în materie de politici ar trebui să fie adaptate circumstanțelor specifice fiecărei țări și să fie prompte, temporare și specifice. Atunci când condițiile epidemiologice și economice vor permite acest lucru, măsurile de urgență ar trebui să fie eliminate treptat, combătând în același timp impactul crizei asupra societății și pieței muncii. Statele Membre ar trebui să se aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Statele membre ar trebui să continue reformele care consolidează acoperirea, caracterul adecvat și sustenabilitatea sistemelor de sănătate și de protecție socială pentru toți.

                  (4)

                  La 18 noiembrie 2020, Comisia a adoptat avizele privind proiectele de planuri bugetare pentru 2021 ale statelor membre din zona euro, pe baza unei evaluări calitative a măsurilor bugetare. Comisia a fost de părere că proiectul de plan bugetar al Slovaciei este în general aliniat recomandărilor privind politica bugetară stabilite în recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 și că majoritatea măsurilor incluse în proiectul de plan bugetar sprijină activitatea economică, pe fondul unei incertitudini considerabile. Cu toate acestea, unele măsuri nu au părut a fi temporare sau însoțite de măsuri compensatorii.

                  (5)

                  Instrumentul Next Generation EU, inclusiv Mecanismul de redresare și reziliență, va asigura o redresare sustenabilă, incluzivă și echitabilă. Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului (4), care a instituit Mecanismul de redresare și reziliență, a intrat în vigoare la 19 februarie 2021. Mecanismul de redresare și reziliență va oferi sprijin financiar pentru implementarea reformelor și a investițiilor, ceea ce va implica un impuls bugetar finanțat de Uniune. Acesta va contribui la redresarea economică și la implementarea unor reforme și investiții sustenabile și de stimulare a creșterii, în special pentru a promova tranziția verde și tranziția digitală, și va consolida reziliența și creșterea potențială a economiilor statelor membre. De asemenea, va ajuta finanțele publice să revină la poziții mai favorabile pe termen scurt și va contribui la consolidarea sustenabilității finanțelor publice și la creștere economică și la crearea de locuri de muncă pe termen mediu și lung.

                  (6)

                  La 3 martie 2021, Comisia a adoptat o comunicare prin care a oferit orientări de politică suplimentare pentru a facilita coordonarea politicilor bugetare și pregătirea programelor de stabilitate și de convergență ale statelor membre. Orientarea bugetară generală, luând în considerare bugetele naționale și Mecanismul de redresare și reziliență, ar trebui să rămână expansionistă în 2021 și 2022. În același timp, având în vedere așteptarea potrivit căreia activitatea economică se va normaliza treptat în a doua jumătate a anului 2021, politicile bugetare ale statelor membre ar trebui să devină mai diferențiate în 2022. Politicile bugetare ale statelor membre ar trebui să ia în considerare starea redresării, sustenabilitatea finanțelor publice și necesitatea de a reduce discrepanțele economice, sociale și teritoriale. Având în vedere necesitatea de a sprijini o redresare sustenabilă pentru Uniune, statele membre cu riscuri reduse în ceea ce privește sustenabilitatea ar trebui să își orienteze bugetele către menținerea unei politici bugetare expansioniste în 2022, ținând cont de impactul Mecanismului de redresare și reziliență. Statele membre cu niveluri ridicate ale datoriei ar trebui să urmeze politici bugetare prudente, păstrând în același timp investițiile finanțate la nivel național și utilizând granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență pentru a finanța proiecte de investiții suplimentare de înaltă calitate și reforme structurale. Pentru perioada de după 2022, politicile bugetare ar trebui să țină seama în continuare de forța redresării, de gradul de incertitudine economică și de considerațiile de sustenabilitate a finanțelor publice. Reorientarea politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, inclusiv prin eliminarea treptată a măsurilor de sprijin în timp util, va contribui la asigurarea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (7)

                  În comunicarea sa din 3 martie 2021, Comisia a exprimat, de asemenea, opinia conform căreia decizia privind dezactivarea sau aplicarea în continuare a clauzei derogatorii generale ar trebui luată ca o evaluare generală a stării economiei, un criteriu cantitativ cheie fiind nivelul activității economice din Uniune sau din zona euro, comparativ cu nivelurile anterioare crizei (finele anului 2019). Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2021, la 2 iunie 2021, Comisia a considerat că erau îndeplinite condițiile pentru continuarea aplicării clauzei derogatorii generale în 2022 și pentru dezactivarea acesteia începând cu 2023. Situațiile specifice fiecărei țări vor continua să fie luate în considerare după dezactivarea clauzei derogatorii generale.

                  (8)

                  La 12 mai 2021, Slovacia și-a prezentat programul de stabilitate pentru 2021 depășind termenul stabilit la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

                  (9)

                  În 2020, pe baza datelor validate de Eurostat, deficitul public al Slovaciei a fost de 6,2 % din produsul intern brut (PIB), în timp ce datoria publică a crescut la 60,6 % din PIB. Variația anuală a soldului bugetar primar a fost de -4,8 % din PIB, incluzând măsuri bugetare discreționare în valoare de 3,6 % din PIB în sprijinul economiei și funcționarea stabilizatorilor automați. De asemenea, Slovacia a furnizat întreprinderilor și gospodăriilor un sprijin sub formă de lichidități (precum garanții și amânări la plata impozitelor, care nu au un impact bugetar direct și imediat), estimat la 2,1 % din PIB. Comisia estimează că utilizarea reală a garanțiilor publice în 2020 este echivalentă cu aproximativ 1 % din PIB.

                  (10)

                  La 2 iunie 2021, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din tratat. Raportul respectiv analizează situația bugetară a Slovaciei, întrucât deficitul său public în 2020 a depășit valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat, în timp ce datoria sa publică a depășit valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat. Raportul a concluzionat că criteriul deficitului nu a fost îndeplinit, dar că criteriul datoriei a fost respectat.

                  (11)

                  Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare este realist în 2021 și 2022, dată fiind incertitudinea actuală. Potrivit previziunilor programului de stabilitate pentru 2021, PIB-ul real ar urma să crească cu 3,3 % în 2021 și cu 6,3 % în 2022. Prin comparație, previziunile Comisiei din primăvara anului 2021 estimează o redresare mai concentrată la începutul perioadei, creșterea PIB-ului real fiind estimată la 4,8 % în 2021 și la 5,2 % în 2022.

                  (12)

                  În programul său de stabilitate pentru 2021, guvernul planifică o creștere a deficitului public de la 6,2 % din PIB în 2020 la 9,9 % din PIB în 2021, în timp ce ponderea datoriei este planificată să crească la 64,1 % din PIB în 2021. Conform programului de stabilitate pentru 2021, se anticipează că, în 2021, variația soldului bugetar primar față de nivelul anterior crizei (2019) va atinge -4,0 % din PIB, reflectând măsurile bugetare discreționare de 2,3 % din PIB luate în sprijinul economiei și funcționarea stabilizatorilor automați. Ponderile planificate ale deficitului și datoriei sunt mai ridicate decât cele estimate de previziunile Comisiei din primăvara anului 2021. Comisia prognozează un deficit public de 6,5 % și o pondere a datoriei de 59,5 % în 2021. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2021 nu includ un provizion privind cheltuielile legate de pandemie de 2,4 puncte procentuale din PIB și creșterea cheltuielilor întreprinderilor de stat și ale Casei de Asigurări Sociale, ambele fiind incluse în deficitul public, deoarece nu erau disponibile informații la data-limită a previziunilor. Comisia prognozează venituri care sunt cu 0,2 puncte procentuale din PIB mai mari și cheltuieli cu 3,4 puncte procentuale mai mici decât în programul de stabilitate pentru 2021. Diferențele majore în ceea ce privește cheltuielile sunt atribuite consumului intermediar mai redus, plăților sociale mai reduse și subvențiilor mai mici estimate în previziunile Comisiei din primăvara anului 2021. Previziunea Comisiei referitoare la scăderea datoriei se explică în principal prin scăderea soldului primar (cu 3,6 puncte procentuale).

                  (13)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și la încetinirea creșterii economice provocată de aceasta, Slovacia a adoptat măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia de COVID-19 și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor celor mai afectate. Acest răspuns de politică puternic a amortizat contracția PIB-ului, fapt care, la rândul său, a diminuat creșterea deficitului public și a datoriei publice. Măsurile bugetare ar trebui să maximizeze sprijinul acordat redresării fără a anticipa traiectorii bugetare viitoare. Prin urmare, măsurile ar trebui să evite crearea unei presiuni permanente asupra finanțelor publice. Atunci când statele membre introduc măsuri permanente, ele ar trebui să le finanțeze în mod corespunzător pentru a asigura neutralitatea bugetară pe termen mediu. Măsurile luate de Slovacia în 2020 și în 2021 au fost în concordanță cu Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020. Cu toate acestea, unele dintre măsurile discreționare adoptate de guvern în perioada 2020-2021 nu par a fi temporare sau însoțite de măsuri compensatorii. Dincolo de orizontul previziunilor Comisiei din primăvara anului 2021, în 2023, impactul rămas cumulat al acestor măsuri fără caracter temporar este estimat, cu titlu preliminar, la aproximativ 1 % din PIB, constând în principal în reintroducerea bonusurilor de Crăciun, modificări ale schemei de sprijin pentru energia verde, remunerații mai mari pentru funcționarii din domeniul militar, o reducere a impozitului pe autovehicule, anularea taxei bancare, granturi acordate instituțiilor medicale și credite fiscale pentru copii. Aceste măsuri fără caracter temporar au fost compensate doar parțial de înghețarea pensiei minime și de creșterea cheltuielilor operaționale ale ministerelor.

                  (14)

                  Programul de stabilitate pentru 2021 nu include primirea de granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență în agregatele bugetare. Cu toate acestea, acesta estimează investiții și reforme finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență în valoare de 0,2 % din PIB în 2021, 1,1 % în 2022 și 1,3 % în 2023 și 2024 în scenariul macroeconomic pe care se întemeiază acesta. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2021 includ aceste granturi în proiecțiile bugetare.

                  (15)

                  Indicatorii de ajustare fiscală stabiliți în Regulamentul (CE) nr. 1466/97 trebuie luați în considerare în contextul circumstanțelor actuale. În primul rând, există un nivel considerabil de incertitudine în ceea ce privește estimările privind deviația PIB-ului. În al doilea rând, este necesar ca politica bugetară să fie pregătită să se adapteze rapid la evoluția pandemiei de COVID-19, trecând de la ajutorul de urgență la măsuri mai bine direcționate odată ce riscurile pentru sănătate se vor diminua. În al treilea rând, contextul actual se caracterizează printr-un răspuns semnificativ în materie de politici pentru sprijinirea activității economice. În prezența unor transferuri importante de la bugetul Uniunii (cum ar fi cele de la Mecanismul de redresare și reziliență), indicatorii stabiliți nu reflectă întregul impuls oferit economiei de politicile bugetare. Având în vedere toate acestea, soldul structural nu pare adecvat în circumstanțele actuale. La rândul său, criteriul de referință privind cheltuielile trebuie ajustat (5) și completat cu informații suplimentare pentru a evalua pe deplin orientarea politicii bugetare.

                  (16)

                  În mod similar abordării urmate în evaluarea proiectelor de planuri bugetare pentru 2021, măsurile de urgență temporare au fost excluse din totalul cheltuielilor. Aceste măsuri de urgență temporare legate de criză sprijină sistemele de sănătate și compensează lucrătorii și întreprinderile pentru pierderile de venituri cauzate de măsurile de izolare și de perturbările lanțului de aprovizionare; revocarea lor de către autoritățile publice depinde de revenirea la normalitate a situației economice și în materie de sănătate publică. Pentru a se evalua orientarea bugetară generală la momentul actual, în totalul cheltuielilor relevante ar trebui să fie incluse și transferurile considerabile de la bugetul Uniunii (cum ar fi cele de la Mecanismul de redresare și reziliență). Astfel, orientarea bugetară generală este măsurată prin variația cheltuielilor primare (fără măsurile discreționare pe partea de venituri și excluzând măsurile de urgență temporare legate de criză), inclusiv a cheltuielilor finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență și prin alte fonduri ale Uniunii. Trecând dincolo de orientarea bugetară generală, analiza își propune de asemenea să evalueze dacă politica bugetară națională este prudentă și dacă structura sa este favorabilă unei redresări sustenabile, în concordanță cu tranziția verde și cu tranziția digitală. Din acest motiv, se acordă o atenție deosebită evoluției cheltuielilor curente primare și a investițiilor finanțate la nivel național.

                  (17)

                  În programul de stabilitate pentru 2021, deficitul public al Slovaciei este planificat să scadă la 5,1 % din PIB în 2022, în principal ca urmare a întreruperii măsurilor de sprijin temporare adoptate în 2020 și în 2021. Ponderea datoriei publice este planificată să crească la 65,5 % din PIB în 2022. Aceste proiecții sunt mai mari decât cele cuprinse în previziunile Comisiei din primăvara anului 2021. Previziunile Comisiei estimează mai puține măsuri legate de pandemia de COVID-19 și prognozează o rată de utilizare mai rapidă a fondurilor Uniunii în 2022 în comparație cu programul de stabilitate pentru 2021. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2021 și pe baza metodologiei specifice care reflectă provocările sus-menționate, orientarea bugetară generală – care include impactul asupra cererii agregate în 2022 al investițiilor finanțate deopotrivă de la bugetul național și de la bugetul Uniunii, în special prin Mecanismul de redresare și reziliență – este estimată la +0,9 % din PIB (6). Contribuția pozitivă a cheltuielilor finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență și prin alte fonduri ale Uniunii se preconizează că va crește cu 0,8 puncte procentuale din PIB. Se preconizează că investițiile finanțate la nivel național vor furniza o contribuție restrictivă de 0,7 puncte procentuale din PIB (7). Se preconizează că cheltuielile curente primare finanțate la nivel național (fără măsurile discreționare privind veniturile) vor furniza o contribuție restrictivă de 1,1 puncte procentuale din PIB.

                  (18)

                  Calitatea măsurilor bugetare ale statelor membre pare a fi deosebit de importantă. Reformele structurale bugetare menite să îmbunătățească structura bugetelor naționale pot sprijini creșterea potențială, pot crea o marjă de manevră bugetară atât de necesară și pot contribui la asigurarea sustenabilității finanțelor publice pe termen lung, inclusiv având în vedere schimbările climatice și provocările în materie de sănătate. În ceea ce privește veniturile, criza provocată de pandemia de COVID-19 a consolidat importanța reformelor pentru asigurarea unor sisteme de venituri publice mai eficiente și mai echitabile. În ceea ce privește cheltuielile, criza a făcut să fie și mai important să se ridice nivelul și să se amelioreze calitatea investițiilor sustenabile și de stimulare a creșterii, într-un mod care să servească obiectivelor de consolidare a potențialului de creștere, a rezilienței economice și sociale și a dublei tranziții verzi și digitale. Planurile naționale de redresare și reziliență vor permite îmbunătățirea structurii bugetelor naționale.

                  (19)

                  Conform planurilor bugetare pe termen mediu ale programului de stabilitate pentru 2021, deficitul public este planificat să scadă de la 4,1 % din PIB în 2023 la 3,8 % din PIB în 2024. Prin urmare, deficitul public este planificat să depășească valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat pe durata programului de stabilitate pentru 2021. Pe baza programului de stabilitate pentru 2021, orientarea bugetară generală – care include impactul asupra cererii agregate al investițiilor finanțate deopotrivă de la bugetul național și de la bugetul Uniunii, în special prin Mecanismul de redresare și reziliență – este estimată, în medie, la 0,2 % din PIB în 2023 și în 2024. Contribuția pozitivă a cheltuielilor finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență și prin alte fonduri ale Uniunii se preconizează că va scădea cu 0,3 puncte procentuale din PIB. Se preconizează că investițiile finanțate la nivel național vor avea o contribuție neutră (8). Se preconizează că cheltuielile curente primare finanțate la nivel național (fără măsurile discreționare privind veniturile) vor furniza o contribuție restrictivă de 1,3 puncte procentuale din PIB. Estimarea actuală privind creșterea potențială nominală medie pe 10 ani este de 4½ % (9). Această estimare nu include însă impactul reformelor care fac parte din planul de redresare și reziliență și care ar putea, prin urmare, stimula creșterea potențială a Slovaciei.

                  (20)

                  Ponderea datoriei publice este planificată să crească de la 64,6 % din PIB în 2023 la 65,8 % din PIB în 2024. Se consideră că Slovacia se confruntă cu riscuri moderate în ceea ce privește sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu, conform celei mai recente analize a sustenabilității datoriei.

                  (21)

                  Având în vedere gradul de incertitudine încă extrem de ridicat, orientările în materie de politică bugetară ar trebui să rămână predominant calitative. În anul 2022 ar trebui furnizate orientări cuantificate mai precise pentru anii următori, dacă gradul de incertitudine va fi scăzut suficient până atunci.

                  (22)

                  Consiliul a evaluat programul de stabilitate pentru 2021 și măsurile luate de Slovacia ca urmare a Recomandării Consiliului din 20 iulie 2020,

            RECOMANDĂ CA SLOVACIA:

         1.

            În 2022, să mențină o orientare bugetară expansionistă, inclusiv impulsul oferit de Mecanismul de redresare și reziliență, și să păstreze investițiile finanțate la nivel național.

         2.

            Atunci când condițiile economice o vor permite, să aplice o politică bugetară vizând realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu și asigurarea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu. În același timp, să sporească investițiile pentru a stimula potențialul de creștere.

         3.

            Să acorde o atenție deosebită compoziției finanțelor publice, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli a bugetului, precum și calității măsurilor bugetare, pentru a asigura o redresare sustenabilă și favorabilă incluziunii. Să acorde prioritate investițiilor sustenabile și de stimulare a creșterii economice, în special investițiilor de sprijinire a tranziției verzi și a tranziției digitale. Să acorde prioritate reformelor structurale bugetare care vor contribui la finanțarea priorităților în materie de politici publice și la asigurarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, inclusiv, după caz, prin consolidarea acoperirii, a caracterului adecvat și a sustenabilității sistemelor de sănătate și de protecție socială pentru toți.

         Adoptată la Luxemburg, 18 iunie 2021.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. LEÃO

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (3)  Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind programul național de reformă al Slovaciei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2020 (JO C 282, 26.8.2020, p. 164).

         (4)  Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (JO L 57, 18.2.2021, p. 17).

         (5)  În special, echilibrarea investițiilor pe o perioadă de patru ani utilizată în criteriul de referință privind cheltuielile nu permite evaluarea corespunzătoare a sprijinului bugetar pentru redresare oferit de investițiile finanțate la nivel național.

         (6)  Un semn negativ al indicatorului corespunde unui excedent al creșterii cheltuielilor primare comparativ cu creșterea economică pe termen mediu, ceea ce indică o politică bugetară expansionistă.

         (7)  Se estimează că celelalte cheltuieli de capital finanțate la nivel național vor oferi o contribuție neutră.

         (8)  Se preconizează că alte cheltuieli de capital finanțate la nivel național vor furniza o contribuție expansionistă de 1,6 puncte procentuale din PIB.

         (9)  Estimare realizată de Comisie, în conformitate cu metodologia convenită de comun acord.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 6 mai 2021 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska (BCE/2021/22) 2021/C 187/01

text:
               17.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 187/1

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 6 mai 2021
      către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska
      (BCE/2021/22)
      (2021/C 187/01)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
      întrucât:

                  (1)

                  Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

                  (2)

                  În 2017, Národná banka Slovenska a selectat Deloitte Audit s.r.o. drept auditori externi pentru exercițiile financiare 2017-2020, cu opțiunea prelungirii acestui mandat pentru exercițiile financiare 2021-2023 (1).

                  (3)

                  Mandatul auditorilor externi actuali ai Národná banka Slovenska, Deloitte Audit s.r.o., a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2020, în conformitate cu Decizia (UE) 2017/1849 a Consiliului (2).

                  (4)

                  Národná banka Slovenska intenționează să prelungească mandatul acordat Deloitte Audit s.r.o. pentru exercițiul financiar 2021. Această prelungire este posibilă conform acordurilor contractuale dintre Národná banka Slovenska și Deloitte Audit s.r.o.,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Se recomandă desemnarea Deloitte Audit s.r.o. drept auditori externi ai Národná banka Slovenska pentru exercițiul financiar 2021.

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 6 mai 2021.

               Președintele BCE

            Christine LAGARDE

         (1)  Recomandarea Băncii Centrale Europene din 8 septembrie 2017 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Národná banka Slovenska (BCE/2017/27) (JO C 310, 19.9.2017, p. 1).

         (2)  Decizia (UE) 2017/1849 a Consiliului din 10 octombrie 2017 de modificare a Deciziei 1999/70/CE privind auditorii externi ai băncilor centrale naționale, în ceea ce privește auditorii externi ai Národná banka Slovenska (JO L 264, 13.10.2017, p. 5).


title: Recomandarea (UE) 2021/801 a Comisiei din 18 mai 2021 referitoare la tratamentul fiscal al pierderilor în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19

text:
               20.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 179/10

      RECOMANDAREA (UE) 2021/801 A COMISIEI
      din 18 mai 2021
      referitoare la tratamentul fiscal al pierderilor în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
      întrucât:

                  (1)

                  Epidemia de COVID-19 a determinat luarea unor măsuri fără precedent la nivel național și la nivelul Uniunii pentru a sprijini economia UE și a facilita redresarea acesteia. Majoritatea măsurilor de răspuns la criză pe termen scurt urmăresc să asigure un flux de lichidități suficient pentru întreprinderi.

                  (2)

                  În special întreprinderile mici și mijlocii (IMM-urile) (1) au fost grav afectate de măsurile de sănătate publică, deoarece aceste întreprinderi sunt adesea mai puțin capabile să absoarbă sau să finanțeze pierderile decât întreprinderile mai mari. De asemenea, este mai probabil ca IMM-urile să își desfășoare activitatea în sectoare economice care au fost nevoite să se închidă din cauza măsurilor de sănătate publică, cum ar fi hotelurile, restaurantele, cafenelele și barurile.

                  (3)

                  Multe jurisdicții au acționat rapid pentru a ușura sarcina fiscală imediată asupra întreprinderilor prin măsuri de sprijin adecvate, dintre care o parte considerabilă au fost supuse normelor Uniunii privind ajutoarele de stat, în special noului cadru temporar privind ajutoarele de stat (2). Deși cel mai frecvent tip de măsură fiscală menită să sporească fluxul de numerar al întreprinderilor a fost amânarea plății impozitelor, modificările dispozițiilor privind compensarea pierderilor au reprezentat, de asemenea, un important instrument de politică fiscală.

                  (4)

                  Statele membre permit, de obicei, trei modalități principale de tratare a pierderilor în scopuri fiscale. În mod normal, pierderile pot fi (a) utilizate în perioada contabilă curentă în care apar, astfel încât să nu fie datorat niciun impozit în acea perioadă. În plus, pierderile excedentare pot fi: (b) reportate și recuperate din profiturile viitoare disponibile pentru a reduce obligațiile fiscale; sau, în unele state membre, (c) recuperate din profiturile totale din exercițiul financiar precedent sau până la un anumit număr de exerciții precedente pentru a obține o rambursare a impozitului plătit anterior.

                  (5)

                  Ca măsură de politică, reportarea pierderilor (carry forward) este mai puțin utilă pentru a ajuta imediat întreprinderile aflate în dificultate, deoarece contribuabilul va obține beneficiul lichidității doar atunci când întreprinderile vor fi din nou profitabile și impozabile. Pierderile din exercițiile precedente pot fi utilizate în perioada contabilă curentă, dar acest lucru nu ar elibera lichidități, cu excepția cazului în care contribuabilul înregistrează un profit. Recuperarea pierderilor din profiturile impozabile obținute în anii anteriori (carry back) este mult mai valoroasă pentru întreprinderile afectate de criză, deoarece are ca rezultat o rambursare a impozitelor plătite în exercițiile financiare anterioare și oferă lichidități suplimentare întreprinderilor. Acest lucru ar fi avantajos îndeosebi pentru IMM-uri.

                  (6)

                  Sistemul carry back are avantajul de a aduce beneficii numai întreprinderilor care au fost profitabile în anii dinaintea pandemiei, ceea ce înseamnă că ar sprijini, în principiu, întreprinderile sănătoase. În practică, numai întreprinderile care au realizat profituri și au plătit impozite în anii anteriori anului 2020 vor fi în măsură să compenseze pierderile din 2020 și 2021 cu aceste impozite. Acest lucru asigură faptul că măsura vizează întreprinderile care suferă ca urmare directă a pandemiei și că banii publici nu sunt cheltuiți pentru a ajuta întreprinderile private care se confruntă cu dificultăți din motive care nu au legătură cu criza.

                  (7)

                  Pentru ca măsura să fie bine direcționată, statele membre care decid să permită recuperarea pierderilor din profiturile impozabile obținute într-o perioadă anterioară mai mare de un an ar trebui să limiteze acest lucru la întreprinderile care nu au înregistrat pierderi în anii precedenți. Prin urmare, dacă se permite recuperarea pierderilor din profiturile impozabile obținute într-o perioadă anterioară de doi sau trei ani, această măsură ar trebui să se aplice întreprinderilor care nu au înregistrat pierderi în 2019, 2018 sau 2017.

                  (8)

                  Costul acestor măsuri ar fi, în principal, o chestiune care ține de calendar: întreprinderile primesc banii acum, când au cea mai mare nevoie de ei, și nu vor trebui să aștepte până când vor fi în măsură să își utilizeze pierderile pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale viitoare. Statele membre vor renunța acum la veniturile fiscale, dar vor primi venituri fiscale în viitor de la întreprinderile care au rămas pe linia de plutire și vor redeveni profitabile. În plus, utilizarea sistemului carry back va reduce reportarea pierderilor existente în perioadele viitoare, ceea ce atenuează și mai mult impactul asupra veniturilor fiscale.

                  (9)

                  Unele state membre au introdus deja sau au anunțat măsuri care permit recuperarea pierderilor din profiturile impozabile obținute în anii anteriori pentru exercițiul financiar 2020, ceea ce le va permite contribuabililor să își recupereze pierderile fiscale din 2020 din profiturile realizate în exercițiile financiare anterioare.

                  (10)

                  Cu toate acestea, de obicei, statele membre aplică norme divergente pentru tratarea pierderilor, ceea ce creează adesea condiții de concurență inegale.

                  (11)

                  Această recomandare adresată statelor membre cu privire la tratamentul intern al pierderilor, pe baza celor mai bune practici, ar putea contribui la crearea unor condiții de concurență echitabile pentru întreprinderile din întreaga Uniune.

                  (12)

                  Această recomandare ar trebui să se aplice exercițiilor financiare 2020 și 2021, pentru a ajuta întreprinderile în timpul crizei provocate de pandemia de COVID-19.

                  (13)

                  Statele membre ar trebui să permită întreprinderilor să recupereze pierderile din profiturile impozabile obținute cel puțin în exercițiul financiar precedent, și anume în 2019. Cu toate acestea, pentru a le permite contribuabililor să își recupereze integral pierderile din impozitele plătite anterior, statele membre pot prelungi sistemul carry back până la ultimii trei ani, și anume până în 2017. În special întreprinderile de dimensiuni mai mici cu profituri mai reduse pot beneficia de această perioadă prelungită de carry back de până la trei ani.

                  (14)

                  Măsura ar trebui să fie limitată pentru a preveni impactul excesiv asupra bugetelor naționale. O limită de 3 milioane EUR pe exercițiu financiar în care s-au înregistrat pierderi ar oferi un sprijin valoros, în special întreprinderilor mai mici, asigurând în același timp faptul că toți contribuabilii beneficiază într-o anumită măsură.

                  (15)

                  Comisia reamintește că, atunci când statele membre introduc măsuri care îndeplinesc condițiile pentru a constitui ajutor de stat care nu este scutit de obligația de notificare, statele membre trebuie să notifice aceste măsuri Comisiei în conformitate cu procedurile general aplicabile ajutoarelor de stat,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      1.   OBIECT ȘI DOMENIU DE APLICARE

      Pentru a sprijini întreprinderile, având în vedere situația economică generată de pandemia de COVID-19, prezenta recomandare stabilește o abordare coordonată în ceea ce privește tratamentul pierderilor suferite de întreprinderi în exercițiile financiare 2020 și 2021.
      2.   TRATAMENTUL FISCAL AL PIERDERILOR

      Având în vedere circumstanțele economice excepționale din anii 2020 și 2021, ca urmare a pandemiei de COVID-19, statele membre ar trebui să permită întreprinderilor să recupereze pierderile din profiturile impozabile obținute cel puțin în exercițiul financiar precedent, și anume cel puțin în 2019.
      Statele membre pot prelungi această perioadă pentru a autoriza sistemul carry back până la ultimii trei ani, permițând astfel întreprinderilor să își recupereze pierderile aferente exercițiilor financiare 2020 și 2021 din profiturile deja impozitate în exercițiile financiare 2019, 2018 și 2017.
      Statele membre ar trebui să permită întreprinderilor să solicite imediat recuperarea pierderilor pe care estimează că le vor suferi în exercițiul financiar 2021 din profiturile impozabile obținute în anii anteriori, fără a fi nevoie să aștepte până la sfârșitul anului.
      3.   LIMITĂRI

      Pentru a limita impactul asupra bugetelor naționale, statele membre ar trebui să limiteze cuantumul pierderilor care urmează să fie recuperate din profiturile impozabile obținute în anii anteriori. Cuantumul maxim al pierderilor respective ar trebui să fie de 3 milioane EUR pe exercițiu financiar în care s-au înregistrat pierderi.
      Dacă statele membre permit sistemul carry back până în 2017, întreprinderile eligibile ar trebui să nu fi înregistrat pierderi în niciunul dintre exercițiile financiare 2019, 2018 și 2017.
      4.   MĂSURI ULTERIOARE

      Statele membre au obligația de a informa Comisia cu privire la măsurile luate ca urmare a prezentei recomandări, precum și cu privire la orice modificări aduse acestor măsuri.
      Statele membre sunt invitate să discute cu Comisia planurile lor privind recuperarea pierderilor din profiturile impozabile obținute în anii anteriori pentru întreprinderi.
      5.   DESTINATARI

      Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

         Adoptată la Bruxelles, 18 mai 2021.

               Pentru Comisie

            Paolo GENTILONI

               Membru al Comisiei

         (1)  Pentru o definiție a IMM-urilor, a se vedea Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definiția microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO L 124, 20.5.2003, p. 36).

         (2)  Comunicarea Comisiei – Cadru temporar pentru măsuri de ajutor de stat de sprijinire a economiei în contextul actualei epidemii de COVID-19 (JO C 91 I, 20.3.2020, p. 1), astfel cum a fost modificată prin Comunicările Comisiei C(2020) 2215 (JO C 112 I, 4.4.2020, p. 1), C(2020) 3156 (JO C 164, 13.5.2020, p. 3), C(2020) 4509 (JO C 218, 2.7.2020, p. 3), C(2020) 7127 (JO C 340, 13.10.2020, p. 1) și C(2021) 564 (JO C 34, 1.2.2021, p. 6).


title: Recomandarea (UE) 2021/816 a Consiliului din 20 mai 2021 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții

text:
               21.5.2021

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 182/1

      RECOMANDAREA (UE) 2021/816 A CONSILIULUI
      din 20 mai 2021
      de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 77 alineatul (2) literele (b) și (e) și articolul 292 prima și a doua teză,
      întrucât:

                  (1)

                  La 30 iunie 2020, Consiliul a adoptat Recomandarea (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (1).

                  (2)

                  La 2 februarie 2021, Consiliul a modificat Recomandarea (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (2), în scopul actualizării criteriilor utilizate pentru a evalua dacă călătoriile neesențiale din țări terțe sunt sigure și ar trebui să fie permise.

                  (3)

                  Aceeași modificare a introdus mecanisme de limitare a răspândirii variantelor care suscită îngrijorare ale virusului SARS-CoV-2 în zona UE+ (3).

                  (4)

                  Între timp, în zona UE+, precum și în multe alte regiuni și țări terțe au fost lansate campanii de vaccinare în masă împotriva virusului SARS-CoV-2.

                  (5)

                  La 17 martie 2021, Comisia a propus două regulamente (4) pentru crearea unor „adeverințe electronice verzi” menite să faciliteze libera circulație în condiții de siguranță în interiorul UE pe durata pandemiei de COVID-19. În interiorul UE, adeverința electronică verde va constitui dovada că deținătorul a fost vaccinat împotriva COVID-19, a primit un rezultat negativ la testul de depistare a infecției sau s-a vindecat de COVID-19. Statelor membre le revine în continuare responsabilitatea de a decide care restricții din domeniul sănătății publice pot fi eliminate pentru călători, dar ar trebui să aplice aceste derogări în mod nediscriminatoriu călătorilor care dețin o adeverință electronică verde.

                  (6)

                  Devin tot mai răspândite opiniile științifice și dovezile empirice care sprijină în mod consecvent ideea că vaccinarea contribuie la întreruperea lanțului de transmitere.

                  (7)

                  Aceste dovezi sugerează că s-ar putea renunța în condiții de siguranță la restricțiile de călătorie, în anumite cazuri, pentru persoanele care pot demonstra că li s-a administrat ultima doză recomandată a unui vaccin împotriva COVID-19 autorizat în UE în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (5) și că astfel de derogări de la aplicarea restricțiilor ar putea fi, de asemenea, justificate dacă o persoană a fost vaccinată cu un vaccin împotriva COVID-19 în cazul căruia s-a finalizat înscrierea pe lista OMS privind utilizările de urgență.

                  (8)

                  Copiii care, având în vedere vârsta lor, sunt excluși de la vaccinarea împotriva COVID-19 ar trebui să fie în măsură să călătorească împreună cu părinții vaccinați, cu condiția să fi avut un rezultat negativ la un test PCR pentru COVID-19 efectuat cu cel mult 72 de ore înainte de trecerea frontierei zonei UE+. În aceste cazuri, statele membre ar putea solicita efectuarea unor teste suplimentare după sosire.

                  (9)

                  Cu toate acestea, studiile privind măsura în care variantele care suscită îngrijorare eludează răspunsul imun indus de diferitele vaccinuri împotriva COVID-19 sunt încă puține sau chiar inexistente. Prin urmare, în conformitate cu abordarea precaută, ar trebui instituit un mecanism de activare a unei „frâne de urgență” pentru a permite statelor membre să adopte, în mod coordonat, măsuri urgente și limitate în timp pentru a reacționa rapid la apariția într-o anumită țară terță a unei variante care face obiectul unei atenții speciale, în special în cazul în care aceasta a fost desemnată de Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) ca variantă care suscită interes. Această frână de urgență ar trebui să permită luarea unor măsuri adecvate, constând inclusiv în limitarea intrărilor, pentru a împiedica importarea și răspândirea respectivei variante în zona UE+. Astfel de măsuri ar trebui să facă obiectul unei coordonări rapide în cadrul Consiliului, pentru a permite o abordare comună.

                  (10)

                  Progresele înregistrate în ceea ce privește vaccinarea populației unei țări terțe împotriva virusului ar trebui să fie luate în considerare atunci când se evaluează situația epidemiologică din țara respectivă.

                  (11)

                  Odată ce vor fi adoptate, regulamentele privind adeverința electronică verde vor furniza, prin intermediul unui act de punere în aplicare al Comisiei, temeiul pentru a considera adeverințele de vaccinare din țări terțe ca fiind echivalente cu adeverințele electronice verzi sau pentru a elibera astfel de adeverințe persoanelor care au fost vaccinate în țări terțe. Pentru a asigura o abordare coordonată la nivelul statelor membre și pentru a facilita deplasarea călătorilor din țări terțe în interiorul zonei UE+, ar trebui luate măsuri pentru a facilita recurgerea la aceste dispoziții. În acest scop, statele membre ar putea lua în considerare crearea unui portal unde persoanele cu reședința în afara zonei UE+ să poată solicita recunoașterea adeverinței lor de vaccinare eliberată de o țară terță ca dovadă fiabilă a vaccinării și/sau eliberarea unei „adeverințe electronice verzi”.

                  (12)

                  În cazul în care statele membre acceptă dovada vaccinării pentru a aplica derogarea de la restricțiile instituite în conformitate cu dreptul Uniunii pentru a limita răspândirea COVID-19, cum ar fi de la cerința ca persoanele în cauză să fie supuse carantinei/autoizolării sau să fie testate pentru depistarea infecției cu SARS-CoV-2, statele în cauză ar trebui, în principiu, să aplice, această derogare călătorilor care își au reședința într-o țară terță și cărora, cu cel puțin 14 zile înainte de intrarea în zona UE+, li s-a administrat ultima doză recomandată dintr-un vaccin împotriva COVID-19 care a fost autorizat în UE în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004. Statele membre ar putea decide, de asemenea, să aplice o derogare de la restricții pentru călătorii vaccinați cu un alt vaccin împotriva COVID-19 în cazul căruia s-a finalizat înscrierea pe lista OMS privind utilizările de urgență. Cu toate acestea, nu ar trebui să se aplice niciuna dintre aceste posibilități în cazul în care un stat membru a activat frâna de urgență. Până când regulamentele privind adeverința electronică verde sunt adoptate și devin aplicabile și până când Comisia adoptă un act de punere în aplicare pentru tratarea adeverințelor de vaccinare emise de țări terțe ca fiind echivalente cu adeverințele electronice verzi, statele membre ar trebui să poată accepta adeverințe ale țărilor terțe care conțin cel puțin setul minim de date în temeiul legislației naționale, ținând seama de capacitatea de a verifica autenticitatea, valabilitatea și integritatea adeverinței, precum și de a verifica dacă aceasta conține toate datele relevante.

                  (13)

                  În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la TFUE, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei recomandări, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică. Deoarece prezenta recomandare constituie o dezvoltare a acquis-ului Schengen, Danemarca decide, în conformitate cu articolul 4 din protocolul menționat, în termen de șase luni de la data la care Consiliul decide cu privire la prezenta recomandare, dacă o va pune în aplicare.

                  (14)

                  Prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen la care Irlanda nu participă, în conformitate cu Decizia 2002/192/CE a Consiliului (6). Prin urmare, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, aceasta nu este obligatorie pentru respectivul stat membru și nu i se aplică.

                  (15)

                  În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (7).

                  (16)

                  În ceea ce privește Elveția, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (8), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (9).

                  (17)

                  În ceea ce privește Liechtensteinul, prezenta recomandare constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, care intră sub incidența articolului 1 punctul A din Decizia 1999/437/CE (10), coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE (11).

                  (18)

                  Statutul juridic al prezentei recomandări, astfel cum este menționat în considerentele 13-17, nu aduce atingere necesității ca toate statele membre, în interesul bunei funcționări a spațiului Schengen, să decidă cu privire la eliminarea restricției asupra călătoriilor neesențiale către UE într-un mod coordonat,

            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
      Recomandarea (UE) 2020/912 se modifică după cum urmează:

                  1.

                  La punctul 2 primul paragraf, a cincea liniuță se înlocuiește cu următorul text:

                              „—

                              natura virusului prezent în țara respectivă, în special dacă au fost detectate variante ale virusului care suscită interesul sau îngrijorarea. Variantele care suscită interesul și variantele care suscită îngrijorarea sunt evaluate ca atare de Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC) pe baza unor elemente-cheie ale virusului, precum transmiterea, severitatea și capacitatea de a eluda răspunsul imun.”

                  2.

                  La punctul 2 al doilea paragraf, numărul „25” se înlocuiește cu „75”.
                  La punctul 2, al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
                  „Datele privind «rata de testare», «rata testelor pozitive», «varianta care suscită îngrijorarea și varianta care suscită interesul» ar trebui furnizate de Centrul European de Prevenire și Control al Bolilor (ECDC), pe baza informațiilor puse la dispoziția ECDC. Astfel de date ar putea fi completate de informații furnizate de delegațiile UE, de OMS și de alte centre de control al bolilor, atunci când acestea sunt disponibile, și pe baza listei de verificare anexate la comunicarea din 11 iunie 2020.”
                  La punctul 2 se adaugă un nou paragraf, al patrulea, cu următorul cuprins:
                  „Pe lângă informațiile menționate la punctul 2 primul paragraf, ECDC ar trebui să publice și să actualizeze periodic o hartă care să prezinte situația variantelor care suscită îngrijorarea și a variantelor care suscită interesul în țările terțe.”

                  3.

                  Punctul 6 se modifică după cum urmează:

                              (a)

                              după primul paragraf se adaugă următoarea teză:
                              „În plus, categoriilor specifice de călători care au o funcție esențială sau îndeplinesc o necesitate esențială, astfel cum sunt menționate în anexa II, ar trebui să li permită să efectueze călătorii esențiale.”;

                              (b)

                              paragraful al treilea anterior se elimină.

                  4.

                  După punctul 6 se introduce următorul punct nou 6a:

                              „6a.

                              Fără a aduce atingere punctului 6 literele (a) și (b), în cazul în care statele membre acceptă o dovadă a vaccinării pentru a aplica o derogare de la restricțiile de călătorie impuse pentru a limita răspândirea COVID-19, statele membre ar trebui, în principiu, să elimine restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE în ceea ce privește călătorii din țări terțe cărora, cu cel puțin 14 zile înainte de intrarea în zona UE+, li s-a administrat ultima doză recomandată dintr-un vaccin împotriva COVID-19 care a fost autorizat în UE în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004.
                              Statele membre ar putea să elimine restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și în ceea ce privește călătorii care, cu cel puțin 14 zile înainte de intrarea în zona UE+, au primit ultima doză recomandată dintr-un vaccin împotriva COVID-19 în cazul căruia s-a finalizat înscrierea pe lista OMS privind utilizările de urgență.
                              În acest scop, călătorii care doresc să efectueze o călătorie neesențială către un stat membru ar trebui să dețină o dovadă valabilă a vaccinării împotriva COVID-19. Statele membre ar putea accepta adeverințe de vaccinare emise de țări terțe care conțin cel puțin un set minim de date, cum ar fi datele de identificare a persoanei, tipul de vaccin și data administrării vaccinului, în conformitate cu legislația națională, ținând seama de necesitatea de a putea verifica autenticitatea, valabilitatea și integritatea adeverinței și de a putea verifica dacă aceasta conține toate datele relevante.
                              În cazul în care statele membre decid să elimine restricțiile pentru călătorii care dețin o dovadă valabilă a vaccinării împotriva COVID-19, statele membre ar trebui, de la caz la caz, să țină seama de reciprocitatea acordată zonei UE+.”

                  5.

                  La punctul 7, la începutul primei teze se introduc cuvintele „fără a aduce atingere punctului 6a”.
                  După punctul 7 al treilea paragraf se introduc următoarele paragrafe noi, care devin un nou punct 7a:
                  „În cazul în care situația epidemiologică a unei țări terțe sau a unei regiuni se agravează rapid și, în special, în cazul în care a fost detectată o variantă care suscită îngrijorare sau o variantă care suscită interesul, statele membre ar trebui să adopte, cu caracter excepțional, o restricție urgentă și temporară asupra tuturor călătoriilor către UE ale resortisanților țărilor terțe care au reședința în țara terță respectivă. Această restricție de călătorie nu ar trebui să se aplice persoanelor enumerate la punctul 6 literele (a) și (b) și călătorilor enumerați la punctul (i) și la punctele (iv)-(ix) din anexa II. Cu toate acestea, acești călători ar trebui să facă obiectul unor teste adecvate și regulate, inclusiv înaintea plecării, astfel cum se prevede la punctul 7, și să fie supuși autoizolării/carantinei chiar dacă, cu cel puțin 14 zile înainte de intrarea în zona UE+, au primit ultima doză recomandată din unul dintre vaccinurile împotriva COVID-19 autorizate în UE în temeiul Regulamentului (CE) nr. 726/2004 sau din unul dintre vaccinurile împotriva COVID-19 în cazul căruia s-a finalizat înscrierea pe lista OMS privind utilizările de urgență.
                  Atunci când un stat membru aplică astfel de restricții, statele membre reunite în cadrul structurilor Consiliului și în strânsă cooperare cu Comisia ar trebui să analizeze de urgență situația în mod coordonat. Aceste restricții ar trebui revizuite cel puțin o dată la două săptămâni, ținând seama de evoluția situației epidemiologice.”
                  Al patrulea și al cincilea paragraf de la punctul 7 sunt introduse după punctul 7a și devin primul și al doilea paragraf al unui nou punct 7b.

         Adoptată la Bruxelles, 20 mai 2021.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            A. SANTOS SILVA

         (1)  Recomandarea (UE) 2020/912 a Consiliului din 30 iunie 2020 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (JO L 208 I, 1.7.2020, p. 1).

         (2)  Recomandarea (UE) 2021/132 a Consiliului din 2 februarie 2021 de modificare a Recomandării (UE) 2020/912 privind restricția temporară asupra călătoriilor neesențiale către UE și posibila eliminare a acestei restricții (JO L 41, 4.2.2021, p. 1).

         (3)  „Zona UE+” cuprinde toate statele membre ale spațiului Schengen (inclusiv Bulgaria, Croația, Cipru și România), precum și cele patru țări asociate spațiului Schengen. Include, de asemenea, Irlanda, în cazul în care aceasta decide să se alinieze la măsurile respective.

         (4)  Propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind un cadru pentru eliberarea, verificarea și acceptarea adeverințelor interoperabile de vaccinare, de testare și de vindecare în vederea facilitării liberei circulații în timpul pandemiei de COVID-19 (adeverința electronică verde), COM(2021) 130 final, și propunerea de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind un cadru pentru eliberarea, verificarea și acceptarea adeverințelor interoperabile de vaccinare, de testare și de vindecare destinate resortisanților țărilor terțe a căror ședere sau reședință pe teritoriul statelor membre ale UE este legală în timpul pandemiei de COVID-19 (adeverința electronică verde), COM(2021) 140 final.

         (5)  Regulamentul (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 de stabilire a procedurilor la nivelul Uniunii privind autorizarea și supravegherea medicamentelor de uz uman și veterinar și de instituire a unei Agenții Europene pentru Medicamente (JO L 136, 30.4.2004, p. 1).

         (6)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind cererea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

         (7)  JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

         (8)  JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

         (9)  Decizia 2008/146/CE a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 1).

         (10)  JO L 160, 18.6.2011, p. 21.

         (11)  Decizia 2011/350/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația persoanelor (JO L 160, 18.6.2011, p. 19).