               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Într-o lume globalizată, în care infracțiunile grave și terorismul au un caracter transnațional și polivalent din ce în ce mai pronunțat, autoritățile de aplicare a legii ar trebui să dispună de toate mijloacele necesare pentru a coopera cu partenerii externi în vederea asigurării securității cetățenilor din țările lor. Prin urmare, Europol ar trebui să fie în măsură să facă schimb de date cu caracter personal cu autoritățile de aplicare a legii din țările terțe în măsura în care este necesar în vederea îndeplinirii sarcinilor sale.

               De la intrarea în vigoare la 1 mai 2017 a Regulamentului 2016/794
                  1
                și în temeiul tratatului, Comisia este responsabilă, în numele Uniunii, de negocierea acordurilor internaționale cu țările terțe privind schimbul de date cu caracter personal cu Europol
                  2
               . În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

               Având în vedere strategia politică, astfel cum este conturată în Agenda europeană privind securitatea
                  3
               , în concluziile Consiliului
                  4
                și în Strategia globală
                  5
               , nevoile operaționale ale autorităților de aplicare a legii din întreaga UE și avantajele potențiale ale unei cooperări mai strânse în acest domeniu, Comisia consideră că este necesar să se înceapă în termen scurt negocieri cu opt țări menționate în Al unsprezecelea raport privind progresele înregistrate către o uniune a securității efectivă și reală
                  6
               .

               În evaluarea sa privind țările prioritare, Comisia a ținut seama de necesitățile operaționale ale Europol. Strategia Europol pentru perioada 2016-2020 identifică regiunea mediteraneeană ca prioritară pentru încheierea de parteneriate consolidate
                  7
               . Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020 subliniază, de asemenea, necesitatea unei cooperări mai strânse între Europol și țările din Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) din cauza amenințării teroriste și a provocărilor actuale legate de migrație
                  8
               .

               Nu există acorduri în vigoare între Europol și țările din această regiune. Cu toate acestea, cooperarea Tunisiei în cadrul Interpolului demonstrează disponibilitatea țării de a face schimb de informații cu partenerii săi din domeniul aplicării legii.

               Prezenta recomandare se referă în mod specific la negocierile cu Tunisia, deși cooperarea cu oricare țară MENA trebuie privită în contextul întregii regiuni. Instabilitatea actuală din regiune, în special conflictul prelungit din Libia, reprezintă o importantă amenințare la adresa securității pe termen lung a UE, care trebuie abordată de urgență. Acest lucru privește atât combaterea eficace a terorismului și a criminalității organizate aferente
                  9
               , precum și provocările legate de migrație, cum ar fi facilitarea migrației neregulamentare și traficul de ființe umane. Cooperarea cu autoritățile locale de aplicare a legii este esențială pentru abordarea acestor provocări.

               Pe baza dialogurilor tehnice în scopul definirii acțiunilor comune pentru îmbunătățirea schimbului de informații și a acțiunilor operaționale comune ale autorităților de aplicare a legii în vederea combaterii traficului de arme de foc, UE a convenit deja cu Tunisia o listă de acțiuni pentru consolidarea cooperării la nivelul agențiilor de aplicare a legii relevante, acordarea de asistență pentru consolidarea capacităților în cadrul programelor regionale și/sau bilaterale relevante și dezvoltarea acțiunilor operaționale într-un cadru stabilit de comun acord
                  10
               . Această cooperare nu include totuși transferul de date cu caracter personal.

               Contextul politic

               Relațiile dintre UE și Tunisia datează din 1976 și au beneficiat de un impuls semnificativ prin semnarea de către cele două părți, în 1995, a unui acord de asociere care a deschis calea pentru două decenii de relații economice și comerciale reciproc avantajoase.

               Sprijinul acordat de UE poporului tunisian acoperă numeroase domenii de politică, inclusiv sprijinirea procesului electoral, promovarea drepturilor omului, sprijinirea reformelor democratice și socioeconomice, îmbunătățirea securității și consolidarea societății civile. În contextul revizuirii politicii europene de vecinătate (PEV), au fost identificate trei domenii suplimentare de cooperare: 1) dezvoltarea economică drept factor de stabilizare; 2) dimensiunea securității și 3) migrația și mobilitatea
                  11
               . De asemenea, UE a oferit Tunisiei legături mai strânse la toate nivelurile, prin intensificarea integrării economice și comerciale și prin intermediul unui parteneriat pentru mobilitate. În 2012, Tunisia și UE au convenit un „parteneriat privilegiat” în materie de consolidare a relațiilor și de integrare
                  12
               .

               UE s-a angajat să consolideze punerea în aplicare a cooperării sale extinse cu Tunisia în sectorul securității, în ceea ce privește combaterea terorismului și prevenirea radicalizării violente și a extremismului violent
                  13
               , inclusiv prin consolidarea cooperării Tunisiei cu agențiile și organismele relevante ale UE, inclusiv cu Europol
                  14
               . Ca răspuns, Tunisia a acordat o mare prioritate prevenirii radicalizării și combaterii terorismului
                  15
               , fiind sprijinită, printre altele, de Rețeaua europeană pentru sensibilizarea publicului cu privire la radicalizare
                  16
               .

               UE și Tunisia sunt în curs de a conveni noile lor priorități strategice, în urma discuțiilor din cadrul Consiliului de asociere UE-Tunisia din 11 mai 2017. Cu ocazia acestei reuniuni, ambele părți au evidențiat progresele înregistrate în cooperarea lor bilaterală în domeniul securității și al combaterii terorismului, luând notă cu satisfacție de îmbunătățirea semnificativă a situației în materie de securitate din Tunisia, în special datorită eforturilor depuse de forțele de securitate naționale.

               A doua sesiune a Dialogului la nivel înalt privind securitatea, organizată la Bruxelles la 19 ianuarie 2017, a reflectat voința comună de intensificare a cooperării în acest domeniu, promovând, în același timp, respectarea deplină a statului de drept, a drepturilor omului și a libertăților fundamentale
                  17
               .

               Un dialog privind combaterea terorismului și securitatea este deja în curs de desfășurare cu Tunisia, iar planul de acțiune vizează cooperarea în materie de aplicare a legii și face referire la un viitor acord de cooperare cu Europol. Concluziile reuniunii din 19 ianuarie au inclus cooperarea dintre Europol și autoritățile tunisiene în cadrul priorităților în materie de cooperare între UE și Tunisia.

               Nevoile operaționale

               Pe baza informațiilor prezentate în SOCTA 2017
                  18
                și TE-SAT 2017
                  19
               , a discuțiilor menționate mai sus, precum și, printre altele, a cunoștințelor de specialitate interne ale Europol, cooperarea cu Tunisia este necesară în special pentru combaterea următoarelor fenomenele infracționale:

               Terorismul: Grupurile teroriste care operează în regiune și la nivel transfrontalier (inclusiv în Libia și regiunea Sahel) reprezintă o amenințare pentru Tunisia și UE, care au fost ambele vizate de atacuri teroriste.

               Pe lângă obținerea unei imagini de ansamblu mai precise a amenințărilor și identificarea noilor tendințe, este necesară o cooperare mai strânsă, inclusiv schimbul de date cu caracter personal, pentru abordarea fenomenului luptătorilor teroriști străini (inclusiv cu privire la suspecții cu dublă cetățenie sau drept de ședere legală), precum și pentru identificarea, prevenirea și urmărirea penală în mod eficace a deplasărilor în scopuri teroriste (inclusiv eventuala infiltrare a fluxurilor de migrație), a utilizării abuzive a internetului în scopuri teroriste, a finanțării terorismului, precum și a legăturilor cu criminalitatea organizată.

               Traficul de arme de foc a crescut considerabil în regiune ca urmare a conflictelor prelungite din Libia. Rutele de trafic prin Tunisia din Libia și regiunea Sahel reprezintă o problemă gravă.

               UE și Tunisia au stabilit mecanisme de cooperare privind armele de foc și au convenit asupra unui program de lucru, inclusiv asupra formării și a consolidării capacităților. Pe măsură ce cooperarea se intensifică, nevoia de a îmbunătăți schimbul de informații și efectuarea de investigații ulterioare devine tot mai presantă.

               Traficul de droguri: Orientul Mijlociu și Africa de Nord (MENA) reprezintă o sursă majoră și un punct de tranzit important pentru drogurile ilicite, acestea înregistrând de asemenea un număr semnificativ de consumatori de astfel de droguri. Având o bază constantă de clienți în partea de nord, ruta de trafic din regiunea Sahel la sud și fiind traversată de la est la vest de ruta heroinei, regiunea influențează și este totodată influențată în mod negativ de abuzul și producția de substanțe ilicite.

               Tunisia pare să fie o țară de tranzit importantă pentru cocaina provenită din America Latină care se îndreaptă spre Europa. Autoritățile tunisiene au realizat un număr fără precedent de confiscări de cocaină din America de Sud, iar Tunisia pare să fie atât o țară de tranzit, cât și o țară de destinație pentru cocaină. În 2016, în cadrul programului „Ruta cocainei” (componenta AIRCOP), finanțat de UE, a fost instituit în Tunisia un grup operativ de interceptare în aeroporturi (Joint Airport Interdiction Task Force - JAITF).

               Activitățile organizate de introducere ilegală de migranți au crescut semnificativ în 2017, rețelele organizate fiind utilizate în special de resortisanți tunisieni pentru a-și facilita migrația neregulamentară către UE. Guvernul tunisian a înregistrat o serie de succese în abordarea acestei amenințări tot mai mari, însă furnizarea în continuare a unui sprijin de specialitate de către Europol ar consolida capacitățile guvernului și ar îmbunătăți schimbul de informații. Cooperarea cu autoritățile tunisiene va fi, de asemenea, relevantă pentru combaterea fraudării documentelor, un domeniu al criminalității care are legătură cu introducerea ilegală de migranți.

               2.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

               Regulamentul (UE) 2016/794 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) stabilește un cadru legal pentru Europol, în special obiectivele, sarcinile, sfera de competență, garanțiile privind protecția datelor și modalitățile de cooperare cu partenerii săi externi.

               Prezenta recomandare este conformă cu dispozițiile Regulamentului privind Europol.

               Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului acord de către Comisie în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               În conformitate cu articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Comisia este desemnată ca negociator din partea Uniunii al acordului dintre Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului
                  20
                a fost adoptat la 11 mai 2016 și se aplică de la 1 mai 2017.

               (2)Regulamentul menționat, în special articolul 25, stabilește normele pentru transferul de date cu caracter personal de la Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) către țări terțe și organizații internaționale. Europol poate transfera date cu caracter personal către o autoritate a unei țări terțe pe baza unui acord internațional încheiat între Uniune și țara terță respectivă în temeiul articolului 218 din TFUE care prevede garanții adecvate în ceea ce privește protecția vieții private și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (3)Ar trebui deschise negocieri în vederea încheierii unui astfel de acord între Uniunea Europeană și Tunisia.

               (4)Acordul ar trebui să respecte drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la viață privată și de familie, recunoscut la articolul 7 din cartă, dreptul la protecția datelor cu caracter personal, recunoscut la articolul 8 din cartă și dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, recunoscut la articolul 47 din cartă. Acordul ar trebui să se aplice în conformitate cu aceste drepturi și principii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un acord între Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară în consultare cu [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016, JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

                     (2)

                        În măsura în care este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor sale, Europol poate stabili și întreține relații de cooperare cu parteneri externi prin acorduri de lucru și administrative care nu pot constitui în sine un temei juridic pentru schimbul de date cu caracter personal.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        Documentul 10384/17 al Consiliului, 19 iunie 2017.

                     (5)

                        Viziune comună, acțiuni comune: O Europă mai puternică – O strategie globală pentru politica externă și de securitate a Uniunii Europene,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        Strategia Europol pentru perioada 2016-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 1 decembrie 2015,
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (8)

                        Strategia externă a Europol pentru perioada 2017-2020, adoptată de consiliul de administrație al Europol la 13 decembrie 2016, EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Potrivit Europol, infracțiunile relevante de criminalitate organizată din regiune includ traficul ilicit de arme de foc, traficul de droguri, infracțiunile financiare, inclusiv spălarea banilor și criminalitatea informatică.

                     (10)

                        Mai multe inițiative în acest sens au fost incluse în prioritatea legată de armele de foc din cadrul ciclului de politici ale UE privind criminalitatea gravă și organizată, precum și în Comunicarea Comisiei către Parlamentul European și Consiliu intitulată „Punerea în aplicare a Agendei europene privind securitatea: planul de acțiune al UE împotriva traficului și utilizării ilegale de arme de foc și explozivi”, 2.12.2015, COM(2015) 624 final.

                     (11)

                        Acești piloni îi completează pe cei identificați deja în 2003, când a fost lansată prima PEV (buna guvernanță, democrația, statul de drept și drepturile omului). https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        SEAE „Relations Tunisie-Union européenne: Un partenariat privilégié. Plan d'Action 2013-2017 (Relațiile dintre Tunisia și Uniunea Europeană: un parteneriat privilegiat. Planul de acțiune 2013-2017).
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        Concluziile Consiliului din 17 octombrie 2016, 13056/16.

                     (14)

                        „Consolidarea sprijinului acordat de UE Tunisiei”, JOIN(2016) 47 final.

                     (15)

                        Tunisia a înființat în decembrie 2016 o platformă interministerială denumită „Platforma pentru un discurs alternativ și combaterea extremismului violent”.

                     (16)

                        Rețeaua europeană pentru sensibilizarea publicului cu privire la radicalizare (RAN) reunește practicieni din întreaga Europă care desfășoară activități de prevenire a radicalizării. Aceasta a organizat în Tunisia un seminar privind radicalizarea în decembrie 2016.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                   /

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (20)

                        Regulamentul (UE) 2016/794 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 mai 2016 privind Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și de înlocuire și de abrogare a Deciziilor 2009/371/JAI, 2009/934/JAI, 2009/935/JAI, 2009/936/JAI și 2009/968/JAI ale Consiliului (JO L 135, 24.5.2016, p. 53).

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               ANEXĂ

               Directive de negociere pentru încheierea unui acord între Uniunea Europeană și Tunisia privind schimbul de date cu caracter personal între Agenția Uniunii Europene pentru Cooperare în Materie de Aplicare a Legii (Europol) și autoritățile tunisiene competente pentru combaterea criminalității grave și a terorismului

               În cursul negocierilor, Comisia ar trebui să urmărească îndeplinirea obiectivelor prezentate în detaliu mai jos.

               (1)Obiectivul acordului trebuie să fie furnizarea unui temei juridic pentru transferul de date cu caracter personal între Europol și autoritățile competente din Tunisia, pentru a sprijini și a consolida măsurile luate de autoritățile competente din această țară și din statele membre, precum și cooperarea reciprocă dintre acestea în vederea prevenirii și combaterii formelor grave de criminalitate transnațională și a terorismului, asigurând în același timp garanții adecvate privind protecția vieții private, a datelor cu caracter personal și a drepturilor și libertăților fundamentale ale persoanelor.

               (2)Pentru a garanta limitarea scopului, cooperarea în temeiul acordului trebuie să se refere numai la infracțiuni și infracțiuni conexe care intră în sfera de competență a Europol în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (UE) 2016/794 (denumite în continuare, împreună, „infracțiuni”). În special, cooperarea ar trebui să aibă drept obiectiv combaterea terorismului și prevenirea radicalizării, anihilarea criminalității organizate, în special a traficului ilicit de arme de foc, a traficului de droguri și a introducerii ilegale de migranți, precum și combaterea criminalității informatice.

               (3)Acordul trebuie să definească în mod clar și precis garanțiile și controalele necesare cu privire la protecția datelor cu caracter personal, drepturile și libertățile fundamentale ale persoanelor, indiferent de cetățenie sau de locul de reședință, în cadrul schimbului de date cu caracter personal dintre Europol și autoritățile competente din Tunisia.

               În special:

               (a)Scopurile prelucrării datelor cu caracter personal de către părți în temeiul acordului trebuie să fie precizate în mod clar și să nu depășească ceea ce este necesar în fiecare caz în vederea prevenirii și combaterii terorismului și a infracțiunilor menționate în acord.

               (b)Datele cu caracter personal transferate de Europol în conformitate cu acordul trebuie să fie prelucrate în mod corect, în baza unui temei legitim și numai în scopurile pentru care au fost transferate. Acordul trebuie să prevadă posibilitatea ca Europol să indice, la momentul transferării datelor, orice restricție privind accesul sau utilizarea acestora, inclusiv în ceea ce privește transferul, ștergerea sau distrugerea datelor. Datele cu caracter personal trebuie să fie adecvate, relevante și limitate la ceea ce este necesar în scopul respectiv. Aceste date trebuie să fie corecte și actualizate. Datele nu trebuie să fie păstrate mai mult decât este necesar pentru scopurile în care au fost transferate.

               (c)Trebuie să se interzică transferul de către Europol al datelor cu caracter personal care dezvăluie originea rasială sau etnică, opiniile politice, convingerile religioase sau filozofice, apartenența sindicală, precum și al datelor genetice și al datelor privind sănătatea și viața sexuală, cu excepția cazului în care acest lucru este strict necesar și proporțional în anumite cazuri individuale pentru prevenirea sau combaterea infracțiunilor menționate în acord și sub rezerva unor garanții adecvate. Acordul ar trebui, de asemenea, să conțină garanții specifice referitoare la transferul datelor cu caracter personal privind victimele unei infracțiuni, martorii sau alte persoane care pot furniza informații privind infracțiunile, precum și minorii.

               (d)Acordul trebuie să garanteze că persoanele ale căror date cu caracter personal sunt prelucrate beneficiază de drepturi opozabile, prin stabilirea unor norme privind dreptul de acces, rectificare și ștergere, inclusiv a motivelor specifice care ar putea să permită eventuale restricții necesare și proporționale. Acordul trebuie să asigure, de asemenea, faptul că persoanele ale căror date sunt prelucrate în temeiul acordului beneficiază de drepturi opozabile de a exercita căi de atac administrative și judiciare, garantând măsuri reparatorii efective.

               (e)Acordul trebuie să stabilească normele referitoare la stocarea, revizuirea, corectarea și ștergerea datelor cu caracter personal, la păstrarea de evidențe în scopul înregistrării și documentării, precum și la informațiile care urmează să fie puse la dispoziția cetățenilor. Acesta ar trebui, de asemenea, să ofere garanții privind prelucrarea automată a datelor cu caracter personal.

               (f)Acordul trebuie să precizeze criteriile pe baza cărora sunt indicate fiabilitatea sursei și acuratețea datelor.

               (g)Acordul trebuie să includă obligația de a asigura securitatea datelor cu caracter personal prin măsuri tehnice și organizatorice adecvate, inclusiv prin asigurarea faptului că numai persoanele autorizate pot avea acces la datele cu caracter personal. Acordul trebuie să includă, de asemenea, obligația de notificare în cazul unei încălcări a securității datelor cu caracter personal care afectează datele transferate în temeiul acordului.

               (h)Transferurile ulterioare de informații de la autoritățile competente din Tunisia către alte autorități din această țară trebuie să fie permise numai în scopurile acordului și să se realizeze sub rezerva condițiilor și a garanțiilor corespunzătoare.

               (i)Condițiile menționate la litera (h) trebuie să se aplice transferurilor ulterioare de informații de la autoritățile competente din Tunisia către autoritățile dintr-o țară terță, cu condiția suplimentară ca astfel de transferuri ulterioare să fie permise numai către țările terțe către care Europol are dreptul să transfere date cu caracter personal în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794.

               (j)Acordul trebuie să asigure faptul că există un sistem de supraveghere de către una sau mai multe autorități publice independente responsabile cu protecția datelor care dispun de competențe efective de investigare și de intervenție astfel încât să fie în măsură să supravegheze autoritățile publice din Tunisia care utilizează datele cu caracter personal/informațiile care au făcut obiectul unui schimb, precum și să inițieze acțiuni în justiție. În special, autoritățile independente trebuie să aibă competența de a examina plângerile primite din partea cetățenilor cu privire la utilizarea datelor cu caracter personal care îi privesc. Autoritățile publice care utilizează date cu caracter personal trebuie să fie responsabile pentru respectarea normelor privind protecția datelor cu caracter personal prevăzute în acord.

               (4)Acordul trebuie să prevadă un mecanism eficace de soluționare a litigiilor cu privire la interpretarea și aplicarea sa pentru a garanta faptul că părțile respectă regulile convenite.

               (5)Acordul trebuie să includă o dispoziție privind intrarea în vigoare și valabilitatea, precum și o dispoziție conform căreia acesta poate fi denunțat sau suspendat de oricare dintre părți.

               (6)Acordul poate include o clauză privind aplicarea sa teritorială, dacă este necesar.

               (7)Acordul poate include dispoziții privind monitorizarea și evaluarea sa periodică.

               (8)Acordul trebuie să fie în egală măsură autentic în limbile bulgară, cehă, croată, daneză, engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, italiană, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză și să includă o clauză lingvistică în acest sens.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor privind un Pact mondial pentru mediu

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL RECOMANDĂRII

               Elaborarea unui nou instrument de drept internațional al mediului, având drept obiectiv completarea dreptului internațional al mediului, sporirea coerenței sale și facilitarea punerii în aplicare a obligațiilor prevăzute de acesta, a fost inițiată de un grup internațional de experți în domeniul juridic, sprijinit de guvernul francez. La 24 iunie 2017, la Universitatea Sorbona din Paris, a fost prezentat un proiect de text al unui „Pact mondial pentru mediu” (denumit în continuare „Pactul”). Cu această ocazie, președintele Republicii Franceze s-a angajat să prezinte proiectul de pact în cadrul Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite; această prezentare a avut loc la 19 septembrie 2017, în marja săptămânii ministeriale a celei de a 72-a sesiuni a Adunării Generale.

                  Principalele obiective ale pactului, astfel cum au fost stabilite de inițiatorii acestuia, sunt:

               ·includerea într-un tratat obligatoriu din punct de vedere juridic a principiilor fundamentale ale dreptului mediului, care figurează deja într-o serie de declarații politice universale, astfel încât aceste principii să poată fi invocate în fața instanțelor interne;

               ·transformarea în dispoziții cu caracter universal a principalelor dispoziții ale convențiilor cu caracter juridic obligatoriu care nu sunt universale;

               ·adăugarea unor principii noi, care să ia în considerare noile provocări: de exemplu, proiectul de text pregătit de juriști include principiile de menținere a nivelului de protecție și de reziliență, precum și o obligație de diligență în domeniul mediului.

                  [A se actualiza după ce rezoluția va fi prezentată în mod oficial și/sau adoptată] În urma reuniunii din 19 septembrie 2017 de la New York, un grup ad-hoc de țări, condus de Franța, a redactat o rezoluție procedurală care urmează să fie prezentată Adunării Generale spre adoptare. La 20 decembrie 2017, proiectul de rezoluție a fost pus la dispoziție în format electronic pentru procedura de cosponsorizare {și prezentat oficial în fața Adunării Generale la data de [a se insera data] 2018}. Obiectivul vizat de inițiatorii propunerii este ca rezoluția să fie adoptată în martie 2018, astfel încât negocierile oficiale cu privire la pact să poată începe în primăvara 2018. Prin rezoluția menționată, care face încă obiectul unor discuții informale la New York și care nu a fost încă depusă în mod oficial, Adunarea Generală ar urma:

               ·să decidă elaborarea unui instrument internațional, denumit „Pactul mondial pentru mediu”, care ar avea drept obiectiv completarea dreptului internațional al mediului, sporirea coerenței sale și facilitarea punerii în aplicare a obligațiilor prevăzute de acesta;

               ·să decidă instituirea, înainte de organizarea unei conferințe interguvernamentale, a unui grup de lucru interguvernamental deschis care să fie însărcinat cu negocierea unui Pact mondial pentru mediu și care să se reunească la New York începând cu 2018 și până, de preferință, în 2020;

               ·să solicite Președintelui Adunării Generale numirea a doi cofacilitatori care să conducă negocierile și consultările grupului de lucru, în coordonare și în consultare periodice cu toate statele membre, grupurile regionale și toate părțile interesate relevante;

               ·să ia decizia ca prima reuniune a grupului de lucru să examineze aspecte legate de organizarea activității între membrii grupului;

               ·să solicite Secretarului General să ia măsuri astfel încât Programul Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu (UNEP) să ofere grupului de lucru sprijin în desfășurarea activității și servicii de secretariat, precum și să-i furnizeze informații generale esențiale și documente relevante;

               ·să solicite UNEP să ofere asistența necesară pentru consultările în care sunt implicate mai multe părți interesate, pentru a strânge contribuții referitoare la principalele elemente ale unui Pact mondial pentru mediu;

               ·să formuleze recomandarea ca grupul de lucru interguvernamental deschis să își încheie lucrările până cel târziu în 2020.

                  Inițiatorii pactului au afirmat în mod clar faptul că, pe parcursul procesului de negociere, activitatea desfășurată de experții din domeniul juridic nu va fi considerată drept o „versiune zero”.

                  Delegația franceză a informat Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană cu privire la această inițiativă în cadrul reuniunilor Grupului de lucru pentru chestiuni de mediu la nivel internațional (WPIEI-Global), care au debutat în septembrie 2017.

               2.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

                   Dat fiind faptul că numai obiectivele generale ale inițiativei sunt cunoscute și că actualul proiect de text al pactului, redactat de experții din domeniul juridic, nu are niciun statut oficial, organizarea de consultări cu privire la această inițiativă ar avea o valoare limitată în acest stadiu. La 15 februarie 2018 a fost publicată o foaie de parcurs pentru a se explica părților interesate motivele pentru care se pregătește această recomandare de decizie a Consiliului și obiectivele urmărite. După publicarea foii de parcurs, părțile interesate au avut la dispoziție 4 săptămâni pentru a-și prezenta observațiile. Cetățenii și părțile interesate vor fi consultați după lansarea oficială a procesului de către Adunarea Generală. Toate mijloacele adecvate de consultare vor fi utilizate de îndată ce acest nou instrument internațional va prinde contur în cadrul grupului de lucru al ONU. Printre părțile interesate se numără reprezentanții administrațiilor statelor membre, organizațiile neguvernamentale, cetățenii UE și publicul larg. Alte părți interesate ar putea, eventual, fi adăugate la această listă, în funcție de evoluțiile procesului de negociere.

                  În mod similar, nu s-a realizat nicio evaluare a impactului, întrucât nici sfera de aplicare exactă a negocierilor, nici conținutul exact al acestora nu au fost încă stabilite. Obiectivul participării UE la negocieri este de a se asigura că acest instrument internațional va fi cât mai coerent posibil cu legislația UE relevantă și cu alte instrumente de drept internațional din domeniu.

               3.ELEMENTELE JURIDICE ALE RECOMANDĂRII

                  Obiectivul prezentei recomandări este de a obține din partea Consiliului autorizarea necesară privind negocierea viitorului pact mondial de către Comisie, în numele UE. Temeiul juridic pe baza căruia Consiliul autorizează deschiderea negocierilor este articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               Obiectul pactului s-ar încadra în mare măsură în politicile și competențele UE, în special în domeniul protecției mediului [articolul 192 alineatul (1)] și, fiind o chestiune care ține de dreptul Uniunii, negocierile nu s-ar putea desfășura fără participarea UE.

               Întrucât trebuie să se păstreze consecvența dintre dispozițiile dreptului internațional și cele ale dreptului UE privind protecția mediului, este necesar așadar să se acționeze în sensul articolului 216 alineatul (1) din TFUE în scopul protejării integrității dreptului UE.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a deschiderii negocierilor privind un Pact mondial pentru mediu

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               întrucât:

               (1)Uniunea este parte la numeroase acorduri multilaterale de mediu și contribuie la punerea efectivă în aplicare a acestora prin politicile sale interne și externe și prin legislația sa.

               (2)La [adoptare programată pentru martie 2018 – a se introduce data reală], Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite a adoptat rezoluția intitulată „Elaborarea unui Pact mondial pentru mediu în vederea consolidării punerii în aplicare a legislației internaționale în domeniul mediului” [a se verifica titlul final, a se adăuga referința], prin care se instituie un grup de lucru [interguvernamental] deschis care să negocieze un Pact mondial pentru mediu (denumit în continuare „pactul”) și prin care se hotărăște ca grupul de lucru [interguvernamental]deschis să se reunească începând cu 2018.

               (3)Articolul 191 din tratat precizează competențele Uniunii în domeniul mediului. Pentru a proteja integritatea dreptului Uniunii și pentru a asigura menținerea consecvenței dintre dispozițiile dreptului internațional și cele ale dreptului Uniunii privind protecția mediului, este necesar ca Uniunea să participe la negocierile privind pactul.

               (4)Prin urmare, Comisia ar trebui să fie autorizată să deschidă negocieri în numele Uniunii,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               Comisia este autorizată să negocieze, în numele Uniunii, un Pact mondial pentru mediu.

               Articolul 2

               Directivele de negociere sunt prevăzute în anexă.

               Articolul 3

               Negocierile se desfășoară cu consultarea [a se completa de către Consiliu numele comitetului special].

               Articolul 4

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea de DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a deschiderii negocierilor privind un Pact mondial pentru mediu

               ANEXĂ

               În cadrul negocierilor cu privire la un Pact mondial pentru mediu (denumit în continuare „pactul”), Comisia va urmări să se asigure că:

               -
                     pactul aduce o valoare adăugată semnificativă corpusului legislativ existent în domeniul dreptului internațional al mediului și facilitează punerea în aplicare a acestui corpus;

               -
                     dispozițiile pactului sunt coerente cu legislația relevantă a Uniunii și cu acordurile multilaterale relevante la care Uniunea este parte;

               -
                     metodele de lucru ale grupului de lucru [interguvernamental] deschis permit Uniunii să participe la dezbaterile acestui grup;

               -
                     pactul conține dispoziții adecvate care să îi permită Uniunii să devină parte la acesta și să participe pe deplin la orice mecanism care ar urma să fie creat pentru punerea în aplicare a pactului.

               Comisia asigură faptul că negocierile se desfășoară cu consultarea [a se completa de către Consiliu numele comitetului special]. Comisia raportează cu regularitate Consiliului cu privire la rezultatele negocierilor.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            Recomandare de
            DECIZIE A CONSILIULUI
            de autorizare a Comisiei pentru a deschide negocieri în numele Uniunii Europene în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului și a încheierii unui protocol cu Regatul Maroc

               EXPUNERE DE MOTIVE

               1.CONTEXTUL PROPUNERII

               •Motivele și obiectivele propunerii

               Comisia propune negocierea unei modificări la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului (denumit în continuare „APP”) dintre Comunitatea Europeană și Regatul Maroc și încheierea unui protocol de punere în aplicare a acestui acord, care să răspundă necesităților flotei Uniunii și care să respecte atât dispozițiile Regulamentului (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, cât și concluziile Consiliului din 19 martie 2012 cu privire la o comunicare a Comisiei privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.

               Prezenta propunere este înaintată ca urmare a hotărârii pronunțate de Curtea de Justiție a Uniunii Europene la 27 februarie 2018 în cauza C-266/16 (Western Sahara Campaign UK), în care Curtea statuează că apele adiacente teritoriului Saharei Occidentale nu intră în zona de pescuit menționată în Acordul în domeniul pescuitului.

               •Coerența cu dispozițiile existente în domeniul de politică

               Actualul APP dintre Uniunea Europeană și Regatul Maroc a intrat în vigoare la 28 februarie 2007
                  1
               . Acordul a fost pus în aplicare prin două protocoale succesive care acordau acces navelor din Uniune ce pescuiesc specii pelagice și demersale la zona de pescuit din Maroc până la 14 decembrie 2011, dată care marchează încetarea celui de al doilea protocol de punere în aplicare, ca urmare a faptului că Parlamentul nu și-a dat aprobarea pentru încheierea acestuia. PE a pus sub semnul întrebării sustenabilitatea, rentabilitatea și legalitatea internațională a instrumentului propus. În 2014
                  2
               , a fost încheiat un al treilea protocol, care a luat în considerare obiecțiile formulate de PE, protocol care va expira la 14 iulie 2018.

               În mod general, APP cu Marocul permite navelor din 11 state membre să desfășoare activități vizând șase categorii de pescuit care acoperă specii pelagice, demersale și specii mari migratoare. Zona de pescuit marocană reprezintă limita nordică a zonei de distribuție a stocului „C”
                  3
                de specii pelagice mici, care include apele Mauritaniei, ale Senegalului și ale Guineei-Bissau, toate aceste țări făcând parte din rețeaua de acorduri bilaterale de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil (APPS).

               APPS-urile contribuie la promovarea obiectivelor PCP la nivel internațional, asigurând că activitățile de pescuit ale Uniunii desfășurate în afara apelor Uniunii se bazează pe aceleași principii și standarde ca cele aplicabile în temeiul legislației Uniunii. Pe lângă aceasta, APPS-urile consolidează poziția Uniunii Europene în cadrul organizațiilor internaționale și regionale de pescuit, în special în cadrul Comisiei Internaționale pentru Conservarea Tonului din Oceanul Atlantic (ICCAT). În fine, APPS-urile sunt bazate pe cele mai bune avize științifice disponibile și contribuie la ameliorarea conformității cu măsurile internaționale, inclusiv combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat (INN).

               Se va acorda o atenție deosebită executării și implementării compensației financiare acordate Marocului pentru sprijinirea gestionării durabile a pescuitului, în special în lumina recomandărilor Raportului special nr. 11 din 2015 al Curții de Conturi Europene privind APPS-urile.

               •Coerența cu alte politici ale Uniunii

               Negocierea unui APPS și a unui protocol cu Regatul Maroc este în concordanță cu acțiunea externă a UE față de țările vecine și în conformitate cu obiectivele Uniunii în ceea ce privește respectarea principiilor democratice și a drepturilor omului.

               Ca urmare a hotărârii Curții de Justiție a Uniunii Europene menționate anterior, este necesar să se clarifice domeniul de aplicare geografic al acordului.

               Poziția UE este că este posibilă extinderea acordurilor bilaterale cu Maroc la Sahara Occidentală, în anumite condiții. Cu toate acestea, este clar că orice înțelegere în acest sens va fi doar provizorie atât timp cât rămâne pendinte soluționarea conflictului în cadrul Organizației Națiunilor Unite și în conformitate cu rezoluțiile relevante ale Consiliului de Securitate al ONU.

               Pe parcursul întregului proces, vor avea loc negocieri în consultare cu toate serviciile interesate ale Comisiei, SEAE și cu sprijinul delegației UE competente.

               2.TEMEIUL JURIDIC, SUBSIDIARITATEA ȘI PROPORȚIONALITATEA

               •Temeiul juridic

               Temeiul juridic al deciziei este constituit de articolul 218 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), din partea a cincea (Acțiunea externă a Uniunii) titlul V (Acordurile internaționale), care stabilește procedura pentru negocierea și încheierea de acorduri între UE și țări terțe.

               •Subsidiaritatea (în cazul competențelor neexclusive)

               Nu se aplică - competență exclusivă.

               •Proporționalitatea

               Decizia este proporțională cu obiectivul urmărit.

               •Alegerea instrumentului

               Instrumentul este prevăzut la articolul 218 alineatele (3) și (4) din TFUE.

               3.REZULTATELE EVALUĂRILOR EX POST, ALE CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII IMPACTULUI

               •Evaluările ex post/verificarea adecvării legislației existente

               În 2017, Comisia a efectuat o evaluare ex post/ex ante a oportunității reînnoirii protocolului în domeniul pescuitului cu Regatul Maroc. Concluziile evaluării sunt prezentate într-un document de lucru al serviciilor Comisiei
                  4
                separat.

               Raportul de evaluare a concluzionat că flotele UE sunt foarte interesate să continue pescuitul în Maroc. Reînnoirea protocolului va contribui și la consolidarea monitorizării, a controlului și a supravegherii și la îmbunătățirea guvernanței activităților de pescuit din regiune. Evaluarea demonstrează că reînnoirea protocolului ar fi, de asemenea, benefică pentru Maroc, având în vedere importanța contribuției financiare plătite în temeiul protocolului pentru strategia „Halieutis” de dezvoltare a sectorului pescuitului, elaborată de Maroc. Marocul și-a exprimat interesul pentru deschiderea negocierilor cu UE în vederea reînnoirii protocolului.

               •Consultările cu părțile interesate

               În cadrul evaluării, au fost consultate părțile interesate, inclusiv reprezentanți ai industriei și organizații ale societății civile, în special în cadrul Consiliului consultativ pentru flota de lungă distanță.

               •Obținerea și utilizarea expertizei

               Nu se aplică.

               •Evaluarea impactului

               Nu se aplică.

               •Adecvarea și simplificarea reglementărilor

               Nu se aplică.

               •Drepturile fundamentale

               Directivele de negociere propuse ca anexă la decizie recomandă autorizarea deschiderii negocierilor cu includerea unei clauze privind drepturile omului și principiile democratice, care, dacă este încălcată, poate duce la suspendarea acordului și a protocolului.

               4.IMPLICAȚIILE BUGETARE

               Implicațiile bugetare legate de noul protocol vizează plata unei contribuții financiare Regatului Maroc. Alocările bugetare aferente, sub formă de credite de angajament și credite de plată, trebuie să fie înscrise în fiecare an în linia bugetară dedicată acordurilor de parteneriat în domeniul pescuitului (11 03 01) și să fie compatibile cu programarea financiară din cadrul financiar multianual pentru 2014-2020. Cuantumurile anuale pentru angajamente și plăți sunt stabilite în cadrul procedurii bugetare anuale, inclusiv cele ale liniei de rezervă pentru protocoalele care nu au intrat în vigoare la începutul anului
                  5
               .

               Se preconizează că negocierile se vor încheia înainte de expirarea actualului protocol, adică înainte de 14 iulie 2018.

               5.ALTE ELEMENTE

               •Planuri de punere în aplicare și măsuri de monitorizare, de evaluare și de raportare

               Se preconizează ca negocierile să fie deschise în primul trimestru al anului 2018.

               •Explicarea detaliată a dispozițiilor specifice ale propunerii

               Comisia recomandă următoarele:

               - Consiliul ar trebui să autorizeze Comisia să deschidă și să poarte negocieri în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului cu Regatul Maroc și a încheierii unui protocol;

               - Comisia ar trebui să fie desemnată drept negociatorul UE în această privință;

               - Comisia ar trebui să poarte negocierile în consultare cu comitetul special, astfel cum este stabilit în Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene;

               - Consiliul ar trebui să aprobe directivele de negociere anexate la prezenta recomandare.

               Recomandare de

               DECIZIE A CONSILIULUI

               de autorizare a Comisiei pentru a deschide negocieri în numele Uniunii Europene în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului și a încheierii unui protocol cu Regatul Maroc

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),

               având în vedere recomandarea Comisiei,

               întrucât ar trebui să se deschidă negocierile cu Regatul Maroc în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Comunitatea Europeană și Regatul Maroc
                  6
                și a încheierii unui protocol de punere în aplicare a acestui acord,

               întrucât este important ca parteneriatul în sectorul pescuitului dezvoltat de-a lungul timpului între Uniunea Europeană și Regatul Maroc să nu fie întrerupt, asigurându-se, în același timp, că există garanții adecvate pentru protecția drepturilor omului și dezvoltarea durabilă a teritoriilor în cauză,

               întrucât Uniunea sprijină eforturile depuse de Organizația Națiunilor Unite pentru găsirea unei soluții politice reciproc acceptabile care să permită autodeterminarea poporului din Sahara Occidentală în concordanță cu principiile și scopurile enunțate de Carta Organizației Națiunilor Unite,

               ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

               Articolul 1

               1.Comisia este autorizată să deschidă negocierile cu Regatul Maroc în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Comunitatea Europeană și Regatul Maroc și a încheierii unui protocol de punere în aplicare a acestui acord.

               2.Comisia conduce echipa de negociere, din care face parte și Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate.

                Articolul 2

               Negocierile se poartă în consultare cu Grupul de lucru al Consiliului pentru politica externă privind pescuitul pe baza directivelor de negociere ale Consiliului prevăzute în addendumul la prezenta decizie.

               Articolul 3

               Prezenta decizie se adresează Comisiei.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 78, 17.3.2007, p. 31.

                     (2)

                        JO L 349, 21.12.2013, p. 1.

                     (3)

                        Potrivit clasificării științifice în uz.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc (Evaluarea retrospectivă și prospectivă a Protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil dintre Uniunea Europeană și Regatul Maroc). Raport final, septembrie 2017 (F&S, Poseidon și Megapesca).

                     (5)

                        Capitolul 40 (linia de rezervă 40 02 41) în conformitate cu acordul interinstituțional privind CFM (2013/C 373/01).

                     (6)

                        JO L 141, 29.5.2006, p. 4.

    ---documentbreak---

               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            ANEXĂ
            la
            Recomandarea
            de Decizie a Consiliului de autorizare a Comisiei pentru a deschide negocieri în numele Uniunii Europene în vederea modificării Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului și a încheierii unui protocol cu Regatul Maroc

               ANEXĂ

               Directive de negociere

               Obiectivul negocierilor este modificarea Acordului de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Comunitatea Europeană și Regatul Maroc și încheierea unui protocol la acest acord în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 privind politica comună în domeniul pescuitului și cu concluziile Consiliului din 19 martie 2012 cu privire la Comunicarea Comisiei din 13 iulie 2011 privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.

               Pentru a promova pescuitul sustenabil și responsabil și pentru a contribui la respectarea strictă a dreptului internațional, asigurând totodată beneficii reciproce pentru UE și Maroc prin intermediul acestui nou protocol, negocierile Comisiei urmăresc:

               ·asigurarea accesului la apele care intră sub incidența acordului și protocolului actuale și la apele adiacente teritoriului care nu se autoguvernează al Saharei Occidentale, precum și a autorizațiilor necesare pentru ca navele flotei UE care vizează specii pelagice mici, specii demersale și specii mari migratoare să poată pescui în apele respective, permițându-se astfel, printre altele, menținerea rețelei de acorduri de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil, disponibilă pentru operatorii din UE;

               ·sprijinirea eforturilor secretarului general al Organizației Națiunilor Unite pentru găsirea unei soluții care să permită autodeterminarea poporului din Sahara Occidentală în concordanță cu principiile și scopurile enunțate de Carta Organizației Națiunilor Unite;

               ·luarea în considerare a celor mai bune avize științifice disponibile și a planurilor de gestionare relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a pescuitului (ORGP) relevante, pentru a asigura sustenabilitatea activităților de pescuit din punctul de vedere al mediului și a promova guvernanța oceanelor la nivel internațional. Activitățile de pescuit ar trebui orientate exclusiv către resursele disponibile, ținând cont de capacitatea de pescuit a flotei locale și acordând în același timp o atenție specială caracteristicilor specifice stocurilor de pești anadromi și stocurilor de specii mari migratoare;

               ·obținerea unei cote adecvate din resursele piscicole excedentare, care să corespundă pe deplin intereselor flotelor UE, atunci când resursele respective prezintă interes și pentru alte flote străine, precum și impunerea acelorași condiții tehnice tuturor flotelor străine;

               ·asigurarea unui acces la resursele piscicole bazat pe activitatea flotei UE în regiune, ținând cont de cele mai actuale și mai bune evaluări științifice disponibile;

               ·stabilirea unui dialog în vederea consolidării politicii sectoriale, pentru a încuraja punerea în aplicare a unei politici responsabile în domeniul pescuitului, corespunzătoare obiectivelor de dezvoltare ale țării, în special în ceea ce privește guvernanța în domeniul pescuitului, combaterea pescuitului ilegal, nedeclarat și nereglementat, controlul, monitorizarea și supravegherea activităților de pescuit și furnizarea de avize științifice, precum și pentru a stimula crearea de locuri de muncă, contribuind, printre altele, la eliminarea cauzelor principale ale emigrării;

               ·includerea unei clauze privind consecințele încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice;

               ·includerea unei clauze privind accesul preferențial al flotei UE la excedentele disponibile și privind aplicarea acelorași condiții tehnice tuturor flotelor străine;

               ·includerea unor mecanisme adecvate care să permită Comisiei să fie suficient de informată și implicată în repartizarea geografică și socială a beneficiilor socioeconomice obținute în temeiul acordului și al protocolului, astfel încât Comisia să se poată asigura că atât acordul, cât și protocolul aduc beneficii persoanelor vizate;

               ·includerea unei clauze privind revizuirea, astfel încât să se poată lua în considerare o soluție politică reciproc acceptabilă care ar permite autodeterminarea poporului din Sahara Occidentală în concordanță cu principiile și scopurile enunțate de Carta Organizației Națiunilor Unite.

               În plus:

               ·Comisia evaluează, la data semnării, implicațiile potențiale ale acordului de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil și ale protocolului pentru dezvoltarea durabilă la acordul menționat, în special în ceea ce privește beneficiile pentru persoanele vizate și exploatarea resurselor naturale ale teritoriilor respective;

               ·Comisia ar trebui să se asigure că, atunci când va propune semnarea și încheierea, persoanele vizate de acord vor fi fost implicate în mod corespunzător.

               ·Pentru a se evita întreruperea activităților de pescuit, noul protocol ar trebui să includă o clauză de aplicare provizorie.

               Protocolul ar trebui să definească îndeosebi:

               ·posibilitățile de pescuit, pe categorii, care urmează să fie acordate navelor Uniunii Europene;

               ·compensația financiară și condițiile pentru plata acesteia și

               ·mecanismele pentru o punere în aplicare efectivă a sprijinului sectorial și pentru monitorizarea periodică a acestuia.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 403 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Republicii Cehe pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Republicii Cehe pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  2
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  3
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Aceasta a ținut cont de pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Republica Cehă printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)Raportul de țară din 2018 privind Republica Cehă
                  4
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Republica Cehă în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de către Republica Cehă în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)La 30 aprilie 2018, Republica Cehă și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de convergență pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  5
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  6
               .

               (5)În prezent, Republica Cehă face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2018, guvernul își propune ca în perioada 2018-2021 să obțină un excedent bugetar în termeni globali. Obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1,0 % din PIB – continuă să fie îndeplinit cu o anumită marjă pe întreaga perioadă de programare. Conform Programului de convergență pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, ajungând la 29,9 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Riscurile care amenință atingerea obiectivelor bugetare par, în mare parte, echilibrate și se estimează că vor avea loc creșteri puternice ale investițiilor publice și noi majorări salariale în sectorul public. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, soldul structural va scădea la aproximativ 0,9 % din PIB în 2018 și la 0,2 % din PIB în 2019, menținându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. În general, Consiliul consideră că este de așteptat ca Republica Cehă să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și 2019.

               (6)Se constată că Republica Cehă se confruntă în continuare cu riscuri medii la adresa sustenabilității bugetare pe termen lung. Întrucât costurile legate de îmbătrânirea populației reprezintă o provocare pentru asistența medicală și pentru îngrijirile pe termen lung, modificările aduse sistemului de pensii merită o atenție specială. Proiecțiile actualizate ale cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației indică o creștere mai mare decât cea indicată în Raportul privind îmbătrânirea populației publicat în 2015. Cheltuielile cu pensiile vor crește, potrivit estimărilor, de la 8,2 % din PIB în 2016 la 10,9 % din PIB în 2070. Această accentuare prevăzută a creșterii cheltuielilor cu pensiile reflectă în principal stabilirea limitei de vârstă pentru pensionare la 65 de ani. În realitate, alinierea vârstei legale de pensionare la speranța de viață nu este automată; în schimb, această limită de vârstă urmează să fie revizuită o dată la cinci ani de către guvern, începând din 2019. Întrucât acest aspect este lăsat la latitudinea guvernului, actualele proiecții ale cheltuielilor cu pensiile nu iau în considerare aceste revizuiri ale vârstei de pensionare. În plus, indexarea pensiilor este în prezent mai generoasă, deoarece are drept bază 50 % din creșterea salariilor reale, în loc de 33 %, cum era cazul înainte. Impactul acestor modificări asupra cheltuielilor va reprezenta 2 puncte procentuale din PIB în 2070. Sunt în curs de dezbatere noi modificări, cum ar fi creșterea cuantumului de bază al pensiilor și majorarea pensiilor pentru pensionarii în vârstă, care agravează la rândul lor indicatorii de sustenabilitate. În ceea ce privește cheltuielile publice cu asistența medicală, se estimează că acestea vor crește pe termen lung cu 1,1 puncte procentuale din PIB, nivel aflat peste creșterea medie de 0,9 puncte procentuale din PIB estimată pentru Uniunea Europeană. În acest context, există indicii de utilizare ineficientă a resurselor, atât în ceea ce privește asistență medicală acordată în regim de spitalizare, cât și cea ambulatorie.

               (7)Noua lege a responsabilității fiscal-bugetare, care se aplică de la începutul anului 2017, a consolidat în mod semnificativ cadrul bugetar ceh și a înființat un consiliu bugetar independent. Un proiect de lege privind auditurile independente, care face în prezent obiectul procedurii de consultare interservicii, urmărește să remedieze problema transpunerii Directivei 2011/85/UE a Consiliului, care nu a avut loc nici până în prezent.

               (8)Banca Națională a Cehiei poate stabili, cu titlu de recomandări, limite macroprudențiale ale volumului de împrumuturi ipotecare acordate, dar nu dispune însă decât de competențe restrânse de sancționare, neavând autoritatea oficială de a asigura respectarea acestor limite. Deși băncile cehe respectă, la nivel agregat, anumite limite, ele nu s-au conformat pe deplin la orientările din 2016 ale Băncii Naționale a Republicii Cehe. Stabilirea prin lege a unor limite cu caracter obligatoriu ar avea drept efect probabil creșterea nivelului de respectare a obligațiilor în rândul băncilor, asigurând stabilitatea financiară și reducerea riscurilor pentru debitori. Parlamentul ceh urmează să dezbată, în cursul anului 2018, o propunere legislativă de modificare a Legii privind Banca Națională.

               (9)Republica Cehă se confruntă în continuare cu provocări în ceea ce privește îmbunătățirea transparenței și eficienței achizițiilor publice și prevenirea corupției. Deși s-au luat unele măsuri pentru a se îmbunătăți cadrul privind achizițiile publice, nivelul de concurență rămâne un motiv de îngrijorare, deoarece aproape jumătate din toate licitațiile publice sfârșesc prin a deveni proceduri la care participă un singur ofertant. În același timp, impunerea prin lege a obligației de utilizare a procedurilor electronice poate contribui la sporirea transparenței și a eficienței. Autoritățile cehe au investit în platforma de achiziții publice „Instrumentul electronic național”, care ar trebui să devină din ce în ce mai ușor de utilizat și mai fiabilă și care funcționează separat de platformele private care deservesc piața cehă. Mai sunt însă multe de făcut pentru înlăturarea barierelor administrative și pentru valorificarea potențialului achizițiilor publice agregate și strategice, astfel încât banii publici să fie utilizați într-un mod mai eficient. Atât autoritățile centrale, cât și cele locale au început să ia inițiative specifice pentru formarea profesională a personalului implicat în procedurile de achiziții publice. Cu toate acestea, instituirea unor măsuri de achiziții publice comune și dobândirea de expertiză de specialitate în anumite domenii constituie în continuare probleme majore. În plus, corupția și darea sau luarea de mită continuă să reprezinte motive de preocupare pentru întreprinderi și cetățeni. Deși au fost adoptate mai multe reforme majore din cadrul strategiei anticorupție, nu au fost abordate toate domeniile.

               (10)Chiar dacă rezultatele în materie de e-guvernare rămân sub media Uniunii Europene, au fost adoptate măsuri legislative pertinente cu scopul de a asigura o mai mare accesibilitate și disponibilitate a acestor servicii. Este de așteptat ca, în 2018, să fie puse în aplicare anumite inițiative de mare amploare, însă reușita acestora va depinde de capacitatea autorităților de a desfășura acțiuni de sensibilizare și de a oferi soluții ușor de utilizat.

               (11)Anumite sarcini administrative și de reglementare frânează investițiile. Este vorba în special de obținerea autorizațiilor de construire și de complexitatea regimurilor fiscale. Se recunoaște totuși că autoritățile au adoptat o modificare a Legii privind construcțiile prin care se simplifică procedura de autorizare a construcțiilor, evaluarea impactului asupra mediului fiind inclusă în decizia de zonare sau în autorizația comună de zonare și de construire. Rămâne însă neclar dacă această modificare ar putea simplifica și procedurile pentru proiectele mari de infrastructură, deoarece diferite alte autorizații nu au fost incluse în acest sistem de autorizare comun. O modificare a legislației existente care reglementează construcția infrastructurii de transport este în curs de dezbatere în cadrul Parlamentului. În pofida schimbărilor aduse sistemului fiscal în scopul de a îmbunătăți colectarea impozitelor, reglementările fiscale și cotele de impozitare au avansat în clasamentul preocupărilor care constituie aspecte problematice pentru desfășurarea de activități economice. Noul guvern a anunțat că își propune să aducă eventuale modificări acestor domenii pentru a spori transparența și a simplifica sistemul fiscal. În acest sens, sunt în curs lucrări de modernizare a legislației privind impozitul pe venit. Costurile de asigurare a conformității au înregistrat o ușoară creștere și se mențin peste media Uniunii Europene. Deși declarația de control privind taxa pe valoarea adăugată permite colectarea de venituri fiscale suplimentare, aceasta a crescut timpul necesar pentru îndeplinirea obligațiilor fiscale. În pofida reducerii numărului de ore necesare pentru conformarea la codul fiscal în comparație cu situația din trecut, Republica Cehă se situează în continuare la limita superioară a intervalului. În plus, noile cote reduse ale taxei pe valoarea adăugată ar putea complica și mai mult sistemul taxei pe valoarea adăugată, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii.

               (12)În timp ce economia cehă evoluează către activități cu grad ridicat de cunoștințe, persistă multiple blocaje care împiedică dezvoltarea unui sistem de cercetare și inovare performant. Sporirea investițiilor în cercetare și dezvoltare realizate de întreprinderi este determinată în primul rând de investițiile străine directe. Cheltuielile pentru cercetare și dezvoltare efectuate de întreprinderile cehe au scăzut în ultimii doi ani. În pofida importantelor investiții publice în cercetare și dezvoltare, rezultatele obținute de Republica Cehă în ceea ce privește calitatea bazei sale științifice publice sunt insuficiente. Au fost adoptate măsuri de politică pentru a crea legături între mediul academic și întreprinderi și pentru a îmbunătăți funcționarea bazei științifice publice, dar până acum nu au fost obținute decât rezultate modeste și mai rămâne ca reformele să fie puse pe deplin în aplicare. Mai mult, guvernanța sistemului de cercetare și inovare rămâne fragmentară.

               (13)Un învățământ și o formare de calitate și favorabile incluziunii sunt de o importanță primordială în contextul blocajelor crescânde de pe piața forței de muncă din Republica Cehă. Rezultatele școlare continuă să fie puternic influențate de mediul socioeconomic din care provin elevii. Nu au fost încă puse în aplicare pe deplin măsuri educative favorabile incluziunii, în special pentru copiii romi. Penuria de cadre didactice calificate, la care se adaugă previziunile demografice, indică faptul că angajarea și reținerea în sistem a cadrelor didactice ar putea deveni mai dificile. Parlamentul nu a adoptat noul sistem de carieră pentru cadrele didactice, care ar fi corelat dezvoltarea profesională continuă cu cariera și cu salariile. Salariile cadrelor didactice rămân scăzute în comparație cu cele ale altor lucrători absolvenți ai unei forme de educație terțiară, dar se preconizează că în următorii ani se vor acorda noi majorări salariale. Profesia de cadru didactic rămâne, așadar, relativ neatractivă pentru tinerii talentați. În cele din urmă, succesul reformei care are drept obiectiv asigurarea caracterului mai incluziv al educației (inițiată în 2016, cu sprijinul Fondului social european) va depinde de disponibilitatea unei finanțări suficiente și durabile la nivel național, de perfecționarea profesională a cadrelor didactice și a cadrelor didactice auxiliare și de sensibilizarea opiniei publice în legătură cu avantajele educației incluzive.

               (14)Republica Cehă obține performanțe solide în ceea ce privește piața forței de muncă. Rata ocupării forței de muncă a crescut în mod constant în ultimii șase ani, iar rata șomajului a scăzut în mod considerabil. Cu toate acestea, potențialul femeilor, al mâinii de lucru slab calificate și al persoanelor cu handicap rămâne insuficient valorificat. Pe fondul penuriei de forță de muncă, este clar că se poate face mai mult pentru a spori participarea acestor categorii la forța de muncă. Diferențele între rata de ocupare a femeilor și a bărbaților și diferențele de remunerare între femei și bărbați rămân ridicate, în pofida recentelor măsuri de sporire a flexibilității concediului pentru creșterea copilului și de creștere a numărului de structuri de îngrijire a copiilor. Rata de ocupare profesională a femeilor este în continuare cu mult inferioară celei a bărbaților. Maternitatea are în continuare un impact major asupra participării la forța de muncă, din cauza serviciile insuficiente de îngrijire a copiilor, a drepturilor la concedii parentale pe perioade lungi, a nivelului scăzut de utilizare a formulelor flexibile de lucru și a lipsei de unități de îngrijire pe termen lung. În 2016, numai 4,7 % din copiii cu vârste sub trei ani erau înscriși în structuri formale de îngrijire. Deși constituie numai o mică proporție din populație, mâna de lucru slab calificată prezintă o rată de ocupare profesională aflată cu mult sub cea a lucrătorilor cu un nivel de calificare mediu și a celor cu înaltă calificare. De asemenea, rata de ocupare a persoanelor cu handicap este mai mică decât media din Uniunea Europeană, în pofida unei rate generale a șomajului extrem de scăzute și penuriei de forță de muncă. Această situație ar putea reprezenta un stimulent pentru valorificarea potențialului neexploatat al persoanelor cu handicap. Din cauza capacităților limitate, serviciile publice de ocupare a forței de muncă nu reușesc în prezent să acorde un sprijin personalizat continuu persoanelor aflate în căutarea unui loc de muncă. Consolidarea capacităților de informare și de activare ale serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, la care s-ar adăuga politici active și servicii individualizate eficace și bine direcționate în domeniul pieței forței de muncă, ar contribui la stimularea participării grupurilor care nu sunt pe piața forței de muncă. Inițiativele de actualizare a competențelor (care cuprind și competențele digitale) ar putea îmbunătăți accesul la piața forței de muncă.

               (15)În contextul semestrului european pentru 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Republicii Cehe, pe care a publicat-o în Raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Republicii Cehe în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Republica Cehă, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii, având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea, la nivelul Uniunii, a unei contribuții la deciziile naționale viitoare.

               (16)Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2018 prin prisma acestei evaluări și consideră că este de așteptat ca Republica Cehă să respecte Pactul de stabilitate și de creștere,

               RECOMANDĂ ca, în 2018 și 2019, Republica Cehă să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, în special a sistemului de pensii. Să abordeze punctele slabe ale practicilor din domeniul achizițiilor publice, în special prin încurajarea unei concurențe axate într-o mai mare măsură pe calitate și prin punerea în aplicare a unor măsuri de combatere a corupției.

               2.Să reducă sarcinile administrative legate de investiții, inclusiv prin accelerarea procedurilor de autorizare a lucrărilor de infrastructură. Să elimine blocajele care împiedică cercetarea, dezvoltarea și inovarea, în special prin creșterea capacității de inovare a firmelor cehe. Să consolideze capacitatea sistemului de învățământ de a asigura o educație de calitate favorabilă incluziunii, inclusiv prin promovarea profesiei de cadru didactic. Să încurajeze ocuparea profesională a femeilor, a mâinii de lucru slab calificate și a persoanelor cu handicap, inclusiv prin îmbunătățirea eficacității politicilor active din domeniul pieței forței de muncă.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.