title: Recomandarea Comisiei din 26 aprilie 2010 privind inițiativa de programare în comun a cercetării Patrimoniul cultural și schimbările globale: o nouă provocare pentru Europa

text:
               28.4.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 106/18

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 26 aprilie 2010
   privind inițiativa de programare în comun a cercetării „Patrimoniul cultural și schimbările globale: o nouă provocare pentru Europa”
   (2010/238/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 181,
   întrucât:

               (1)

               Patrimoniul cultural, în sensul convenției UNESCO privind protecția patrimoniului mondial cultural și natural și al convenției UNESCO pentru salvgardarea patrimoniului cultural imaterial (1), este un patrimoniu foarte fragil și expus la numeroase riscuri din cauza învechirii, a condițiilor de mediu adverse și a presiunii antropice.

               (2)

               Pentru majoritatea cetățenilor europeni, bunurile de patrimoniu cultural sunt unice și de neînlocuit sub forma lor materială de clădiri, colecții, situri și obiecte mobile cu valoare istorică, precum și prin valoarea lor imaterială, care include istorie, memorie și identitate colective.

               (3)

               Patrimoniul cultural european este amenințat de efectele combinate ale schimbărilor climatice, ale altor schimbări de mediu, ale intervenției umane, precum și de riscuri legate de securitate. În special schimbările climatice pot conduce la deteriorarea ireversibilă sau la pierderea bunurilor de patrimoniu cultural, din cauza fragilității și vechimii acestora. În plus, dimensiunea fizică a bunurilor de patrimoniu cultural, devenite simboluri ale orașelor și siturilor europene, este amenințată de dezastre și riscuri legate de securitate.

               (4)

               Pentru a preveni producerea de daune ireversibile de către aceste riscuri combinate asupra patrimoniului cultural european, sunt necesare acțiuni concertate.

               (5)

               În cadrul reuniunii sale din 3 decembrie 2009, Consiliul Competitivitate a recunoscut că „Patrimoniul cultural, schimbările climatice și securitatea” (titlul a fost schimbat ulterior în „Patrimoniul cultural și schimbările globale: o nouă provocare pentru Europa”) reprezintă un domeniu în care programarea în comun ar aduce un plus de valoare important față de eforturile actuale, fragmentate, întreprinse de statele membre în domeniul cercetării. Prin urmare, acesta a adoptat concluzii în care recunoștea necesitatea lansării unei inițiative de programare în comun în materie și prin care invita Comisia să contribuie la pregătirea acesteia. De asemenea, Consiliul a reafirmat că programarea în comun este un proces condus de statele membre, Comisia având rolul de facilitator.

               (6)

               Programarea în comun a cercetării privind patrimoniul cultural și schimbările globale ar permite coordonarea cercetării în domeniu, contribuind în mod semnificativ la constituirea unui Spațiu european de cercetare complet operațional în domeniul conservării patrimoniului cultural și consolidând poziția de lider a Europei și competitivitatea activității de cercetare în acest domeniu.

               (7)

               Pentru a îndeplini obiectivele stabilite în prezenta recomandare, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile inițiative ale Comisiei destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea agendei strategice de cercetare.

               (8)

               Statele membre trebuie să raporteze regulat Comisiei cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei inițiative de programare în comun, astfel încât Comisia să poată prezenta rapoarte Parlamentului European și Consiliului,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre sunt încurajate să creeze o viziune comună asupra modului în care cooperarea și coordonarea în domeniul cercetării la nivelul Uniunii pot contribui la conservarea patrimoniului cultural în toate formele sale, asigurând siguranța și exploatarea durabilă a acestuia.

               2.

               Statele membre sunt încurajate să elaboreze o agendă strategică de cercetare comună, care să stabilească necesități și obiective de cercetare pe termen mediu și lung în domeniul conservării și utilizării patrimoniului cultural în contextul schimbărilor globale. Agenda strategică de cercetare ar trebui să conțină un plan de implementare care să stabilească priorități și orizonturi de timp și să precizeze acțiunile, instrumentele și resursele necesare pentru implementarea sa.

               3.

               Statele membre sunt încurajate să includă următoarele acțiuni în cadrul agendei strategice de cercetare și al planului de implementare:

                           (a)

                           identificarea și schimbul de informații cu privire la programele și activitățile de cercetare relevante de la nivel național;

                           (b)

                           consolidarea capacităților comune de analiză prospectivă și de evaluare tehnologică, în special în ceea ce privește impactul schimbărilor globale asupra bunurilor de patrimoniu cultural și măsurile preventive și de conservare;

                           (c)

                           schimbul de informații, resurse, bune practici, metodologii și orientări;

                           (d)

                           identificarea domeniilor sau a activităților de cercetare care ar putea beneficia de pe urma coordonării, a cererilor comune de propuneri sau a punerii în comun a resurselor;

                           (e)

                           definirea modalităților de realizare în comun a cercetării în domeniile menționate la litera (d);

                           (f)

                           luarea în considerare a nevoilor în continuă schimbare ale vizitatorilor și consumatorilor în momentul definirii obiectivelor programelor de cercetare în domeniul patrimoniului cultural;

                           (g)

                           acolo unde este oportun, punerea în comun a infrastructurilor de cercetare existente sau crearea unora noi, precum baze de date coordonate, sau elaborarea de modele pentru studierea proceselor de deteriorare;

                           (h)

                           încurajarea unei colaborări mai bune între sectorul public și cel privat, alături de inovarea deschisă între diferite activități de cercetare și sectoare comerciale legate de patrimoniul cultural, inclusiv turismul, întreținerea și (re)construirea durabilă a siturilor, a clădirilor sau a peisajelor, precum și serviciile comerciale conexe;

                           (i)

                           exportarea și diseminarea cunoștințelor, a inovațiilor și a abordărilor metodologice interdisciplinare;

                           (j)

                           crearea de rețele între centrele dedicate cercetării în domeniul patrimoniului cultural.

               4.

               Statele membre sunt încurajate să instituie o structură administrativă comună în domeniul patrimoniului cultural și al schimbărilor globale, autorizată să stabilească reguli, condiții și proceduri comune de cooperare și coordonare și să monitorizeze implementarea agendei strategice de cercetare.

               5.

               Statele membre sunt încurajate să implementeze în comun agenda strategică de cercetare, inclusiv prin programele de cercetare naționale sau prin alte activități de cercetare la nivel național.

               6.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile inițiative ale Comisiei destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea agendei strategice de cercetare și în vederea coordonării programelor comune cu alte inițiative ale Uniunii în acest domeniu.

               7.

               Statele membre sunt încurajate să raporteze regulat Comisiei cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei inițiative de programare în comun.

      Adoptată la Bruxelles, 26 aprilie 2010.

            Pentru Comisie

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Membru al Comisiei

      (1)  Pentru definiția „patrimoniului cultural material și imaterial”, a se vedea: UNESCO, Convenție privind protecția patrimoniului mondial cultural și natural, Paris, 16 noiembrie 1972; UNESCO, Convenție pentru salvgardarea patrimoniului cultural imaterial, Paris, 17 octombrie 2003.


title: RECOMMANDATION DE LA COMMISSION AU CONSEIL concernant l'approbation d'un accord de coopération dans le domaine des utilisations pacifiques de l'énergie nucléaire entre la Communauté européenne de l'énergie atomique (Euratom) et le gouvernement de l'Australie

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---                      COMISIA EUROPEANĂ

                                                    Bruxelles, 2.3.2011
                                                    SEC(2011) 243 final

                    RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

     privind aprobarea unui Acord de cooperare în domeniul utilizării energiei nucleare în
        scopuri pașnice între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom) și
                                    Guvernul Australiei

RO                                                                                RO
 ---pagebreak---                         RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU

      privind aprobarea unui Acord de cooperare în domeniul utilizării energiei nucleare în
         scopuri pașnice între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom) și
                                     Guvernul Australiei

     A.       EXPUNERE DE MOTIVE

     1.       INTRODUCERE

     Euratom și Australia au încheiat deja un acord care expiră la începutul anului 2012. Având în
     vedere că Australia este unul dintre principalii furnizori de uraniu pentru operatorii de centrale
     nuclearo-electrice din UE, este necesară menținerea acordului respectiv pentru a asigura un
     cadru juridic stabil al relațiilor în acest domeniu.

     Domeniul de aplicare al acordului în vigoare este limitat la transferurile de materiale nucleare
     din Australia în Comunitatea Europeană a Energiei Atomice. Prin urmare, în conformitate cu
     directivele de negociere stabilite de Consiliu, Comisia a extins domeniul de aplicare al
     acordului pentru a include transferurile de materiale, echipamente și tehnologie.

     Deși anumite state membre ale UE au acorduri bilaterale cu Australia, acest acord încheiat de
     Euratom asigură un tratament egal pentru toate statele membre și pentru toți operatorii
     acestora, reducând necesitatea de a încheia mai multe acorduri bilaterale separate între
     Australia și statele membre ale UE.

     Acordul va prevedea o cooperare extinsă în domeniul utilizării energiei nucleare în scopuri
     pașnice, stabilind cadrul general pentru cooperarea politică, tehnică și industrială. El va crea
     un cadru juridic atât pentru guverne, cât și pentru operatorii industriali ai părților (Guvernul
     Australiei și Comunitatea), care va înlesni cooperarea în acest domeniu.

     2.       IMPORTANțA ACORDULUI

     Interesul Euratom de a semna acest acord se bazează pe faptul că Australia este unul dintre
     principalii săi furnizori de uraniu natural. Înlesnirea comerțului în domeniul nuclear
     contribuie la politica pentru securitatea aprovizionării cu energie și diversificarea surselor de
     energie a Comunității. Importanța încheierii prezentului acord derivă în principal din
     necesitățile de ordin comercial. Australia se situează pe locul al treilea în rândul
     producătorilor de uraniu din întreaga lume, cu o capacitate de producție de aproximativ 8 000
     de tone de uraniu pe an (19 % din producția mondială de uraniu). Australia deține cele mai
     mari rezerve de uraniu din lume, reprezentând 23 % din totalul rezervelor la nivel mondial.
     Media anuală a producției și a exporturilor se ridică la 10 000 de tone de oxid de uraniu
     (8 500 tU).

     Uraniul extras în Australia este comercializat exclusiv în scopul producerii de energie
     electrică, existând garanții nucleare instituite în acest sens. Australia este parte la Tratatul de
     neproliferare nucleară (TNP) ca stat care nu deține arme nucleare. Acordul său de aplicare a
     garanțiilor în cadrul TNP a intrat în vigoare în 1974, Australia fiind prima țară din lume care,

RO                                                   2                                                     RO
 ---pagebreak---      în 1998, a introdus un Protocol adițional la acest acord. În afara acestor acorduri
     internaționale, Australia impune țărilor cumpărătoare cerința de a avea acorduri de cooperare
     în domeniul nuclear încheiate cu Australia.
     Mai mult, prin încheierea prezentului acord, Australia, Comunitatea și statele membre ale
     Uniunii Europene își reafirmă angajamentul de a consolida și de a aplica cu strictețe garanțiile
     nucleare, controlul exporturilor și protecția fizică.

     3.       STRUCTURA GENERALĂ A ACORDULUI

     Obiectivul acordului este cooperarea în domeniul utilizării energiei nucleare în scopuri
     pașnice între Euratom și Australia. Sfera cooperării (articolul III) cuprinde în principal
     securitatea nucleară, furnizarea de materiale nucleare, transferul de tehnologie, transferul de
     echipamente și protecția contra radiațiilor, garanțiile nucleare și utilizarea radioizotopilor.
     Prezentul acord este elaborat pe baza acordului din 1981, care acoperea numai transferurile de
     materiale nucleare din Australia către Euratom. Acordul revizuit are un caracter bidirecțional.

     Acordul actualizează prevederile caduce și, în măsura în care este posibil, consolidează textul
     principal și anexele la acesta, precum și schimbul de note atașat. S-au păstrat dispozițiile în
     vigoare privind neproliferarea, garanțiile nucleare, protecția fizică, transferul și retransferul,
     precum și dispozițiile privind consultarea și acordurile administrative, confidențialitatea și
     soluționarea litigiilor, stabilite în acordul aflat în vigoare și în schimbul de note dintre
     guvernul Australiei și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice.

     Pentru a răspunde dorinței ambelor părți de a extinde domeniul de aplicare al acordului și în
     conformitate cu cele mai recente evoluții, precum extinderile UE, noul acord include de
     asemenea prevederi suplimentare, pe care Guvernul Australiei și statele membre în cauză le
     consideră importante.

     În ceea ce privește structura, se definesc articolele care fac obiectul prezentului acord
     (articolul IV), acestea fiind materiale nucleare și nenucleare în diferite forme, și se descriu în
     detaliu procedurile pentru comerțul cu materiale nucleare, materiale nenucleare și
     echipamente (articolul VI). Acordul conține o serie de dispoziții prin care se stabilesc
     criteriile pentru transferul de materiale nucleare, precum și modul de rezolvare a situațiilor
     conflictuale. Se subliniază faptul că materialele nucleare se utilizează în scopuri pașnice și în
     conformitate cu acordurile aplicabile privind garanțiile nucleare (în Comunitate, garanțiile
     Euratom prevăzute de Tratatul Euratom, precum și acordurile de garanții încheiate cu AIEA și
     protocoalele adiționale aferente1). Transporturile de materiale nucleare trebuie efectuate în
     conformitate cu prevederile Convenției internaționale privind protecția fizică a materialelor
     nucleare2.

     De asemenea, acordul reafirmă principiul liberei circulații a materialelor nucleare în cadrul
     Comunității. Sunt tratate în detaliu aspectele privind proprietatea intelectuală (articolul IX),
     precum și procedurile aplicabile schimburilor de informații. Pentru a garanta implementarea
     facilă a acordului, se introduce un articol special referitor la consultare și arbitraj (articolul
     XV), pentru cazurile în care apar neclarități cu privire la aplicarea corectă a acordului. Durata
     inițială a acordului va fi de 30 de ani, reflectând astfel cele prevăzute de acordul din 1981
     (articolul XVIII).

     1
            INFCIRC/540.
     2
            INFCIRC/274/Rev.l.

RO                                                   3                                                    RO
 ---pagebreak---      B.       RECOMANDARE

     Comisia este de părere că Acordul de cooperare în domeniul utilizării energiei nucleare în
     scopuri pașnice între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și Guvernul Australiei
     propus spre adoptare:

     – este în conformitate cu directivele de negociere adoptate de Consiliu la 9 iunie 2010;

     – îndeplinește obiectivele de simplificare, actualizare și extindere a acordului în vigoare;

     – confirmă angajamentul fără echivoc al celor două părți în favoarea neproliferării și a unui
       nivel ridicat de securitate nucleară pentru a garanta utilizarea pașnică și sigură a energiei
       nucleare;

     – este în concordanță cu politica privind securitatea aprovizionării cu energie a Comunității;

     – va consolida și mai mult cooperarea foarte bună dintre UE și Australia în domeniul politicii
       energetice.

     Prin urmare, Comisia recomandă Consiliului să aprobe, în temeiul articolului 101 al doilea
     paragraf din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, Acordul de
     cooperare în domeniul utilizării energiei nucleare în scopuri pașnice între Comunitatea
     Europeană a Energiei Atomice și Guvernul Australiei, prezentat în anexă.

RO                                                  4                                                  RO
 ---pagebreak---                                                 ANEXĂ

                   ACORD ÎNTRE GUVERNUL AUSTRALIEI ȘI
        COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI ATOMICE (EURATOM) DE
      COOPERARE ÎN DOMENIUL UTILIZĂRII ENERGIEI NUCLEARE ÎN SCOPURI
                                PAȘNICE
     Guvernul Australiei și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom), denumită în
     continuare „Comunitatea”,

     DORIND să-și promoveze cooperarea în domeniul utilizării energiei nucleare în scopuri
     pașnice,

     AVÂND ÎN VEDERE că domeniul de aplicare al Acordului dintre Guvernul Australiei și
     Comunitatea Europeană a Energiei Atomice privind transferurile de materiale nucleare din
     Australia în Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, încheiat la Bruxelles la 21
     septembrie 1981, este limitat și că acordul respectiv expiră în 2012,

     REAFIRMÂND angajamentul ferm al Guvernului Australiei, al Comunității și al guvernelor
     statelor membre privind neproliferarea nucleară, inclusiv consolidarea și aplicarea eficientă a
     garanțiilor nucleare și a regimurilor de control al exporturilor aferente pe baza cărora se
     desfășoară cooperarea în domeniul utilizării energiei nucleare în scopuri pașnice între
     Australia și Comunitate,

     REAFIRMÂND sprijinul Guvernului Australiei, al Comunității și al guvernelor statelor
     membre față de obiectivele Agenției Internaționale pentru Energie Atomică (denumită în
     continuare „AIEA”) și față de sistemul său de garanții nucleare,

     REAFIRMÂND angajamentul ferm al Guvernului Australiei, al Comunității și al statelor
     membre față de Convenția privind protecția fizică a materialelor nucleare semnată la New
     York și Viena la 3 martie 1980, care a intrat în vigoare la 8 februarie 1987, iar pentru
     Australia, la 22 octombrie 1987,

     ÎNTRUCÂT Australia și toate statele membre ale Comunității sunt părți la Tratatul de
     neproliferare a armelor nucleare, încheiat la Washington, Londra și Moscova la 1 iulie 1968 și
     intrat în vigoare la 5 martie 1970, denumit în continuare „TNP”,

     LUÂND NOTĂ de faptul că garanțiile nucleare se aplică în toate statele membre ale
     Comunității în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei
     Atomice (denumit în continuare „Tratatul Euratom”) și cu acordurile privind garanțiile
     încheiate între Comunitate, statele membre și AIEA,

     LUÂND NOTĂ de faptul că Guvernul Australiei și guvernele tuturor statelor membre ale
     Comunității participă la Grupul furnizorilor nucleari,

     AVÂND ÎN VEDERE că trebuie să se țină seama de angajamentele luate de Guvernul
     Australiei și de guvernele tuturor statelor membre ale Comunității în cadrul Grupului de
     furnizori nucleari,

RO                                                 5                                                   RO
 ---pagebreak---      RECUNOSCÂND principiul liberei circulații a materialelor, echipamentelor și tehnologiei
     nucleare în cadrul Comunității,

     CONVENIND că acordul trebuie să respecte obligațiile internaționale asumate de către
     Uniunea Europeană și Guvernul Australiei în temeiul acordurilor din cadrul Organizației
     Mondiale a Comerțului,

     REITARÂND angajamentele luate de Guvernul Australiei și de guvernele statelor membre
     ale Comunității față de acordurile bilaterale pe care acestea le-au încheiat în domeniul
     utilizării energiei nucleare în scopuri pașnice,

     CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:

                                                Articolul I

                                                  Definiții

     În sensul prezentului acord și în lipsa unor dispoziții contrare:

     1.       „produs derivat” înseamnă orice material fisionabil special derivat printr-unul sau
              mai multe procese, succesive sau nesuccesive, din material nuclear transferat în
              conformitate cu prezentul acord;

     2.       „autoritate competentă” înseamnă:

              –     pentru Guvernul Australiei, Oficiul Australian de Garanții și Neproliferare
                    (Australian Safeguards and Non-Proliferation Office),

              –     pentru Comunitate, Comisia Europeană,

              sau orice altă autoritate pe care partea în cauză o poate notifica în scris, în orice
              moment, celeilalte părți;

     3.       „echipamente” înseamnă articolele enumerate în secțiunile 1, 3, 4, 5, 6 și 7 din anexa
              B la documentul INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1 al AIEA;

     4.       „proprietatea intelectuală” are înțelesul dat la articolul 2 din Convenția privind
              instituirea Organizației Mondiale a Proprietății Intelectuale, semnată la Stockholm la
              14 iulie 1967, astfel cum a fost modificată la 28 septembrie 1979, și poate include și
              alte obiecte, după cum convin părțile;

     5.       „scop militar” include, printre altele, aplicații militare directe ale energiei nucleare,
              precum armele nucleare sau alte dispozitive explozive nucleare (inclusiv cercetare și
              dezvoltare sau producție de tritiu destinat utilizării în arme nucleare și alte
              dispozitive explozive nucleare), propulsia nucleară militară, munițiile, inclusiv
              munițiile pe bază de uraniu sărăcit, motoarele rachetelor nucleare militare sau
              reactorii nucleari militari, dar nu include utilizările indirecte, precum alimentarea cu
              electricitate a unei baze militare de la o rețea civilă sau producerea de radioizotopi
              destinați diagnozei într-un spital militar;

     6.       „material nenuclear” înseamnă:

RO                                                   6                                                    RO
 ---pagebreak---               –     Deuteriu și apă grea (oxid de deuteriu) și orice alt compus al deuteriului în care
                    raportul atomic dintre deuteriu și hidrogen depășește 1:5000, destinat utilizării
                    într-un reactor nuclear, astfel cum este definit la punctul 1.1 din anexa B la
                    documentul INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1 al AIEA (Orientări privind
                    transferurile nucleare),

              –     Grafit de puritate nucleară: grafit destinat utilizării într-un reactor nuclear,
                    astfel cum este definit la punctul 1.1 din anexa B la documentul
                    INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1 al AIEA (Orientări privind transferurile
                    nucleare), cu un grad de puritate mai mare de 5 părți la milion echivalent în bor
                    și cu o densitate mai mare de 1,50 grame pe centimetru cub;

     7.       „material nuclear” înseamnă orice material brut sau material fisionabil special, astfel
              cum sunt definiți acești termeni la articolul XX din statutul AIEA, adoptat la sediul
              central al Organizației Națiunilor Unite la 23 octombrie 1956 și intrat în vigoare la
              29 iulie 1957 (denumit în continuare Statutul AIEA). Nicio decizie a Consiliului
              Guvernatorilor AIEA, adoptată în temeiul articolului XX din Statutul AIEA, care
              modifică lista materialelor considerate ca „materiale sursă” sau „materiale fisionabile
              speciale” nu produce efecte în cadrul prezentului acord decât în cazul în care părțile
              la prezentul acord se informează reciproc în scris că acceptă decizia respectivă;

     8.       „părți” înseamnă Guvernul Australiei, pe de o parte, și Comunitatea, pe de altă parte;

              „Comunitate” înseamnă în același timp:

              –     persoana juridică instituită prin Tratatul Euratom, precum și

              –     teritoriile în care se aplică Tratatul Euratom;

     9.       „persoane” înseamnă orice persoană fizică, întreprindere sau altă entitate care se
              supune legislației și reglementărilor aplicabile în teritoriile care se află sub jurisdicția
              părților, fără a include părțile la prezentul acord;

     10.      „tehnologie” are sensul dat de definiția din anexa A la documentul
              INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1 al AIEA (Orientări privind transferurile nucleare).

                                                Articolul II

                                                  Obiectiv

     Obiectivul prezentului acord este de a stabili un cadru de cooperare între părți în domeniul
     utilizării energiei nucleare în scopuri pașnice pe baza beneficiului reciproc și a reciprocității,
     fără a aduce atingere competențelor respective ale fiecărei părți.

                                                Articolul III

                                   Domeniul de aplicare al cooperării

     1.       Materialele nucleare, echipamentele și materialele nenucleare sau materialele
              nucleare obținute sub formă de produse derivate se utilizează exclusiv în scopuri
              pașnice, și nu în scopuri militare.

RO                                                    7                                                      RO
 ---pagebreak---      2.   Cooperarea între părți în temeiul prezentului acord poate include, printre altele:

          a)    furnizarea de materiale nucleare, materiale nenucleare și echipamente;

          b)    transferul de tehnologie, inclusiv furnizarea de informații relevante din punct
                de vedere al prezentului articol, cu condiția ca statele membre ale Comunității
                să-și fi manifestat individual dorința de a include acest tip de transferuri în
                cadrul prezentului acord;

          c)    transferul de echipamente desemnate de părți ca fiind proiectate, construite sau
                exploatate pe baza sau prin utilizarea informațiilor obținute de la cealaltă parte
                și care se află sub jurisdicția uneia dintre părți la momentul respectivei
                desemnări;

          d)    achiziționarea de echipamente și dispozitive;

          e)    accesul la echipamente și instalații și utilizarea acestora;

          f)    gestionarea combustibilului nuclear uzat și a deșeurilor radioactive;

          g)    securitatea nucleară și radioprotecția;

          h)    garanțiile nucleare și protecția fizică a materialelor și instalațiilor nucleare;

          i)    utilizarea radioizotopilor și a radiațiilor în agricultură, industrie și medicină;

          j)    prospecțiunile geologice și geofizice, dezvoltarea, producția, prelucrarea și
                utilizarea resurselor de uraniu;

          k)    criminalistica nucleară;

          l)    aspectele de reglementare privind utilizările pașnice ale energiei nucleare;
                precum și

          m)    alte domenii relevante pentru obiectul prezentului acord, în măsura în care
                acestea sunt incluse în programele respective ale părților.

     3.   Cooperarea se extinde la activitățile de cercetare și dezvoltare nucleară de interes
          reciproc pentru părți, în conformitate cu unele dispoziții complementare care
          urmează a fi convenite de către părți.

     4.   Cooperarea menționată la alineatul (2) din prezentul articol se poate desfășura sub
          următoarele forme:

          a)    organizarea de simpozioane și seminarii;

          b)    desfășurarea de proiecte comune și înființarea unor asociații în participațiune;

          c)    înființarea de grupuri de lucru bilaterale pentru implementarea proiectelor
                comune;

          d)    furnizarea de servicii legate de ciclul combustibilului nuclear, inclusiv
                conversia uraniului și îmbogățirea izotopică;

RO                                                8                                                  RO
 ---pagebreak---           e)    comerțul și cooperarea economică legate de ciclul combustibilului nuclear;

          f)    transferul de echipamente industriale și tehnologie industrială; and

          g)    alte forme de cooperare convenite în scris de către părți.

     5.   Cooperarea în domeniile specifice menționate la alineatul (2) din prezentul articol
          poate fi implementată, după caz, prin acorduri încheiate între entități juridice din
          Australia și entități juridice din Comunitate, pe care fiecare autoritate competentă le
          notifică celeilalte autorități competente ca fiind autorizate corespunzător pentru
          implementarea unei astfel de cooperări. Acordurile respective includ dispoziții
          referitoare la drepturile de proprietate intelectuală în cazul în care există sau se nasc
          astfel de drepturi.

                                           Articolul IV

                             Elemente care fac obiectul acordului

     1.   Prezentul acord se aplică următoarelor articole:

          a)    materialele nucleare, materialele nenucleare sau echipamentele transferate între
                părți sau între persoane care aparțin părților, în mod direct sau prin intermediul
                unei țări terțe.

                Aceste materiale nucleare, materiale nenucleare sau echipamente fac obiectul
                prezentului acord din momentul intrării lor pe teritoriul aflat sub jurisdicția
                părții destinatare. Partea furnizoare notifică partea destinatară în scris cu privire
                la transferul preconizat, iar partea destinatară confirmă în scris faptul că
                elementul respectiv face obiectul prezentului acord. Destinatarul propus, în
                cazul în care acesta este altul decât partea destinatară, va fi o persoană
                autorizată de pe teritoriul care se află sub jurisdicția părții destinatare;

          b)    toate formele de material nuclear obținute prin intermediul unor procedee
                chimice sau fizice sau prin separare izotopică, cu condiția ca respectiva
                cantitate de material nuclear astfel obținută să fie considerată ca intrând în
                domeniul de aplicare al prezentului acord numai în proporția pe care cantitatea
                de material nuclear utilizată pentru obținerea sa și care face obiectul
                prezentului acord o reprezintă în raport cu cantitatea totală de material nuclear
                utilizată în acest scop;

          c)    toate generațiile de material nuclear produse prin iradiere cu neutroni, cu
                condiția ca respectiva cantitate de material nuclear astfel produsă să fie
                considerată ca intrând în domeniul de aplicare al prezentului acord numai în
                proporția pe care o reprezintă cantitatea de material nuclear care contribuie la
                producerea sa și care face obiectul prezentului acord;

          d)    materialele nucleare produse, prelucrate sau utilizate în echipamente, în cazul
                în care:

                (i) principalele sau singurele elemente implicate în producerea, prelucrarea sau
                utilizarea materialelor nucleare respective au fost unele materiale nenucleare
                care fac obiectul prezentului acord și

RO                                               9                                                      RO
 ---pagebreak---                    (ii) singurele elemente implicate în producerea, prelucrarea sau utilizarea
                   materialelor nucleare respective au fost unele echipamente3 care fac obiectul
                   prezentului acord și

                   (iii) echipamentele3 au fost desemnate de partea partea furnizoare, după
                   consultarea cu partea destinatară, ca fiind proiectate, construite, fabricate sau
                   exploatate pe baza sau prin utilizarea tehnologiei transferate în temeiul
                   prezentului acord;

           e)      materialele nucleare care făceau obiectul Acordului privind transferurile de
                   materiale nucleare din Australia în Comunitatea Europeană a Energiei
                   Atomice, încheiat la Bruxelles la 21 septembrie 1981;

           f)      materialele nucleare care au fost transferate din statele membre ale Comunității
                   în Australia în temeiul unor acorduri bilaterale și care sunt notificate
                   Comunității la momentul intrării în vigoare a prezentului acord;

           g)      materialele nucleare recuperate în scopuri nucleare din minereuri sau
                   concentrate, altele decât concentratele de minereu de uraniu, care sunt
                   transferate între părți în mod direct sau prin intermediul unei țări terțe și a căror
                   recuperare a fost notificată de către partea care efectuează transferul ca fiind
                   relevantă pentru acord4.

     2.    Materialele nucleare, materialele nenucleare și echipamentele menționate la alineatul
           (1) din prezentul articol rămân sub incidența dispozițiilor prezentului acord până se
           stabilește, în conformitate cu procedurile prevăzute în acordul administrativ:

           a)      că articolele respective au fost retransferate în afara teritoriului aflat sub
                   jurisdicția părții destinatare, în conformitate cu articolul VII alineatele (5) și (6)
                   din prezentul acord;

           b)      că materialele nucleare nu mai pot fi utilizate în scopul niciunei activități
                   nucleare relevante din punctul de vedere al garanțiilor menționate la articolul
                   VII alineatul (1) sau că acestea nu mai sunt practic recuperabile; Pentru a
                   stabili din ce moment materialele nucleare care fac obiectul prezentului acord
                   nu mai pot fi utilizate sau nu mai sunt practic recuperabile pentru a fi aduse
                   prin prelucrare într-o formă în care să poată fi utilizate pentru o activitate
                   nucleară relevantă din punctul de vedere al garanțiilor, cele două părți acceptă
                   decizia în acest sens luată de AIEA în conformitate cu dispozițiile privind
                   ridicarea garanțiilor prevăzute în acordul de garanții corespunzător la care
                   AIEA este parte ;

           c)      că materialele nenucleare și echipamentele nu mai pot fi utilizate în scopuri
                   nucleare; sau

     3
          În sensul prezentului articol, termenul de echipamente se referă strict la articolele 1.1, 3, 4, 5, 6, 7 din
          anexa B la documentul INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1, dar nu include subcomponentele acestora.
     4
          În cazul în care astfel de materiale nucleare nu respectă toate condițiile prevăzute la articolul VII, aceste
          materiale nucleare se utilizează numai după ce părțile se consultă și decid cu privire la garanțiile
          nucleare și la măsurile de protecție fizică care trebuie aplicate.

RO                                                        10                                                              RO
 ---pagebreak---              d)    părțile convin că nu mai este necesar ca articolele respective să facă obiectul
                   prezentului acord.

     3.      Transferul de tehnologie se supune prezentului acord în cazul statelor membre ale
             Comunității care și-au exprimat dorința de a include acest tip de transferuri în cadrul
             prezentului acord printr-o notificare scrisă transmisă de statul membru în cauză
             Comisiei Europene. Înainte de efectuarea unui transfer, se transmit notificări între
             statul membru sau statele membre în cauză și Comisia Europeană, pe de o parte, și
             Guvernul Australiei, pe de altă parte.

                                              Articolul V

                                  Îmbogățirea materialelor nucleare

     Înainte de a îmbogăți un material nuclear care face obiectul prezentului acord prin creșterea
     concentrației în izotopul U-235 până la cel puțin douăzeci de procente (20 %), sunt necesare
     obținerea acordului scris al ambelor părți și notificarea AIEA. În acest acord scris se descriu
     condițiile în care se poate utiliza uraniul îmbogățit până la 20 de procente (20 %). Părțile pot
     încheia aranjamente pentru a facilita implementarea acestei dispoziții.

                                              Articolul VI

               Comerțul cu materiale nucleare, materiale nenucleare și echipamente

     1.      Transferurile de materiale nucleare, materiale nenucleare sau echipamente care se
             desfășoară în cadrul activităților de cooperare se efectuează în conformitate cu
             angajamentele internaționale relevante ale Comunității, ale statelor sale membre și
             ale Australiei în ceea ce privește utilizarea energiei nucleare în scopuri pașnice,
             menționate la articolul VII.

     2.      În măsura în care este posibil, părțile își acordă asistență reciprocă pentru
             achiziționarea de materiale nucleare, materiale nenucleare sau echipamente de către
             una dintre părți sau de către persoane din cadrul Comunității sau de sub jurisdicția
             Guvernului Australiei.

     3.      Continuarea cooperării vizate de prezentul acord este condiționată de aplicarea, în
             manieră satisfăcătoare pentru ambele părți, a sistemului de garanții și control instituit
             de Comunitate în conformitate cu tratatul Euratom, precum și a sistemului de garanții
             și control pentru materialele nucleare, materialele nenucleare sau echipamente
             instituit de Guvernul Australiei.

     4.      Dispozițiile prezentului acord nu se utilizează pentru a împiedica libera circulație a
             materialelor nucleare, a materialelor nenucleare, a echipamentelor sau tehnologiei pe
             teritoriul Comunității.

     5.      Transferurile de materiale nucleare și serviciile aferente se efectuează în condiții
             comerciale echitabile. Aplicarea prezentului alineat nu aduce atingere nici Tratatului
             Euratom și legislației secundare aferente, nici legislației și reglementărilor aplicabile
             în Australia.

     6.      Ca urmare a articolului VII alineatele (5) și (6), retransferurile de articole sau
             tehnologii care fac obiectul prezentului acord în afara jurisdicției părților se

RO                                                 11                                                    RO
 ---pagebreak---           efectuează exclusiv în cadrul angajamentelor asumate individual de guvernele
          statelor membre ale Comunității și de Guvernul Australiei în cadrul grupului de țări
          furnizoare de energie nucleară, cunoscut sub numele de Grupul furnizorilor nucleari.
          În special, retransferurilor tuturor articolelor care fac obiectul prezentului acord li se
          aplică Orientările privind transferurile nucleare stabilite în documentul
          INFCIRC/254/Rev. 9/Partea 1 al AIEA.

                                           Articolul VII

                         Materiale nucleare care fac obiectul acordului

     1.   Materialele nucleare care fac obiectul prezentului acord respectă următoarele
          condiții:

          a)    În Comunitate, garanțiile Euratom prevăzute de Tratatul Euratom și garanțiile
                AIEA prevăzute de următoarele acorduri de garanții, cu modificările și
                înlocuirile ulterioare, și în conformitate cu Tratatul de neproliferare:

                i)     Acordul dintre statele membre ale Comunității care nu dețin arme
                       nucleare, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și Agenția
                       Internațională pentru Energia Atomică, încheiat la Bruxelles la 5 aprilie
                       1973 și intrat în vigoare la 21 februarie 1977 (publicat cu numărul de
                       referință AIEA INFCIRC/193);

                ii)    Acordul dintre Franța, Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și
                       Agenția Internațională pentru Energia Atomică, încheiat în iulie 1978 și
                       intrat în vigoare la 12 septembrie 1981 (publicat cu numărul de referință
                       AIEA INFCIRC/290);

                iii)   (c) Acordul dintre Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord,
                       Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și Agenția Internațională
                       pentru Energia Atomică privind aplicarea garanțiilor în Regatul Unit al
                       Marii Britanii și al Irlandei de Nord în cadrul Tratatului de neproliferare
                       a armelor nucleare, încheiat la Viena la 6 septembrie 1976 și intrat în
                       vigoare la 14 august 1978 (publicat cu numărul de referință AIEA
                       INFCIRC/263);

                iv)    Protocoalele adiționale încheiate la 22 septembrie 1998 și intrate în
                       vigoare la 30 aprilie 2004 pe baza documentului INFCIRC/540 corectat
                       (Sistem consolidat de garanții, partea II);

          b)    În Australia, garanțiile AIEA prevăzute de Acordul dintre Australia și Agenția
                Internațională pentru Energia Atomică privind aplicarea de garanții în cadrul
                Tratatului de neproliferare a armelor nucleare, care a intrat în vigoare la 10
                iulie 1974 (AIEA INFCIRC/217), completat de un protocol adițional la
                Acordul dintre Australia și Agenția Internațională pentru Energia Atomică
                privind aplicarea de garanții în cadrul Tratatului de neproliferare a armelor
                nucleare, încheiat la Viena la 23 septembrie 1997 și intrat în vigoare la 12
                decembrie 1998 (publicat cu numărul de referință AIEA INFCIRC/217/Add.
                1).

RO                                               12                                                    RO
 ---pagebreak---      2.   În cazul în care aplicarea unuia dintre acordurile cu AIEA menționate la alineatul (1)
          din prezentul articol se suspendă sau se întrerupe indiferent de motiv în Comunitate
          sau în Australia, partea în cauză încheie cu AIEA un acord care asigură o eficacitate
          și un domeniu de aplicare echivalente cu cele prevăzute de acordurile de garanții
          menționate la alineatul (1) litera (a) sau (b) din prezentul articol sau, în cazul în care
          acest lucru nu este posibil,

          a)    Comunitatea aplică, în ceea ce o privește, garanții bazate pe sistemul de
                garanții Euratom și care asigură o eficacitate și un domeniu de aplicare
                echivalente cu cele prevăzute de acordurile de garanții menționate la alineatul
                (1) litera (a) din prezentul articol sau, în cazul în care nu este posibil,

          b)    părțile încheie acorduri privind aplicarea garanțiilor, care să asigure o
                eficacitate și un domeniu de aplicare echivalente cu cele prevăzute de
                acordurile de garanții menționate la alineatul (1) litera (a) sau (b) din prezentul
                articol.

     3.   Măsurile de protecție fizică se aplică întotdeauna la niveluri care respectă cel puțin
          criteriile prevăzute în anexa C la documentul INFCIRC/254/Rev.9/Partea 1 al AIEA
          (Orientări pentru transferurile nucleare); în plus față de acest document, statele
          membre ale Comunității, Comisia Europeană, după caz, și Australia se vor raporta,
          pentru aplicarea acestor măsuri de protecție fizică, la obligațiile care le revin în
          temeiul Convenției privind protecția fizică a materialelor nucleare semnată la 3
          martie 1980, inclusiv modificările în vigoare pentru fiecare dintre părți și la
          recomandările din documentul INFCIRC/225/Rev. 4 corectat al AIEA (Protecția
          fizică a materialelor nucleare). Transporturile se supun dispozițiilor Convenției
          internaționale privind protecția fizică a materialelor nucleare semnată la 3 martie
          1980, inclusiv modificările în vigoare pentru fiecare dintre părți și regulamentelor
          AIEA privind securitatea transportului de materiale radioactive (standardele de
          securitate ale AIEA, seria nr. TS-R-1).

     4.   Securitatea nucleară și gestionarea deșeurilor respectă Convenția privind securitatea
          nucleară, încheiată la Viena la 17 iunie 1994 și intrată în vigoare la 24 octombrie
          1996 (AIEA INFCIRC/449), Convenția comună privind securitatea gestionării
          combustibilului uzat și securitatea gestionării deșeurilor radioactive, încheiată la
          Viena la 5 septembrie 1997 și intrată în vigoare la 18 iunie 2001 (AIEA
          INFCIRC/546), Convenția privind asistența în caz de accident nuclear sau de urgență
          radiologică, încheiată la Viena la 26 septembrie 1986 și intrată în vigoare la 26
          februarie 1987 (AIEA INFCIRC/336), Convenția privind notificarea rapidă a unui
          accident nuclear, încheiată la Viena la 26 septembrie 1986 și intrată în vigoare la 27
          octombrie 1986 (AIEA INFCIRC/335).

     5.   Materialele nucleare care fac obiectul prezentului acord pot fi transferate în afara
          teritoriului aflat sub jurisdicția părții destinatare numai cu acordul prealabil scris al
          părții furnizoare, cu excepția cazului în care se aplică dispozițiile alineatului (6) din
          prezentul articol.

     6.   La intrarea în vigoare a prezentului acord, fiecare parte transmite celeilalte părți lista
          țărilor terțe către care cealaltă parte poate efectua retransferuri conform alineatului
          (5) din prezentul articol. Fiecare parte notifică celeilalte părți modificările aduse listei
          sale de țări terțe.

RO                                               13                                                      RO
 ---pagebreak---                                               Articolul VIII

                                              Reprocesarea

     Părțile își dau acordul cu privire la reprocesarea combustibilului nuclear care conține
     materiale nucleare reglementate de prezentul acord, cu condiția ca reprocesarea să se realizeze
     conform condițiilor prevăzute în anexa A.

                                               Articolul IX

                                        Proprietate intelectuală

     Părțile asigură protecția adecvată și eficace a proprietății intelectuale create și a tehnologiei
     transferate în cadrul cooperării reglementate de prezentul acord, în conformitate cu acordurile
     încheiate pe bază de documente între părți și cu acordurile internaționale aplicabile, precum și
     cu legislația și reglementările în vigoare în Australia și în Comunitate sau în statele membre
     ale acesteia.

                                               Articolul X

                                         Schimbul de informații

     1.       (a) Fiecare parte poate pune la dispoziția celeilalte părți sau a unor persoane din
              cadrul Comunității sau aflate sub jurisdicția Guvernului Australiei informații pe care
              le deține cu privire la aspecte reglementate de prezentul acord.

              (b)   Furnizarea de informații primite de la un terț în condiții care interzic o astfel de
                    furnizare sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentului acord.

              (c)   Informațiile considerate de către partea furnizoare ca fiind informații cu
                    valoare comercială pot fi furnizate numai în conformitate cu termenii și
                    condițiile specificate de către părți.

     2.       (a) Părțile încurajează și înlesnesc schimbul de informații între persoane aflate sub
              jurisdicția Guvernului Australiei, pe de o parte, și persoane din cadrul Comunității,
              pe de altă parte, cu privire la aspecte reglementate de prezentul acord.

              (b)   Informațiile deținute de astfel de persoane pot fi furnizate numai cu acordul
                    persoanelor respective și în conformitate cu termenii și condițiile specificate de
                    acestea.

     3.       Părțile iau toate măsurile de precauție corespunzătoare pentru a păstra caracterul
              confidențial al informațiilor primite ca urmare a derulării prezentului acord.

                                               Articolul XI

                                    Punerea în aplicare a acordului

     1.       Dispozițiile prezentului acord sunt puse în aplicare cu bună credință astfel încât să se
              evite orice barieră, întârziere sau ingerință neadecvată în activitățile nucleare
              desfășurate în Australia și în Comunitate și prin respectarea practicilor de gestionare
              prudentă necesare pentru desfășurarea economică și sigură a activităților nucleare.

RO                                                  14                                                     RO
 ---pagebreak---      2.   Dispozițiile prezentului acord nu se utilizează pentru a beneficia de avantaje
          comerciale sau industriale, nici pentru a se amesteca în interesele comerciale sau
          industriale, naționale sau internaționale, ale uneia dintre părți sau ale unei persoane
          autorizate sau pentru a se amesteca în politica nucleară a uneia dintre părți sau a
          guvernelor statelor membre ale Comunității, și nici pentru a împiedica promovarea
          utilizărilor pașnice și neexplozive ale energiei nucleare sau pentru a împiedica
          circulația articolelor care fac obiectul sau care sunt notificate ca făcând obiectul
          prezentului acord, fie pe teritoriile care se află sub jurisdicția fiecărei părți, fie între
          Guvernul Australiei și Comunitate.

     3.   Materialele nucleare care fac obiectul prezentului acord se contabilizează pe baza
          fungibilității materialelor nucleare și a principiilor proporționalității și echivalenței
          materialelor nucleare prevăzute de acordurile administrative conform articolului XII
          din prezentul acord.

     4.   Orice modificare adusă circularelor de informare ale AIEA menționate la articolele I,
          IV, VI și VII din prezentul produce efecte în cadrul prezentului acord numai după ce
          părțile își comunică reciproc în scris, pe cale diplomatică, acordul lor cu privire la
          respectiva modificare.

                                           Articolul XII

                                     Acorduri administrative

     1.   Autoritățile competente ale celor două părți încheie acorduri administrative pentru a
          asigura aplicarea eficace a dispozițiilor prezentului acord.

     2.   Acordurile administrative încheiate conform alineatului (1) din prezentul articol pot
          fi modificate după cum se convine în scris de către autoritățile competente.

                                           Articolul XIII

                                       Legislație aplicabilă

     1.   Cooperarea prevăzută de prezentul acord se desfășoară în conformitate cu legislația
          și cu reglementările în vigoare în Australia și în Uniunea Europeană, precum și cu
          acordurile internaționale încheiate de către părți. În cazul Comunității, legislația
          aplicabilă include Tratatul Euratom și legislația secundară aferentă.

     2.   Fiecare parte este responsabilă față de cealaltă parte pentru a asigura acceptarea și
          respectarea dispozițiilor prezentului acord, în cazul Australiei, de către toate
          întreprinderile guvernamentale și de către toate persoanele aflate sub jurisdicția sa și,
          în cazul Comunității, de către toate persoanele autorizate în conformitate cu
          prezentul acord.

RO                                               15                                                      RO
 ---pagebreak---                                           Articolul XIV

                                           Nerespectare

     1.   În cazul în care una dintre părți sau un stat membru al Comunității încalcă una dintre
          dispozițiile materiale ale prezentului acord, cealaltă parte poate, printr-un preaviz
          scris, să suspende sau să înceteze în totalitate sau parțial cooperarea prevăzută de
          prezentul acord.

     2.   Înainte de a lua măsuri în acest scop, părțile se consultă pentru a lua o decizie privind
          necesitatea unor măsuri corective și termenul în care aceste măsuri trebuie puse în
          aplicare.

     3.   Măsurile prevăzute la alineatul (1) al prezentului articol se iau numai în cazul în care
          nu s-au aplicat măsurile convenite în termenul stabilit de către părți sau, în cazul în
          care nu s-a găsit nicio soluție, după încheierea unei perioade de timp rezonabile. În
          aceste cazuri, partea furnizoare are dreptul de a solicita returnarea materialelor
          nucleare care fac obiectul prezentului acord.

     4.   În cazul în care un stat membru al Comunității care nu deține arme nucleare sau
          Australia detonează un dispozitiv nuclear explozibil, se aplică dispozițiile
          precedente.

                                           Articolul XV

                                      Consultare și arbitraj

     1.   La cererea uneia dintre părți, reprezentanții părților se reunesc atunci când este
          necesar pentru a se consulta cu privire la aspectele legate de aplicarea prezentului
          acord, pentru a monitoriza derularea acestuia și pentru a analiza modalități de
          cooperare suplimentare față de cele prevăzute de prezentul acord. Aceste consultări
          se pot desfășura de asemenea sub forma unui schimb de corespondență. În special,
          părțile se consultă înainte de demararea unor proiecte noi de îmbogățire sau
          reprocesare a unor materialele nucleare care fac obiectul prezentului acord.

     2.   Orice diferend care rezultă din interpretarea sau aplicarea prezentului acord și care nu
          se soluționează între părți prin negociere sau prin orice altă modalitate este adus, la
          cererea oricăreia dintre părți, în fața unui tribunal de arbitraj compus din trei arbitri.
          Fiecare parte desemnează un arbitru, iar cei doi arbitri astfel desemnați aleg un al
          treilea, care nu este resortisant al niciuneia dintre părți și care va fi președintele. În
          cazul în care, în termen de treizeci de zile de la cererea de arbitraj, una dintre părți nu
          a desemnat un arbitru, cealaltă parte în litigiu poate solicita președintelui Curții
          Internaționale de Justiție să numească un arbitru pentru partea care nu a desemnat
          niciunul. În cazul în care, în termen de treizeci de zile de la desemnarea sau numirea
          arbitrilor pentru ambele părți, nu a fost ales cel de-al treilea arbitru, oricare dintre
          părți poate solicita președintelui Curții Internaționale de Justiție să numească al
          treilea arbitru. Majoritatea membrilor tribunalului de arbitraj constituie cvorumul, iar
          toate deciziile se iau cu majoritatea voturilor membrilor instanței de arbitraj.
          Procedura de arbitraj este stabilită de tribunal. Deciziile tribunalului sunt obligatorii
          pentru părți, acestea fiind obligate să le implementeze. Onorariile arbitrilor se

RO                                               16                                                     RO
 ---pagebreak---              calculează pe aceeași bază ca și cele pentru judecătorii ad-hoc ai Curții Internaționale
             de Justiție.

     3.      Pentru soluționarea diferendelor, se utilizează versiunea în limba engleză a
             prezentului acord.

                                             Articolul XVI

                                      Dispoziții complementare

     Dispozițiile acordurilor bilaterale de cooperare în domeniul nuclear în vigoare între Australia
     și statele membre ale Comunității sunt considerate complementare dispozițiilor prezentului
     acord și sunt înlocuite, acolo unde este cazul, de dispozițiile prezentului acord.

                                            Articolul XVII

                                              Modificări

     1.      Părțile pot să se consulte, la cererea oricăreia dintre părți, cu privire la modificările
             eventuale ale prezentului acord, în special pentru a ține seama de progresele
             internaționale înregistrate în domeniul garanțiilor nucleare.

     2.      Prezentul acord poate fi modificat în cazul în care părțile convin în acest sens.

     3.      Orice modificare intră în vigoare la data specificată de părți printr-un schimb de note
             diplomatice între acestea.

     4.      Anexa la prezentul acord este parte integrantă a acestuia și poate fi modificată în
             conformitate cu prezentul articol.

                                            Articolul XVIII

                                     Intrare în vigoare și durată

     1.      Prezentul acord intră în vigoare la data ultimei notificări scrise prin care se confirmă
             îndeplinirea de către părți a procedurilor interne necesare pentru intrarea în vigoare a
             prezentului acord.

     2.      Acordul rămâne în vigoare pe o perioadă inițială de treizeci ani. La încheierea acestei
             perioade, prezentul acord se reînnoiește în mod automat pe perioade suplimentare de
             zece ani, cu excepția cazului în care, cu cel puțin șase luni înainte de expirarea
             perioadei suplimentare, una dintre părți notifică celeilalte părți intenția de a denunța
             prezentul acord.

     3.      Fără a aduce atingere suspendării, denunțării sau expirării prezentului acord sau a
             oricărui tip de cooperare în cadrul acestuia, indiferent de motiv, obligațiile prevăzute
             la articolele III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII și XIV rămân în vigoare
             atât timp cât materialele nucleare, materialele nenucleare sau echipamentele care fac
             obiectul acestor articole rămân pe teritoriul celeilalte părți sau sub jurisdicția ori
             controlul acesteia, oriunde s-ar afla, sau până se stabilește de comun acord de către
             părți, în conformitate cu prevederile articolului IV, că aceste materiale nucleare nu

RO                                                 17                                                    RO
 ---pagebreak---              mai pot fi utilizate sau că nu mai sunt practic recuperabile pentru nicio activitate
             nucleară relevantă din punctul de vedere al garanțiilor.

     4.      Prezentul acord înlocuiește:

             a)    Acordul dintre Guvernul Australiei și Comunitatea Europeană a Energiei
                   Atomice privind transferurile de materiale nucleare din Australia în
                   Comunitatea Europeană a Energiei Atomice, încheiat la Bruxelles la 21
                   septembrie 1981;

             b)    Schimbul de note care constituie un aranjament de implementare privind
                   schimburile internaționale de obligații, încheiat la Bruxelles la 8 septembrie
                   1993, pentru implementarea Acordului dintre Guvernul Australiei și
                   Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (EURATOM) privind transferurile
                   de materiale nucleare din 21 septembrie 1981;

             c)    Schimbul de note care constituie un aranjament de implementare referitor la
                   transferurile de plutoniu, încheiat la Bruxelles la 8 septembrie 1993, pentru
                   implementarea Acordului dintre Guvernul Australiei și Comunitatea Europeană
                   a Energiei Atomice (EURATOM) privind transferurile de materiale nucleare
                   din 21 septembrie 1981; precum și

             d)    Schimbul de note care constituie un aranjament de implementare între
                   Guvernul Australiei și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
                   (EURATOM) referitor la transferurile de plutoniu în cadrul Acordului dintre
                   Guvernul Australiei și EURATOM privind transferurile de materiale nucleare
                   din Australia către EURATOM și scrisoarea de însoțire nr. 2, din 21
                   septembrie 1981, precum și aranjamentul de implementare privind transferurile
                   de plutoniu din 8 septembrie 1993.

     Încheiat în dublu exemplar la …………………., în limbile bulgară, cehă, daneză, olandeză,
     engleză, estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă, maghiară, italiană, letonă, lituaniană,
     malteză, polonă, portugheză, română, slovacă, slovenă, spaniolă și suedeză, fiecare text fiind
     autentic în egală măsură.

     DREPT PENTRU CARE, subsemnații, pe deplin autorizați, au semnat prezentul acord.

     Pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice Pentru Guvernul Australiei

     [semnătura]                                        [semnătura]

RO                                                 18                                                  RO
 ---pagebreak---                                                ANEXA A

                                          REPROCESAREA

     Întrucât articolul VIII din acord prevede că procesarea materialelor nucleare care fac obiectul
     acordului (denumite în continuare „MNOA”) se realizează exclusiv în condițiile prevăzute în
     prezenta anexă,

     Părțile la prezentul Acord,

     recunoscând că separarea, depozitarea, transportul și utilizarea plutoniului necesită măsuri
     speciale în vederea reducerii riscului proliferării nucleare,

     recunoscând rolul reprocesării în utilizarea eficientă a resurselor energetice, în gestionarea
     materialelor conținute în combustibilul uzat sau în alte utilizări pașnice neexplozive, inclusiv
     cercetarea,

     dorind o implementare previzibilă și practică a condițiilor convenite și definite în prezenta
     anexă, ținând seama atât de hotărârea lor de a asigura promovarea obiectivului neproliferării,
     cât și de necesitățile pe termen lung ale programelor privind ciclul combustibilului nuclear ale
     părților,

     decise să continue sprijinul acordat dezvoltării garanțiilor internaționale și a altor măsuri
     referitoare la reprocesare și la plutoniu, inclusiv a măsurilor de promovare a rezistenței la
     proliferare și a protecției fizice eficace,

     au convenit asupra următoarelor:

                                               Articolul 1

     MNOA pot fi reprocesate în următoarele condiții:

              a)    reprocesarea se efectuează în vederea utilizării resurselor energetice sau a
                    gestionării materialelor conținute în combustibilul uzat în conformitate cu
                    programul privind ciclul combustibilului nuclear stabilit de comun acord prin
                    consultare între autoritățile competente;

              b)    partea care preconizează astfel de activități furnizează o descriere a
                    programului propus pentru ciclul combustibilului nuclear, inclusiv detalii
                    privind cadrul juridic și de reglementare relevant pentru reprocesare și pentru
                    depozitarea, utilizarea și transportarea plutoniului;

              c)    plutoniul recuperat se depozitează și se utilizează în conformitate cu programul
                    pentru ciclul combustibilului nuclear menționat anterior la litera (a); și

              d)    reprocesarea și utilizarea plutoniului recuperat în alte scopuri pașnice
                    neexplozive, inclusiv cercetarea, se efectuează exclusiv în condițiile convenite
                    în scris între părți, în urma unor consultări desfășurate în conformitate cu
                    articolul 2 din prezenta anexă.

RO                                                 19                                                   RO
 ---pagebreak---                                                Articolul 2

     În termen de patruzeci de zile de la data primirii unei cereri de la oricare dintre părți au loc
     consultări:

             a)     pentru a analiza funcționarea dispozițiilor prezentei anexe;

             b)    pentru a examina modificări la programul privind ciclul combustibilului
                   nuclear menționat la articolul 1 din prezenta anexă;

             c)    pentru a examina ameliorarea garanțiilor internaționale și a altor tehnici de
                   control, inclusiv punerea în aplicare a unor mecanisme internaționale noi și
                   general acceptate referitoare la reprocesare și la plutoniu; or

             d)    pentru a examina propunerile pentru reprocesare, utilizare, depozitare și
                   transportare a plutoniului recuperat în alte scopuri pașnice neexplozive,
                   inclusiv cercetarea.

RO                                                 20                                                   RO


				|

		52014PC0206

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a Comisiei în vederea deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru reînnoirea protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului cu Mozambic /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           EXPUNERE DE MOTIVE
Uniunea Europeană și Republica
Mozambic au semnat un protocol la Acordul de parteneriat în domeniul
pescuitului, care se aplică de la 1 februarie 2012. Protocolul, care
acordă posibilități de pescuit navelor din UE și stabilește
valoarea contraprestației financiare, va expira la 31 ianuarie 2015.
Comisia propune negocierea unui nou protocol
care să răspundă posibilităților și nevoilor
actuale ale flotelor statelor membre și care să respecte concluziile
Consiliului din 19 martie 2012 cu privire la Comunicarea Comisiei privind
dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.
Consiliul este invitat să adopte liniile
directoare pentru negocieri anexate prezentei recomandări.
2.           RECOMANDARE
Având în vedere cele de mai sus, Comisia face
următoarele recomandări:
- Consiliul să autorizeze Comisia să
deschidă și să poarte negocieri în vederea reînnoirii
protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului cu Republica
Mozambic;
- Comisia să fie numită negociatorul
Uniunii Europene în această chestiune;
- Comisia să poarte negocierile în
consultare cu comitetul special, în temeiul dispozițiilor din Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene;
- Consiliul să aprobe liniile directoare
pentru negocieri anexate prezentei recomandări.
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de autorizare a Comisiei în vederea
deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru reînnoirea
protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului cu Mozambic
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 218 alineatele (3) și (4),
având în vedere recomandarea Comisiei,
întrucât ar trebui să se deschidă
negocieri în vederea încheierii unui nou protocol la Acordul de parteneriat în
domeniul pescuitului cu Republica Mozambic,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Comisia este autorizată să poarte
negocieri, în numele Uniunii Europene, în vederea reînnoirii protocolului la
Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului cu Republica Mozambic.
Articolul 2
Aceste negocieri se desfășoară
în consultare cu grupul de lucru al Consiliului privind politica externă
în domeniul pescuitului și în conformitate cu directivele de negociere
prevăzute în anexă.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează Comisiei.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
ANEXĂ
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de autorizare a Comisiei în vederea
deschiderii de negocieri în numele Uniunii Europene pentru reînnoirea
protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului cu Mozambic
Directive de negociere
–
Obiectivul negocierilor este reînnoirea
protocolului la Acordul de parteneriat în domeniul pescuitului dintre Uniunea
Europeană și Republica Mozambic, în conformitate cu concluziile
Consiliului din 19 martie 2012 cu privire la Comunicarea Comisiei din 13 iulie 2011
privind dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului.
–
Pentru ca acest nou protocol să asigure
promovarea pescuitului sustenabil și responsabil, obiectivele de negociere
ale Comisiei se vor baza pe următoarele aspecte:
·
asigurarea accesului în zona economică
exclusivă (ZEE) a Republicii Mozambic și a autorizațiilor
necesare navelor flotei Uniunii Europene pentru a desfășura
activități de pescuit în ZEE menționată;
·
luarea în considerare, în mod adecvat, a celor mai
bune opinii științifice disponibile și a planurilor de
gestionare relevante adoptate de organizațiile regionale de gestionare a
pescuitului (ORGP), pentru a asigura și a îmbunătăți
sustenabilitatea din punct de vedere al mediului a activităților de
pescuit, care vizează exclusiv resursele disponibile, ținând cont de
capacitatea de pescuit a flotei locale și acordând în același timp o
atenție specială caracterului puternic migrator al stocurilor în
cauză;
·
obținerea unei cote adecvate din resursele
piscicole, care să corespundă pe deplin intereselor flotelor UE,
atunci când resursele respective prezintă interes și pentru flotele
străine;
·
asigurarea faptului că accesul la resursele
piscicole se bazează pe criterii similare celor aplicate în protocolul
actual, luând în considerare în același timp modificările observate
în ultimii ani și ținând cont de cele mai recente evaluări științifice
disponibile;
·
continuarea dialogului în vederea consolidării
politicii sectoriale, pentru a încuraja punerea în aplicare a unei politici
responsabile în domeniul pescuitului, corespunzătoare obiectivelor de
dezvoltare ale țării, în special în ceea ce privește guvernanța,
continuarea, controlul și monitorizarea activităților de pescuit
și de consiliere științifică;
·
includerea unei clauze privind consecințele
încălcării drepturilor omului și a principiilor democratice;
·
luarea în considerare, în măsura în care este
posibil, a intereselor regiunilor ultraperiferice ale UE, legate din punct de
vedere economic și social de activitățile de pescuit în
Mozambic.
–
Pentru a evita întreruperea activităților
de pescuit, noul protocol ar trebui să includă o clauză privind
aplicarea sa provizorie începând cu ziua următoare datei expirării protocolului
existent.
–
În special, protocolul ar trebui să
definească:
·
posibilitățile de pescuit, pe categorii,
care urmează să fie acordate navelor Uniunii Europene;
·
compensația financiară și condițiile
de plată a acesteia și
·
mecanismele de punere în aplicare a sprijinului
sectorial.


title: Recomandare de Recomandare a Consiliului cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Cipru

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---             COMISIA EUROPEANĂ

                                             Bruxelles, 15.6.2010
                                             SEC(2010) 741 final

                               Recomandare de

                    RECOMANDARE A CONSILIULUI

     cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Cipru

RO                                                                            RO
 ---pagebreak---                                             Recomandare de

                                    RECOMANDARE A CONSILIULUI

                 cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Cipru

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126
     alineatul (7),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

     întrucât:

     (1)    În conformitate cu articolul 126 din tratat, statele membre trebuie să evite deficitele
            publice excesive.

     (2)    Pactul de stabilitate și creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca
            mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere
            susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.

     (3)    Reforma din 2005 a Pactului de stabilitate și creștere a căutat să-i întărească
            eficacitatea și bazele economice, precum și să protejeze sustenabilitatea finanțelor
            publice pe termen lung. Ea a avut ca obiectiv garantarea faptului că situația economică
            și bugetară este pe deplin luată în considerare în toate etapele PDE. Astfel, Pactul de
            stabilitate și creștere constituie cadrul care sprijină politicile guvernamentale pentru o
            revenire rapidă la poziții bugetare solide ținând cont de situația economică.

     (4)    La [13 iulie 2010], Consiliul a hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6)
            din tratat, că în Cipru există un deficit excesiv.

     (5)    În conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat și cu articolul 3 din
            Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului privind accelerarea și clarificarea
            aplicării procedurii de deficit excesiv1 (care face parte din Pactul de stabilitate și
            creștere), Consiliul trebuie, de asemenea, să adreseze recomandări statului membru în
            cauză pentru a pune capăt situației de deficit excesiv într-o perioadă determinată.
            Recomandarea trebuie să stabilească un termen limită de cel mult șase luni până la
            care statul membru trebuie să întreprindă acțiuni eficiente în vederea corectării
            deficitului excesiv, precum și un termen limită pentru corectarea acestuia, care trebuie
            să se încheie în anul ce urmează după identificarea sa, cu excepția cazului în care
            există circumstanțe speciale. La stabilirea existenței unor circumstanțe speciale,
            trebuie să se țină seama de „factorii relevanți” definiți la articolul 2 alineatul (3) din

     1
             JO L 209, 2.8.1997, p. 6.

RO                                                  2                                                    RO
 ---pagebreak---            Regulamentul (CE) nr. 1467/97. De asemenea, într-o recomandare pentru corectarea
           unui deficit excesiv, Consiliul solicită statului membru să realizeze o îmbunătățire
           anuală minimă a soldului structural, altfel spus a soldului ajustat ciclic, excluzând
           măsurile one-off și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5% din PIB ca valoare de
           referință.

     (6)   În cazul Ciprului, se consideră că există circumstanțe speciale, care justifică o mai
           mare flexibilitate în aplicarea procedurii de deficit excesiv introdusă în 2005 odată cu
           reforma Pactului de stabilitate și creștere. În 2009, pentru prima dată în 35 de ani,
           activitatea economică s-a contractat. Recesiunea a reflectat scăderea semnificativă a
           cererii interne și mediul extern nefavorabil. În mod concret, gradul ridicat de
           îndatorare a gospodăriilor, condițiile mai stricte de împrumut, înrăutățirea
           perspectivelor de pe piața muncii și manifestarea unor efecte negative la nivelul
           încrederii au condus la scăderea consumului privat. În paralel, investițiile au înregistrat
           o ajustare drastică, în contextul scăderii cererii externe pentru locuințe, al utilizării
           reduse a capacităților și al restructurării bilanțurilor întreprinderilor. În plus,
           exporturile de bunuri și servicii, în special în sectorul turismului, au scăzut abrupt din
           cauza crizei financiare și a încetinirii economice la nivel mondial, și în special din
           cauza perspectivelor de creștere mult mai scăzute ale principalilor parteneri comerciali
           (Regatul Unit, zona euro, Rusia). Deficitul din 2009 este o consecință a încetinirii
           creșterii economice și a măsurilor de stimulare luate de autoritățile cipriote în
           conformitate cu PERE. Existența unor circumstanțe speciale permite Consiliului să
           autorizeze corectarea pe termen mediu a deficitului excesiv.

     (7)   În anii care au precedat criza, pe fondul unei conjuncturi economice favorabile și
           datorită creșterii spectaculoase a activelor și a veniturilor fiscale, Ciprul a putut
           acumula excedente bugetare, reducându-și astfel nivelul datoriei brute la 48,4% din
           PIB în 2008 (de la 70,2% în 2004). Însă în 2009, criza economică a lovit puternic
           finanțele publice. Drept rezultat, soldul bugetar a scăzut de la un excedent de 0,9% din
           PIB în 2008 până la un deficit de 6,1% din PIB în 2009. Acest lucru se explică
           totodată și prin măsurile discreționare luate ca răspuns la încetinirea economică
           (conform PERE) și prin efectele de compunere relativ importante datorate unei creșteri
           a PIB-ului mult mai puțin bazate pe veniturile fiscale. Deficitul se va adânci în
           continuare, până la 6,2% din PIB în 2010, conform notificării prezentate de ministerul
           Finanțelor în martie 2010 în cadrul PDE. Cu toate acestea, proiecțiile bugetare din
           previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010 indică faptul că deficitul
           bugetar va atinge aproximativ 7% din PIB în 2010. Nu au fost incluse măsurile
           extrabugetare potențiale aflate încă în dezbatere, pentru care informațiile legate de
           modalitățile și calendarul implementării sunt incerte sau inexistente.

     (8)   Luând în considerare circumstanțele speciale și cadrul PERE, se recomandă un efort
           fiscal anual mediu. Efortul fiscal trebuie să țină seama de totalitatea factorilor relevanți
           pentru îndeplinirea obiectivelor de politică fiscală, începând cu nivelul deficitului
           public și al datoriei brute, dar și de alți indicatori, cum ar fi situația contului curent,
           nivelul datoriilor contingente din sectorul financiar, plățile de dobânzi, primele de risc
           și schimbările preconizate la nivelul cheltuielilor pe termen mediu legate de
           îmbătrânirea populației. Pentru calcularea efortului fiscal anual mediu, se ia ca punct
           de plecare deficitul pe 2011 prognozat în previziunile serviciilor Comisiei din
           primăvara lui 2010. Efortul fiscal total necesar pentru atingerea nivelului-țintă de 3%
           al deficitului nominal până la termenul limită se calculează în continuare pe baza
           ipotezei unei scăderi treptate a output gap-ului până în 2015.

RO                                                  3                                                     RO
 ---pagebreak---      (9)    În acest context, este oportun să se aibă în vedere corectarea deficitului excesiv pe
            termen mediu, termenul limită pentru efectuarea corecției fiind 2012. În mod concret,
            având în vedere dezechilibrele externe și interne mari, o strategie de ajustare credibilă
            și sustenabilă ar presupune ca autoritățile cipriote să consolideze strategia bugetară din
            2010 cu măsuri de controlare a cheltuielilor curente, să reducă deficitul sub 6% din
            PIB în 2010 și să acționeze rapid pentru a defini o strategie de consolidare axată pe
            cheltuieli. În acest scop, autoritățile cipriote ar trebui să asigure un efort bugetar anual
            mediu de 1¾% din PIB în perioada 2010-2012, să precizeze măsurile care sunt
            necesare pentru corectarea deficitului bugetar excesiv până în 2012, dacă condițiile
            ciclice permit această evoluție, și să accelereze reducerea deficitului în cazul în care
            condițiile economice sau bugetare se dovedesc mai bune decât se anticipează în
            prezent. În programul de stabilitate prezentat Comisiei și Consiliului la 1 aprilie 2010,
            Cipru s-a angajat să își reducă deficitul la 4,5% din PIB în 2011 și la 3,4% din PIB în
            2012. De aceea, efortul suplimentar solicitat Ciprului în prezenta recomandare în
            raport cu planul inițial al autorităților cipriote este considerat fezabil și necesar.
            Consolidarea bugetară ar trebui să contribuie totodată la scăderea ratei datoriei publice
            brute aproape de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, prin restabilirea unui
            nivel adecvat al excedentului primar.

     (10)   Recent, cadrul bugetar al Ciprului a fost îmbunătățit odată cu adoptarea Sistemului
            contabil de gestiune financiară (FIMAS). Începând din 2006, Cipru a implementat
            totodată adoptarea progresivă a unui cadru bugetar pe termen mediu pentru trei ani, iar
            din 2007 a introdus un sistem de bugetare bazat pe programe și pe rezultate. Cu toate
            acestea, noul cadru se află încă într-un stadiu incipient de implementare și se prevede
            că va fi complet operațional abia în 2012. Prin urmare, impactul acestuia se va face
            simțit doar pe termen mediu. Implementarea rapidă a noului cadru va fi esențială
            pentru o consolidare eficientă și de durată a finanțelor publice. Practica existentă de
            adoptare a unor bugete suplimentare în cursul anului implica o creștere a cheltuielilor
            curente peste nivelul inițial de realocare a fondurilor. Odată cu implementarea
            integrală a noului cadru bugetar, se preconizează că această practică va înceta, iar
            procesul de bugetare va fi mai eficient și va contribui la limitarea cheltuielilor pe
            ministere, în funcție de plafoanele fixate. În același timp, noul proces de bugetare va
            stabili o bază solidă pentru realocarea cheltuielilor în favoarea activităților cu potențial
            de creștere.

     (11)   Impactul bugetar pe termen lung al îmbătrânirii populației se situează cu mult peste
            media din UE, fiind influențat în mare măsură de o creștere relativ accentuată a
            cheltuielilor din sectorul pensiilor ca pondere din PIB în deceniile următoare, parțial ca
            o consecință a faptului că sistemul de pensii este încă în curs de maturizare. Reforma
            sistemului de pensii introdusă în aprilie 2009 urmează să reducă ușor creșterea
            cheltuielilor cu pensiile și, mult mai important, să crească rata contribuției la
            asigurările sociale. Reforma ar urma să îmbunătățească soldul pe termen lung al
            sistemului de pensii și să reducă riscurile care amenință sustenabilitatea, fără a avea
            însă un efect asupra evaluării globale. Poziția bugetară din 2009 accentuează impactul
            bugetar al îmbătrânirii populației asupra deviației de la sustenabilitate. Îmbunătățirea
            soldului primar pe termen mediu și implementarea unor măsuri suplimentare pentru
            atenuarea creșterii considerabile a cheltuielilor datorate îmbătrânirii populației, în
            special a cheltuielilor cu pensiile și cu asistența medicală, ar contribui la reducerea

RO                                                   4                                                     RO
 ---pagebreak---             riscurilor care amenință sustenabilitatea finanțelor publice, evaluate ca fiind ridicate în
            Raportul privind sustenabilitatea publicat de Comisie în 20092.

     (12)   Potrivit datelor comunicate de autoritățile cipriote în aprilie 2010, datoria publică brută
            s-a situat la nivelul de 56,2% din PIB în 2009. Această creștere s-a datorat în principal
            deteriorării semnificative a soldului primar și efectelor de „bulgăre de zăpadă” de
            creștere a datoriei pe fondul scăderii PIB-ului nominal. Ajustările stoc-flux au avut la
            rândul lor o contribuție negativă la nivelul datoriei, ridicându-se la aproximativ 1
            punct procentual din PIB, din cauza acumulării activelor publice la sfârșitul anului
            pentru îndeplinirea obligațiilor legate de datoriile scadente la începutul lui ianuarie
            2010, precum și a diferențelor dintre contabilitatea de casă și contabilitatea de
            angajament. Pentru 2010, Cipru a notificat o datorie planificată de 62% din PIB,
            depășind așadar valoarea de referință de 60% din PIB prevăzută în tratat (programul de
            stabilitate din aprilie 2010 anunță o cifră ușor mai scăzută, 61%, și preconizează o
            creștere ulterioară în 2011, până la 63,2% din PIB). Având în vedere riscurile care
            amenință scenariul macroeconomic și țintele bugetare, evoluția nivelului datoriei ar
            putea fi mai nefavorabilă decât cea preconizată. Potrivit previziunilor serviciilor
            Comisiei din primăvara anului 2010, datoria ar urma să crească până la 62,3% din PIB
            în 2010 și până la 67,6% în 2011, pe fondul deteriorării soldului primar.

     (13)   O supraveghere mai atentă în cadrul PDE va necesita o monitorizare periodică și în
            timp util a progreselor înregistrate în implementarea strategiei de consolidare fiscală.
            În aceste condiții, ar fi util ca în viitoarele versiuni actualizate ale programului de
            stabilitate al Ciprului, un capitol separat să fie consacrat acestei chestiuni.

     (14)   În general, în opinia Consiliului, măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure
            o îmbunătățire durabilă a soldului bugetului general, vizând totodată creșterea calității
            finanțelor publice și consolidarea potențialului de creștere economică,

     ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

     (1)     Recunoscând că situația bugetară a Ciprului din 2009 a fost rezultatul unor măsuri
             reprezentând 1½% din PIB în 2009, care au constituit un răspuns adecvat la
             recesiune, fiind conforme cu principiile Planului european de redresare economică,
             precum și al acțiunii libere a stabilizatorilor automați, autoritățile cipriote ar trebui să
             pună capăt actualei situații de deficit excesiv cât mai rapid posibil și cel târziu până
             în 2012.

     (2)     Autoritățile cipriote ar trebui să aducă deficitul public sub valoarea de 3% din PIB în
             mod credibil și sustenabil prin măsuri pe termen mediu. În mod concret, în acest
             scop, autoritățile din Cipru ar trebui:
            (a)      să ia măsurile necesare pentru reducerea în 2010 a deficitului sub 6% din PIB
                     și să definească o strategie de consolidare axată pe cheltuieli, pentru a aduce
                     deficitul sub valoarea de referință până în 2012;

     2
            În concluziile din 10 noiembrie 2009 referitoare la sustenabilitatea finanțelor publice, „Consiliul solicită
            statelor membre să își canalizeze atenția asupra strategiilor orientate spre sustenabilitate în programele
            privind stabilitatea și convergența pe care urmează să le elaboreze” și „invită Comisia, alături de
            Comitetul pentru politică economică si de Comitetul economic si financiar, să continue elaborarea de
            metodologii pentru evaluarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice în timp util pentru
            următorul raport privind sustenabilitatea”, care este prevăzut pentru 2012.

RO                                                          5                                                              RO
 ---pagebreak---             (b)    în acest scop, să asigure un efort fiscal anual mediu de 1¾% din PIB în
                   perioada 2010-2012, care să contribuie totodată la scăderea datoriei publice
                   brute aproape de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, prin asigurarea
                   unui nivel adecvat al excedentului primar;

            (c)    să precizeze și să implementeze riguros măsurile necesare pentru corectarea
                   deficitului excesiv până în 2012, în cazul în care condițiile ciclice permit acest
                   lucru, și să accelereze reducerea deficitului, în cazul în care condițiile
                   economice sau bugetare se dovedesc mai favorabile decât se anticipează în
                   prezent.

     (3)     În vederea limitării riscurilor care amenință ajustarea, Cipru ar trebui să întărească
             caracterul obligatoriu al cadrului bugetar pe termen mediu și să îmbunătățească
             monitorizarea execuției bugetare pe parcursul întregului an.

     (4)     Cipru ar trebui să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice
             prin implementarea unor măsuri de reformă vizând controlul cheltuielilor cu pensiile
             și cu asistența medicală, în vederea limitării creșterii preconizate a cheltuielilor legate
             de îmbătrânirea populației.

     (5)     De asemenea, pe lângă efortul fiscal, autoritățile cipriote ar trebui să valorifice toate
             oportunitățile, inclusiv cele care decurg din îmbunătățirea condițiilor economice,
             pentru a accelera reducerea nivelului datoriei publice brute către valoarea de
             referință.

     (6)     Consiliul stabilește data de [13 ianuarie 2011] ca termen limită până la care guvernul
             Ciprului să întreprindă acțiuni eficiente pentru a preciza care sunt măsurile necesare
             în vederea progresării în direcția corectării deficitului excesiv. Evaluarea eficienței
             acțiunilor va ține cont de evoluțiile economice comparativ cu perspectivele
             economice din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010.

     Autoritățile cipriote ar trebui să raporteze progresele realizate în implementarea acestor
     recomandări într-un capitol separat din actualizările viitoare ale programului de stabilitate
     până la abrogarea procedurii de deficit excesiv.

     În plus, Consiliul subliniază importanța realizării obiectivului pe termen mediu (OTM) pentru
     gestionarea bugetară corespunzătoare a perioadelor de scădere economică. Consiliul invită
     așadar autoritățile cipriote să asigure continuarea consolidării bugetare în scopul atingerii
     obiectivului pe termen mediu în ceea ce privește poziția bugetară – un buget echilibrat în
     termeni structurali - și după corectarea deficitului excesiv. Aderarea la țintele bugetare și
     limitarea fermă a cheltuielilor pe termen mediu ar putea fi îmbunătățite prin implementarea
     integrală, așa cum se are în vedere, a unui cadru bugetar multianual eficient.

RO                                                   6                                                     RO
 ---pagebreak---      Prezenta recomandare se adresează Republicii Cipru.

     Adoptată la Bruxelles,

                                               Pentru Consiliu
                                               Președintele

RO                                               7               RO