title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/61

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2015
   (2015/C 272/16)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Italiei pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia și-a prezentat avizul privind proiectul de plan bugetar al Italiei pentru 2015.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Italia pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Italia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Italia se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită măsuri de politică decisive și monitorizare specifică. În special, este esențial să se abordeze cauzele fundamentale ale unei productivități a muncii persistent scăzute și ale competitivității reduse, precum și să se asigure o traiectorie descendentă a datoriei naționale. Este imperios necesar să se întreprindă acțiuni de reducere a riscului apariției unor efecte negative asupra economiei italiene și, având în vedere dimensiunea acestei economii, asupra uniunii economice și monetare, la nivel mai larg.

               (7)

               La 28 aprilie 2015, Italia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015 și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Italia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, iar în perioada 2013-2015 face obiectul regulii tranzitorii privind datoria. La 27 februarie 2015, Comisia a emis un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE, întrucât se estima că Italia nu va realiza suficiente progrese în vederea respectării regulii privind datoria în perioada 2014-2015. Concluzia analizei a fost că, la acea dată, criteriul datoriei ar trebui considerat ca fiind respectat.

               (9)

               La 30 aprilie 2015, după data-limită a previziunilor economice din primăvară, Curtea Constituțională a Italiei a hotărât că neindexarea temporară, în 2012-2013, a pensiilor mai mari este neconstituțională. La 18 mai 2015, guvernul a adoptat un decret de lege ca răspuns la respectiva hotărâre și a confirmat obiectivele fiscale ale programului de stabilitate. Având în vedere această informație, se poate considera că, în stadiul actual, concluziile cuprinse în raportul din februarie în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE sunt încă valabile. Impactul bugetar exact al acestei hotărâri va depinde de modul de acțiune al guvernului, care trebuie încă să fie clarificat. Având în vedere noile informații, s-ar putea considera necesar să se emită ulterior un raport în temeiul articolului 126 alineatul (3) din TFUE. În lipsa acestui nou element și în așteptarea clarificărilor suplimentare, concluziile raportului din februarie pot fi considerate ca fiind în linii mari încă valabile, în această etapă.

               (10)

               În programul său de stabilitate pentru 2015, Italia a solicitat o abatere temporară de 0,4 puncte procentuale din PIB de la traiectoria de ajustare necesară în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2016, pentru a lua în considerare reformele structurale majore cu impact pozitiv asupra sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Detaliile care stau la baza acestor reforme au fost prezentate în Programul național de reformă al Italiei pentru 2015. Printre domeniile de reformă prezentate în program ca având un impact asupra sustenabilității finanțelor publice se numără: (i) administrația publică și simplificarea; (ii) piețele produselor și serviciilor; (iii) piața muncii; (iv) justiția civilă; (v)învățământul; (vi) reorientarea fiscală; și (vii) analiza cheltuielilor ca măsură de finanțare. Autoritățile estimează impactul reformelor asupra PIB real la 1,8 puncte procentuale până în 2020, ceea ce pare plauzibil. Aceste reforme vor avea un impact pozitiv asupra sustenabilității finanțelor publice dacă vor fi puse în aplicare integral și la termen. Aceasta în condițiile în care guvernul ia în 2015 măsurile necesare pentru a compensa în mod adecvat impactul permanent al hotărârii Curții Constituționale menționate anterior, astfel încât să se asigure: (i) că Italia rămâne sub incidența componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere; (ii) că se menține o marjă de siguranță corespunzătoare în ceea ce privește valoarea de referință prevăzută de tratat; și (iii) că obiectivul pe termen mediu se atinge în orizontul de patru ani al Programului de stabilitate. În prezent, se poate considera că Italia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată în 2016, cu condiția să pună în aplicare, în mod adecvat, reformele convenite, care vor fi monitorizate în cadrul semestrului european.

               (11)

               Programul de stabilitate pentru 2015 prevede o îmbunătățire treptată a deficitului global, la 2,6 % din PIB în 2015 și, apoi, la 1,8 % din PIB în 2016. Conform Programului de stabilitate pentru 2015, guvernul intenționează să atingă obiectivul pe termen mediu, și anume o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, până în 2017. Totuși, în ceea ce privește soldul structural recalculat (6), obiectivul pe termen mediu se va atinge în 2018. Atingerea, până în 2017, a obiectivului pe termen mediu pare oportună, ținând seama de aplicarea clauzei privind reformele structurale, precum și de angajamentele consacrate în Programul de stabilitate pentru 2015.

               (12)

               Se estimează că ponderea datoriei guvernamentale în PIB va atinge nivelul maxim în 2015, la 132,5 %, și că va scădea treptat la aproximativ 120,0 % în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este plauzibil. Guvernul nu a precizat încă reducerile suplimentare de cheltuieli care îi vor permite să evite punerea în aplicare în 2016 a majorării TVA legiferate.

               (13)

               În 2015, Italia ar trebui să își îmbunătățească soldul structural cu 0,25 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, ajustarea structurală proiectată în vederea atingerii în 2015 a obiectivului pe termen mediu de 0,3 % din PIB este în conformitate cu obligațiile Italiei în temeiul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În 2016, Italia ar trebui să își îmbunătățească soldul structural cu cel puțin 0,1 % din PIB, luând în considerare abaterea permisă pe baza clauzei privind reformele structurale. Cu toate acestea, în ipoteza menținerii politicilor actuale, previziunile Comisiei indică o deteriorare de 0,2 % din PIB, existând astfel riscul unei abateri. Așadar, vor fi necesare măsuri suplimentare. Pe baza evaluării sale a Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul este de părere că există riscul ca Italia să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (14)

               În pofida contribuției preconizate la efortul de reducere a datoriei, care este o provocare-cheie pentru Italia, punerea în aplicare a ambițiosului program de privatizare prezentat de autoritățile italiene a înregistrat unele întârzieri în 2014; drept urmare, în 2014, veniturile din privatizare au reprezentat 0,2 % din PIB, sub ținta de 0,7 % pe an.

               (15)

               Anul trecut, Italia a efectuat demersuri importante pentru a reduce presiunea fiscală asupra veniturilor salariale, care totuși se menține la un nivel ridicat. Numărul și domeniul de aplicare al cheltuielilor fiscale, în special cotele reduse de TVA sunt în continuare excesiv de ridicate. În ceea ce privește impozitarea proprietății, ritmul progreselor înregistrate în reforma cadastrului este lent, fiind necesar în special să se revizuiască valorile cadastrale caduce. De asemenea, nu s-au abordat aspectele legate de revizuirea taxelor de mediu și de eliminarea subvențiilor dăunătoare mediului înconjurător. Italia a instituit un comitet privind taxele de mediu. Aceste dimensiuni diverse sunt acoperite de legislația care permite efectuarea reformei fiscale, a cărei punere în aplicare a fost însă tergiversată ca urmare a lipsei decretelor legislative. În pofida unor acțiuni în acest domeniu, eficiența sistemului fiscal în Italia este, de asemenea, subminată de nivelul constant scăzut și costisitor al conformității fiscale și de nivelul ridicat al evaziunii fiscale (estimat de guvern la 91 de miliarde EUR pe an sau 5,6 % din PIB). Guvernul a prezentat măsuri de asigurare a acurateței declarațiilor fiscale care trebuie acum să fie pe deplin funcționale.

               (16)

               În vederea îmbunătățirii durabile a eficienței și a calității cheltuielilor publice la toate nivelurile administrației publice, s-au efectuat doar demersuri limitate. Economiile bugetare legiferate, inclusiv la nivel regional și local, nu corespund nivelurilor prevăzute în Programul național de reformă pentru 2014. Analiza cheltuielilor nu este încă parte integrantă a procesului bugetar general și aceasta afectează eficiența globală și pe termen lung a exercițiului. Gestionarea fondurilor UE este afectată în continuare de deficiențe grave, în special în regiunile din sud. Un plan strategic național pentru porturi și logistică este în curs de pregătire, însă s-au întreprins doar demersuri parțiale de modernizare a gestionării porturilor și a conexiunilor acestora cu hinterlandul.

               (17)

               Administrația publică a Italiei este caracterizată în continuare de ineficiențe semnificative care afectează mediul de afaceri și capacitatea țării de a pune în aplicare reformele în mod eficient. S-au depus eforturi de îmbunătățire a cadrului instituțional și a calității generale a administrației publice și aceste eforturi continuă. Până la sfârșitul anului 2015 se așteaptă o reformă ambițioasă a Constituției, care are, în special, scopul de a clarifica diviziunea responsabilităților între diferitele niveluri ale guvernării. Este pendinte o reformă cuprinzătoare a administrației publice care vizează, printre altele, rotația personalului, mobilitatea și compensațiile. Deși s-au efectuat o serie de demersuri de promovare a transparenței și de abilitare a autorității naționale anticorupție, revizuirea termenelor de prescripție, care este, de asemenea, considerată de alte organizații internaționale ca fiind un pilon în lupta împotriva corupției în Italia, nu s-a efectuat încă. În ultimii ani, s-au efectuat demersuri importante atât pentru a îmbunătăți administrarea actului de justiție, prin revizuirea cadrului geografic al instanțelor și crearea de instanțe specializate, cât și pentru a reduce cererile de intervenție a sistemului judiciar, prin promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor. Durata procedurilor rămâne o problemă majoră și reformele întreprinse trebuie încă să dea rezultate.

               (18)

               De la sfârșitul anului 2008, rata creditelor neperformante a sectorului bancar italian a crescut rapid, în principal în ceea ce privește expunerile băncilor față de societăți. Până în prezent, rata cedării activelor depreciate a fost prea scăzută, cesiunile menținându-se la un nivel limitat. Această situație este cauzată, parțial, de subdezvoltarea pieței sectorului privat al datoriei cu risc ridicat de neplată din Italia. Legislația recentă a abordat deficiențele în materie de guvernanță corporativă a celor mai mari bănci cooperative (banche popolari), iar în aprilie 2015 s-a ajuns la un acord între fundații și autoritățile italiene prin care se urmărește, printre altele, reducerea influenței fundațiilor în guvernanța băncilor. Băncile cooperative mici (banche di credito cooperativo) pregătesc în prezent o reformă fără caracter obligatoriu a guvernanței, pentru a fi apoi implementată prin lege. Prin continuarea restructurării și a consolidării sectorului bancar italian se asigură îmbunătățirea eficacității medierii financiare și sprijinirea redresării economice.

               (19)

               În decembrie 2014, s-a adoptat o lege amplă care permite reformarea pieței muncii, „Jobs Act”, și care menține direcția reformelor anterioare. Acest act legislativ prevede în special modificări în ceea ce privește legislația de protecție a ocupării forței de muncă, sistemul de indemnizații de șomaj, guvernanța și funcționarea politicilor active și pasive în domeniul pieței forței de muncă și echilibrul dintre viața profesională și cea de familie. Aplicarea efectivă a acestei legi va depinde în mod crucial de adoptarea decretelor legislative de punere în aplicare necesare. Acestea abordează utilizarea schemelor de suplimentare a salariilor, revizuirea acordurilor contractuale, echilibrul dintre viața profesională și cea privată și consolidarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Negocierile de nivelul doi, care ar putea contribui la o aliniere mai bună a salariilor la productivitate și care ar încuraja adoptarea de soluții inovatoare în cadrul întreprinderilor, vizează deocamdată doar un număr redus de întreprinderi. Acordul din ianuarie 2014 de stabilire a procedurilor de determinare a reprezentativității sindicatelor în industria prelucrătoare ar putea contribui la promovarea negocierii de nivelul doi, însă acesta nu este încă funcțional. Rata de participare a femeilor la forța de muncă, deși în creștere, rămâne printre cele mai scăzute din Uniune. De asemenea, șomajul în rândul tinerilor a ajuns la aproape 43 % în al treilea trimestru al anului 2014, iar ponderea tinerilor cu vârste cuprinse între 15 și 24 de ani care nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează un program educațional sau de formare este cea mai ridicată din Uniune. Unele dintre cauze se regăsesc în sistemul de învățământ, care este caracterizat în continuare de rezultate școlare sub media UE și de rate ale abandonului școlar timpuriu relativ ridicate. Dintre persoanele cu vârste cuprinse între 15 și 34 de ani care au absolvit primul și al doilea nivel al învățământului terțiar, numai 54,6 % au fost încadrate în muncă, față de media UE de 78,6 %. Italia a înregistrat una dintre cele mai mari creșteri ale ratelor sărăciei și excluziunii sociale din Uniune, cu un impact deosebit asupra copiilor. În abordarea acestei provocări, sistemele de asistență socială sunt în continuare fragmentate și ineficiente, având drept urmare ineficiențe semnificative în materie de costuri.

               (20)

               O serie de restricții privind concurența împiedică încă buna funcționare a piețelor de produse și servicii. Parlamentul dezbate o lege care abordează anumite bariere într-o serie de sectoare. Există în continuare bariere semnificative în unele sectoare reglementate prin lege (serviciile juridice și farmaciile), precum și în alte sectoare, care includ serviciile publice locale, aeroporturile și porturile, serviciile bancare și sistemul de sănătate. În ceea ce privește achizițiile publice există, în continuare, deficiențe semnificative, în pofida recurgerii pe o scară mai largă la achizițiile publice centralizate. Serviciile publice locale, caracterizate în mod clar de ineficiență, sunt în continuare ferite de concurență, iar acest lucru are efecte negative și asupra finanțelor publice. Se recurge la licitațiile deschise pentru a atribui o mică parte a contractelor, în timp ce marea majoritate a contractelor sunt atribuite prin intermediul procedurilor interne sau similare.

               (21)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Italiei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-6 de mai jos.

               (22)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (23)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și evaluarea sus-menționată, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 1-6 de mai jos.

               (24)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (8). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Italia ar trebui de asemenea să asigure punerea în aplicare integrală și la timp a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să realizeze o ajustare bugetară de cel puțin 0,25 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2015 și de 0,1 % din PIB în 2016 prin luarea măsurilor structurale necesare atât în 2015, cât și în 2016, având în vedere abaterea permisă pentru punerea în aplicare a reformelor structurale majore. Să asigure că analiza cheltuielilor face parte integrantă din procesul bugetar. Să pună în aplicare cu celeritate și rigurozitate programul de privatizare și să utilizeze veniturile excepționale pentru a înregistra progrese suplimentare în direcția înscrierii pe o traiectorie descendentă adecvată a ponderii datoriei generale guvernamentale în PIB. Să pună în aplicare, până în septembrie 2015, legea care permite efectuarea reformei fiscale, în special revizuirea cheltuielilor fiscale și a valorilor cadastrale și măsurile de consolidare a conformității fiscale.

               2.

               Să adopte planul strategic național preconizat pentru porturi și logistică, în special pentru a contribui la promovarea transportului intermodal prin conexiuni mai bune. Să se asigure că Agenția pentru coeziune teritorială este pe deplin funcțională, astfel încât gestionarea fondurilor UE să se îmbunătățească în mod considerabil.

               3.

               Să adopte și să pună în aplicare legislația în curs care vizează îmbunătățirea cadrului instituțional și modernizarea administrației publice. Să revizuiască, până la jumătatea anului 2015, termenele de prescripție. Să se asigure că reformele adoptate în vederea îmbunătățirii eficacității justiției civile contribuie la reducerea duratei procedurilor.

               4.

               Până la sfârșitul anului 2015, să introducă măsuri cu caracter obligatoriu care să soluționeze deficiențele rămase în materie de guvernanță corporativă a băncilor, să implementeze reforma convenită a fundațiilor și să ia măsuri de accelerare a reducerii generale a creditelor neperformante.

               5.

               Să adopte decretele legislative cu privire la conceperea și utilizarea schemelor de suplimentare a salariilor, revizuirea acordurilor contractuale, echilibrul dintre viața profesională și cea privată și consolidarea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Să promoveze, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, un cadru eficace pentru negocierile contractuale de al doilea nivel. În cadrul eforturilor de combatere a șomajului în rândul tinerilor, să adopte și să pună în aplicare reforma prevăzută a sistemului de învățământ și să extindă învățământul terțiar cu componentă de formare profesională.

               6.

               Să pună în aplicare agenda de simplificare pentru perioada 2015-2017 în vederea reducerii sarcinii administrative și de reglementare. Să adopte măsuri de stimulare a concurenței în toate sectoarele vizate de dreptul concurenței și să ia măsuri decisive pentru înlăturarea barierelor rămase. Să se asigure că, până cel târziu la sfârșitul anului 2015, vor fi rectificate contractele de servicii publice locale care nu respectă cerințele privind procedurile de atribuire interne.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 57).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  Soldul structural, astfel cum a fost recalculat de Comisie pe baza informațiilor din Programul de stabilitate, urmând o metodologie stabilită de comun acord.

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (8)  JO C 272, 18.8.2015, p. 98.


title: Recomandare a Băncii Centrale Europene din 29 noiembrie 2007 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (BCE/2007/17)

text:
               15.12.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 304/1

      RECOMANDARE A BĂNCII CENTRALE EUROPENE

   din 29 noiembrie 2007
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta
   (BCE/2007/17)
   (2007/C 304/01)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”), în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Conturile Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale Eurosistemului sunt supuse auditării de către auditori externi independenți, desemnați la recomandarea Consiliului guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               În temeiul articolului 1 din Decizia 2007/504/CE a Consiliului din 10 iulie 2007 privind adoptarea de către Malta a monedei unice la 1 ianuarie 2008 în conformitate cu articolul 122 alineatul (2) din tratat (1), Malta îndeplinește în prezent condițiile necesare adoptării monedei euro și derogarea în favoarea Maltei prevăzută la articolul 4 din Actul de aderare din 2003 se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 2008.

               (3)

               În temeiul articolului 20 din legea modificată privind Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta, care intră în vigoare la 1 ianuarie 2008, situațiile financiare anuale ale Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta sunt supuse auditării în conformitate cu articolul 27 din Statutul SEBC.

               (4)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta a selectat PricewaterhouseCoopers și Ernst & Young în calitate de auditori externi independenți ai acesteia pentru exercițiul financiar 2008,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă numirea colectivă a PricewaterhouseCoopers și Ernst & Young în calitate de auditori externi ai Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta pentru exercițiul financiar 2008.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 29 noiembrie 2007.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  JO L 186, 18.7.2007, p. 32.


				|

		52013PC0709

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI privind acordarea de asistență reciprocă României /* COM/2013/0709 final - 2013/ () */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1. Introducere
În urma unui program comun UE-FMI de
asistență financiară pe termen mediu pentru România, care s-a
derulat din primăvara anului 2009 până în primăvara anului 2011
și a beneficiat de 5 miliarde EUR plătite din partea Uniunii Europene
și de 12,9 miliarde EUR din partea FMI, Consiliul Uniunii Europene a
adoptat, la 12 mai 2011, o decizie privind un program subsecvent preventiv,
punând la dispoziția României asistență financiară pe
termen mediu din partea UE în valoare de până la 1,4 miliarde EUR[1]. În cel de al doilea program,
care a fost, la rândul său, un program comun UE-FMI, nici UE, nici FMI nu
au efectuat plăți de fonduri, în conformitate cu caracterul preventiv
al programului.
La 4 iulie 2013, în lumina riscurilor care mai
afectează încă balanța de plăți a țării,
autoritățile române au solicitat un al treilea program de
asistență financiară pe termen mediu din partea UE, însoțit
din nou de un acord stand-by cu FMI. Se așteaptă ca asistența
din partea UE și a FMI să fie tratată ca o măsură de
precauție, fără să se preconizeze efectuarea vreunei
plăți efective. La 9 iulie, CEF a răspuns favorabil acestei
solicitări și a mandatat Comisia să negocieze un nou program
preventiv comun UE-FMI.
În perioada 17 - 31 iulie 2013, serviciile
Comisiei au efectuat, împreună cu personalul FMI, o misiune comună de
negociere la București. S-a ajuns la un acord la nivel de personal cu
privire la modalitățile și conținutul unui nou program.
Acesta ar continua să ofere sprijin pentru programul economic al
guvernului care vizează, printre altele, consolidarea
stabilității macroeconomice, bugetare și financiare, sporirea
rezilienței și a potențialului de creștere al economiei,
îmbunătățirea capacității administrative, reformarea
administrației fiscale și îmbunătățirea
gestionării și a controlului finanțelor publice. Un nou program
ar dura 24 de luni și ar fi compus din asistență preventivă
în valoare de până la 2 miliarde EUR din partea Uniunii Europene și
de până la 1,75 miliarde DST (aproximativ 2 miliarde EUR) din partea FMI,
pe baza unui acord stand-by. În plus, Banca Mondială va acorda în
continuare asistența angajată anterior în valoare de 891 de milioane
EUR, din care suma de 514 milioane EUR nu a fost încă plătită.
2. Evoluție și perspective
macroeconomice
România a înregistrat o creștere
economică pozitivă începând din 2011. Evoluțiile recente
sugerează că creșterea economică în 2013 va fi de
aproximativ 2 %, un procent ușor mai ridicat decât cel de 1,6 %
estimat în previziunile de primăvară ale Comisiei. Rezultatele
remarcabile la export (datorate mai ales industriei automobilelor și
serviciilor) și o recoltă bună sunt principalii factori de
impulsionare a creșterii. Aceste tendințe pozitive maschează,
totuși, o cerere internă scăzută, cu un nivel constant al
consumului și cu o contracție a investițiilor în prima
jumătate a anului 2013.
În viitor, se preconizează o consolidare
treptată a creșterii pe măsură ce reformele structurale
încep să dea rezultate, absorbția fondurilor UE se
îmbunătățește, iar exporturile rămân la un nivel
ridicat, în condițiile în care economia europeană se redresează.
În ipoteza unei recolte medii, se preconizează o creștere cu
puțin peste 2 % în 2014. Se așteaptă ca cererea
internă să fie principalul motor al creșterii, fiind
stimulată de investiții și de consumul privat, în timp ce se
estimează că exporturile nete vor avea o contribuție ușor
negativă, dat fiind că se preconizează că importurile vor
crește în 2014, pe fondul creșterii cererii interne.
Inflația, măsurată pe baza
IAPC, a rămas la un nivel ridicat de aproximativ 6 % în România în
perioada 2009-2011, însă a scăzut în 2012 la o medie de 3,4 %.
Cu toate acestea, presiunile de creștere a prețurilor au devenit din
nou mai puternice spre sfârșitul anului 2012 și în prima
jumătate a anului 2013. Se preconizează că inflația se va
estompa în a doua jumătate a anului 2013, datorită unei reduceri
drastice a prețurilor la alimente și unei inversări a efectelor
de bază, și ca va scădea sub 3,5 % până la
sfârșitul anului 2013, încadrându-se astfel în intervalul-țintă
stabilit de banca centrală (2,5 % ± 1 punct procentual). Se
preconizează o nouă scădere în 2014.
3.
Finanțele publice
În ultimii ani, România și-a consolidat
cu succes finanțele publice, prin reducerea deficitului bugetar de la 9 %
din PIB în 2009 până la puțin sub 3 % în 2012. Această
realizare a permis Consiliului să abroge, la 21 iunie 2013, procedura
aplicabilă deficitelor excesive pentru România. Un nou program ar sprijini
eforturile suplimentare de consolidare bugetară ale guvernului, care
vizează realizarea obiectivului pe termen mediu al României (OTM) de a
avea un deficit bugetar structural de 1 % din PIB până în 2015.
Autoritățile își continuă angajamentul asumat în cadrul
programului anterior privind un deficit-țintă de 2,4 % în
termeni ESA pentru 2013. În 2014, este planificată continuarea
consolidării în conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate
și de creștere (PSC). Pe baza indiciilor disponibile în prezent,
România ar viza un deficit de 2 % în termeni ESA, în conformitate cu
actualizarea din 2013 a programului său de convergență.
În cadrul misiunii de negociere din luna iulie
s-a convenit ca rectificarea bugetară la mijlocul anului să
permită unele modificări ale veniturilor și ale cheltuielilor,
menținând în același timp obiectivul în materie de deficit global
pentru 2013, și anume 2,3 % în numerar și 2,4 % în termeni
ESA. În bugetul revizuit sunt prevăzute venituri mai mici și un nivel
mai scăzut al investițiilor interne de capital, sunt reduse
provizioanele pentru corecțiile legate de fondurile UE și sunt
diminuate transferurile către alte unități ale
administrației publice. În ceea ce privește bugetul 2014,
autoritățile analizează modalitățile de a spori
veniturile, în principal prin lărgirea bazei de impozitare. În ceea ce
privește cheltuielile, o provocare importantă este reprezentată
de introducerea treptată a legii salarizării unitare asupra
căreia s-a convenit în cadrul primului program.
Dat fiind că s-a realizat cea mai mare
parte a consolidării bugetare necesare, un nou program va pune accentul pe
îmbunătățirea guvernanței finanțelor publice. Acesta
va avea ca scop modernizarea cadrului bugetar pentru a asigura conformitatea cu
cerințele pactului bugetar, împreună cu o serie de alte
îmbunătățiri ale conținutului strategiei privind
finanțele publice și ale transparenței procesului bugetar. Acest
lucru va necesita îmbunătățiri în ceea ce stabilirea, anual
și pe termen mediu, a bugetului pentru investiții, finalizarea
sistemului de control al angajamentelor (pentru a preveni noi arierate), precum
și îmbunătățiri ale administrației fiscale în vederea
unei colectări mai eficiente a taxelor.
4. Evoluțiile piețelor financiare
și ale sectorului bancar
Condițiile de pe piața
financiară s-au îmbunătățit semnificativ din vara anului 2012,
pe fondul îmbunătățirii atitudinii investitorilor pe piața
mondială și după stabilizarea situației politice interne
către sfârșitul anului. În linii mari, aceasta a evoluat în
același sens cu partenerii din regiune și a rămas relativ
favorabilă în prima jumătate a anului 2013. Spreadurile CDS suverane
la 5 ani pentru România au scăzut de la aproape 500 de puncte de bază
în mai 2012 la mai puțin de 200 de puncte de bază la începutul lunii
ianuarie 2013 și s-au menținut la un nivel cu puțin peste 200 de
puncte de bază începând cu sfârșitul lunii iunie 2013. După ce a
cunoscut pierderi substanțiale în mai 2012, indicele bursier BET s-a
redresat până la sfârșitul anului 2012 și de atunci a fost
volatil, dar a crescut cu aproximativ 10 % până la începutul lunii
septembrie 2013.
În ciuda tendinței de creștere a
activelor depreciate [rata creditelor neperformante (NPL) a ajuns la 20,3 %
în iunie 2013], capitalizarea sectorului bancar a rămas la niveluri
încurajatoare (gradul de adecvare a capitalului fiind de 14,7 % în luna
iunie). Riscurile asociate creșterii creditelor neperformante au fost
atenuate printr-o politică prudentă de provizionare a creditelor,
deși provizioanele au continuat să exercite presiuni asupra rentabilității
(rentabilitatea capitalurilor proprii a ajuns la 6 % în prima
jumătate a anului 2013, după 3 ani de pierderi). Banca
centrală continuă să supravegheze îndeaproape băncile ale
căror bănci-mamă sunt situate în țările periferice din
zona euro și care au păstrat suficiente rezerve de capital. Deși
sunt conforme cu evoluțiile din regiune și s-au desfășurat
într-un mod ordonat, efectele de contagiune ale crizei din Cipru care au fost
atenuate printr-un acord de a transfera baza de depozite locale a sucursalei
din România a Bank of Cyrus către Marfin Bank, o filială a grupului
Laiki, procesul de reducere a efectului de levier al băncilor străine
și reducerea finanțării de la băncile-mamă (-14,6 %
din decembrie 2012) necesită, în continuare, o atenție sporită
din partea autorității de supraveghere.
5.
Balanța de plăți și cerințele privind finanțarea
externă
Se așteaptă ca România să
își mențină accesul deplin la piețele datoriei suverane în
perioada preconizată a programului (24 de luni), în absența unor evoluții
externe defavorabile. Spreadurile CDS au ajuns la cel mai scăzut nivel pe
care l-au cunoscut din 2010. Se preconizează că deficitul de cont
curent va scădea de la aproximativ 4 % din PIB în 2012 la aproximativ
2 % în 2013, în principal datorită unei scăderi a deficitului
comercial.
Conform scenariului de referință, nu
ar trebui să apară niciun deficit de finanțare a datoriei
suverane sau de finanțare externă în următorii doi ani. Cu toate
acestea, România rămâne vulnerabilă la volatilitatea cursului de
schimb și a fluxurilor de capital internaționale. Într-un scenariu
negativ, finanțarea contului curent ar putea deveni dificilă, iar
accesul pe piața datoriilor suverane ar putea fi îngreunat. În acest caz,
o primă linie de apărare ar fi rezerva de lichidități a
Trezoreriei (care acoperă nevoile de finanțare pentru aproximativ 6
luni) și, într-o mai mică măsură, rezervele
internaționale ale BNR. În cazul în care România s-ar confrunta cu
dificultăți de finanțare prelungite și grave, programul
preventiv ar putea fi activat, iar fondurile disponibile (2 miliarde EUR din
partea UE care ar putea fi plătite în două tranșe de 1 miliard
EUR și până la 2 miliarde EUR din acordul stand-by cu FMI) ar permite
respectarea angajamentelor financiare și bugetare suverane. Un nou program
ar oferi, de asemenea, piețelor financiare încrederea că România se
angajează pe calea unei agende de reforme economice ambițioase.
6. Sprijinul din partea UE în cadrul
mecanismului pentru balanța de plăți face parte dintr-un efort
internațional
Având în vedere vulnerabilitatea și
riscurile care afectează în continuare balanța de plăți
și cu condiția ca autoritățile române să se angajeze
să pună în aplicare un program de ajustare bugetară,
financiară și structurală, Comisia recomandă Consiliului,
în urma consultării Comitetului economic și financiar (CEF) la 3
octombrie 2013, să adopte o decizie prin care să acorde României
asistență reciprocă suplimentară, astfel cum este
prevăzut la articolul 143 din tratat (TFUE). Guvernul României trebuie
să pună în aplicare programul său economic cu scopul de a face
față vulnerabilităților persistente și de a atenua
riscurile care pun încă în pericol sustenabilitatea balanței de
plăți, precum și să își dezvolte capacitatea
necesară de a elabora și de a pune în aplicare politici economice
fără sprijin internațional.
De asemenea, după consultarea CEF,
Comisia propune Consiliului să adopte o decizie prin care să acorde
României asistență financiară preventivă pe termen mediu
din partea UE în valoare de până la 2 miliarde EUR pentru a sprijini
sustenabilitatea balanței de plăți a României. Este posibil ca activarea asistenței financiare
preventive din partea Uniunii și efectuarea plăților să fie
necesare până la 30 septembrie 2015.
7. Principalele elemente de conținut
ale unui nou program
Noua asistență financiară
preventivă oferă sprijin pentru programul economic al guvernului care
vizează, printre altele, consolidarea stabilității
macroeconomice, bugetare și financiare, sporirea rezilienței și
a potențialului de creștere al economiei,
îmbunătățirea capacității administrative, reformarea
administrației fiscale și îmbunătățirea
gestionării și a controlului finanțelor publice. Condițiile
specifice impuse politicii economice vor fi stabilite într-un memorandum de
înțelegere care urmează să fie încheiat între Comisie și
autoritățile române. Acesta va respecta realizările celor
două programe anterioare și va prelua condițiile care nu au fost
încă îndeplinite în cadrul celui de al doilea program.
A: Consolidarea finanțelor publice
După corectarea deficitului său
excesiv, se așteaptă ca România să își reducă soldul
bugetar structural în conformitate cu cerințele PSC până la
realizarea obiectivului pe termen mediu al unui deficit structural al bugetului
general de 1 % din PIB până în 2015 și să mențină
ulterior acest nivel. În plus, programul va continua eforturile de prevenire a
acumulării arieratelor administrațiilor publice, atât la nivelul
administrației centrale, cât și la cel al administrației locale.
Masa salarială din sectorul public va trebui să rămână la
un nivel sustenabil, prin limitarea creșterii salariilor și a
nivelurilor de ocupare a forței de muncă în sectorul public.
B: Guvernanța bugetară și
reforma bugetară structurală
Pentru a asigura ancorarea puternică a
consolidării bugetare, programul va impune consolidarea în continuare a
cadrului de guvernanță bugetară. În acest sens, este
esențial să se pună în aplicare pactul bugetar, iar
îmbunătățirile planificării bugetare multianuale vor
asigura o politică bugetară mai sustenabilă.
Guvernul va beneficia de sprijinul oferit de
FMI și de Banca Mondială prin intermediul unei asistențe tehnice
semnificative în domeniul gestionării și controlului finanțelor
publice. Punerea în aplicare a unui sistem de control al angajamentelor, care
se va desfășura în mai multe etape, va contribui la asigurarea
reducerii și a controlului arieratelor. În sectorul
sănătății, vor fi consolidate mecanismele de control
bugetar prin îmbunătățirea cadrelor de raportare și de
monitorizare, în special în ceea ce privește spitalele și
cheltuielile farmaceutice pentru a se evita reacumularea arieratelor.
Stabilirea priorităților în ceea ce privește investițiile
publice va fi consolidată pentru a spori potențialul de creștere
al țării.
C: Gestionarea datoriei publice
Autoritățile vor lua măsurile
necesare pentru a îmbunătăți gestionarea datoriei publice în
scopul de a reduce costurile și riscurile de finanțare și de a
prelungi scadența medie a datoriei publice.
D: Reglementarea și supravegherea
sectorului financiar
În sectorul financiar, autoritățile
vor continua îmbunătățirea cadrului privind rezoluția
bancară și a legislației referitoare la Fondul de garantare a
depozitelor, prin modificarea OG 39/1996 și a OUG 99/2006. În vederea
accelerării procesului de curățare a bilanțului, Banca
Națională a României (BNR) a clarificat dispozițiile aplicabile
scoaterii în afara bilanțului a creditelor cu Asociația Română a
Băncilor și va realiza o analiză cuprinzătoare a
calității activelor din sectorul bancar. Pentru a dezvolta în
continuare piețele de capital și pentru a diversifica sursele de
finanțare ale băncilor, autoritățile vor modifica
legislația privind obligațiunile garantate. Menținerea
disciplinei în domeniul creditării și evitarea hazardului moral în
rândul debitorilor contribuie semnificativ la consolidarea
stabilității financiare. Ca atare, guvernul va evita în continuare
să adopte inițiative legislative (cum ar fi legea falimentului
personal) și să promoveze dispoziții legislative privind colectarea
datoriilor care ar putea submina disciplina în domeniul creditării.
Autoritățile vor organiza consultări ample cu toate
părțile interesate relevante, ținând seama și de evaluarea
impactului care a fost finalizată de BNR, în ceea ce privește noile
dispoziții privind clauzele abuzive din legea de aplicare a Codului de
procedură civilă, vor asigura judecarea cauzelor legate de clauzele
abuzive în fața unor instanțe de judecată cu rang superior sau a
unei instanțe unice specializate și vor lua toate măsurile
necesare pentru a asigura o aplicare coerentă a acestor dispoziții.
Pentru a consolida supravegherea pieței financiare nebancare și a
îmbunătăți protecția consumatorilor, autoritățile
se vor asigura că legislația privind autoritatea integrată de reglementare
a sectorului financiar non-bancar, Autoritatea de Supraveghere Financiară
(ASF), va fi modificată astfel încât să fie conformă cu bunele
practici internaționale.
E: Reforme structurale
Reformele structurale vizează
îmbunătățirea funcționării pieței, creșterea
rezistenței la șocurile externe și consolidarea
potențialului de creștere pe termen lung al României. Agenda
reformelor structurale din cadrul programului este o parte din agenda mai
cuprinzătoare care este stabilită în programul național de
reforme al României și face obiectul recomandărilor specifice
adresate României în contextul semestrului european.
Restructurarea întreprinderilor de stat,
inclusiv prin privatizare, va fi intensificată în vederea reducerii
riscurilor pe care le presupun arieratele acumulate și pierderile
operaționale pentru bugetul public general,
îmbunătățindu-se în același timp viabilitatea
financiară a majorității activităților
desfășurate de întreprinderile respective. Autoritățile vor
lua măsuri de consolidare a guvernanței corporative a
întreprinderilor de stat, inclusiv în sectorul financiar.
În sectorul energetic, măsurile
nerealizate care au fost convenite în cadrul celor două programe
anterioare, printre care se numără punerea în aplicare a foilor de
parcurs pentru liberalizarea piețelor gazelor și energiei electrice,
vor fi puse în aplicare.
Îmbunătățirea mediului de
afaceri și facilitarea accesului la finanțare pentru întreprinderile
mici și mijlocii (IMM-uri) constituie un alt pilon important al agendei de
reforme structurale din cadrul programului. Programul urmărește
reducerea sarcinii administrative pentru IMM-uri, prin facilitarea accesului
lor la capitaluri bancare și la capital propriu, prin reducerea
incertitudinii juridice îmbunătățind înregistrarea terenurilor
și a proprietăților și prin sprijinirea IMM-urilor în
vederea începerii de activități în străinătate. În plus,
programul sprijină reforma cadrului privind drepturile de proprietate
intelectuală, în special în ceea ce privește brevetele, cu scopul de
a atrage investiții străine directe în activitățile de
cercetare și inovare.
În domeniul piețelor muncii, programul
sprijină finalizarea reformei pensiilor din 2010 prin egalizarea vârstei
de pensionare pentru bărbați și femei.
În plus față de domeniile largi de
măsuri descrise anterior, pentru a îmbunătăți
eficiența administrației publice în domenii esențiale pentru
punerea în aplicare a programului, autoritățile române vor fi
invitate să prezinte Comitetului economic și financiar (CEF) /
Comitetului pentru politică economică (EPC), la fiecare șase
luni, un raport privind progresele înregistrate în acest domeniu.
F: Politica monetară
Politica monetară se va concentra în
continuare pe stabilitatea prețurilor în vederea menținerii
inflației în intervalul-țintă stabilit de Banca
Națională a României (2,5 % ± 1 punct procentual).
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind acordarea de asistență
reciprocă României
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 143,
având în vedere recomandarea Comisiei Europene
emisă în urma consultării Comitetului economic și financiar,
întrucât:
(1)       România a pus în aplicare un
program substanțial de reforme începând din 2009. În cadrul a două
programe pentru balanța de plăți (BDP), România și-a
corectat în mare parte dezechilibrele macroeconomice externe, iar procedura
aplicabilă deficitelor excesive a fost abrogată de Consiliu la 21
iunie 2013. Consolidarea bugetară ar trebui continuată în
conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere
în vederea îndeplinirii obiectivului pe termen mediu (OTM) până în 2015.
Guvernul a redobândit accesul deplin la finanțare pe piețele
financiare, iar cursul de schimb a rămas, în general, la un nivel stabil
de la jumătatea anului 2009.
(2)       Stabilitatea
macroeconomică și financiară ar trebui consolidată prin
urmărirea unor politici prudente. Reformele structurale lansate în cadrul
programelor anterioare ar trebui continuate și, dacă este cazul,
consolidate, pentru a reduce vulnerabilitățile și pentru a
consolida baza necesară creșterii viitoare și recuperării
decalajului.
(3)       Consiliul va examina cu
regularitate politicile economice puse în aplicare de România, în special în
contextul analizelor anuale privind programul de convergență
actualizat al României și punerea în aplicare a programului național
de reformă, precum și în cadrul evaluărilor regulate ale
progreselor înregistrate de România în contextul raportului de convergență.
(4)       Conform scenariului de bază
al programului economic, nevoile brute totale de finanțare până la
sfârșitul anului 2015 sunt acoperite integral, iar guvernul are în
continuare acces la finanțare pe piețele financiare, însă
riscurile care planează asupra scenariului de bază justifică
solicitarea de asistență financiară preventivă
formulată de România, ca măsură de continuare a asistenței
acordate în temeiul Deciziilor 2009/458/CE[2]
și 2011/289/UE[3]
ale Consiliului.
(5)       Autoritățile române
au solicitat asistență financiară din partea Uniunii și a
altor instituții financiare internaționale cu scopul de a sprijini
sustenabilitatea balanței de plăți și de a asigura
menținerea rezervelor valutare la un nivel prudent, chiar și în
condiții economice neprielnice.
(6)       În ciuda
îmbunătățirilor legate de contul curent, România rămâne
vulnerabilă la volatilitatea cursului de schimb și a fluxurilor de
capital internaționale. Într-un scenariu negativ, caracterizat de
reducerea lichidităților în prezent abundente, ar putea apărea
situații în care costurile de finanțare pentru România să
cunoască o creștere și, eventual, o creștere bruscă.
În plus, evoluțiile negative din zona euro ar putea exercita noi presiuni
asupra sectorului bancar. Vulnerabilitățile persistente
justifică acordarea de asistență reciprocă din partea
Uniunii,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articol unic
Uniunea acordă asistență
reciprocă României.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
DECLARAȚIE DE IMPACT BUGETAR
(a se
vedea articolul 16 din regulamentul intern)
DOMENIUL DE POLITICĂ: TITLUL 01 –
AFACERI ECONOMICE ȘI FINANCIARE
ACTIVITATE: OPERAȚIUNI ȘI
INSTRUMENTE FINANCIARE
1.           DENUMIREA PROPUNERII, LINIA
BUGETARĂ AFERENTĂ ȘI TITLUL
Propunere de Decizie a Consiliului de acordare a
unei asistențe financiare preventive pe termen mediu din partea UE
României în paralel cu Recomandarea de Decizie a Consiliului de acordare de
asistență reciprocă României.
01 04 01 01 Garanția Uniunii Europene pentru
împrumuturile Uniunii în vederea susținerii balanței de
plăți.
2.           TEMEIUL JURIDIC:
Articolul 143 din TFUE, Regulamentul nr. 332/2002
al Consiliului.
3.           CIFRE GLOBALE PENTRU
EXERCIȚIUL FINANCIAR (ÎN EURO)
Această rubrică constituie structura
pentru garanția acordată de Uniunea Europeană. Ea va permite
Comisiei să asigure serviciul datoriei (principalul, dobânda și alte
costuri) în eventualitatea incapacității de plată a debitorului
(România).
Se va utiliza mențiunea bugetară
(„p.m.”) pentru a arăta că garanția bugetară va fi
activată numai în cazul unei solicitări efective a garanției. Se
preconizează că, în mod normal, garanția bugetară nu va fi
solicitată.
3a – Anul curent
Nu se aplică.
   ||   || CA
 Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) ||   ||
 Transferuri ||   ||
 Credit suplimentar ||   ||
 Credit total ||   ||
 Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru ||   ||
 Sold disponibil ||   ||
 Sumă pentru acțiunea propusă ||   ||
3b – Reportări
Nu se aplică.
   ||   || CA
 Reportări ||   ||
 Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru ||   ||
 Sold disponibil ||   ||
 Sumă pentru acțiunea propusă ||   ||
3c – Următorul exercițiu financiar
Nu se aplică.
   ||   || CA
 Credit inițial pentru exercițiul financiar (buget) ||   || p.m.
 Transferuri ||   ||
 Credit suplimentar ||   ||
 Credit total ||   ||
 Credite deja rezervate printr-un alt program de lucru ||   ||
 Sold disponibil ||   ||
 Sumă pentru acțiunea propusă ||   || p.m.
4.           DESCRIEREA ACȚIUNII
Asistența financiară preventivă pe
termen mediu din partea UE propusă spre a fi acordată României
constă, odată activată, într-un împrumut UE (care urmează
să fie finanțat prin împrumuturi UE pe piețele
internaționale de capital sau de la instituțiile financiare) în
valoare de până la 2 miliarde EUR. Aceasta va fi acordată în cadrul
unui pachet internațional de finanțare, mai exact alături de un
împrumut din partea FMI de 1,75 miliarde DST (aproximativ 2 miliarde EUR) pe
baza unui acord stand-by. Banca Mondială a pus la dispoziție suma de 1
miliard EUR în cadrul unui împrumut pentru politici de dezvoltare cu
opţiune de amânare a tragerii. În plus, Banca Mondială va acorda în
continuare asistența angajată anterior în valoare de 891 de milioane
EUR, din care suma de 514 milioane EUR nu a fost încă plătită.
Sprijinul financiar preventiv pe termen mediu acordat de UE pentru România este
menit să abordeze riscurile care mai afectează încă
sustenabilitatea balanței de plăți a României; chiar dacă
deficitul de cont curent a scăzut în mod clar, fluxurile de capital
volatile implică riscuri pentru finanțarea acestuia. De asemenea,
asistența preventivă oferă în continuare sprijin pentru
programul economic al guvernului care vizează, printre altele, consolidarea
stabilității macroeconomice, bugetare și financiare,
îmbunătățirea capacității administrative, reformarea
administrației fiscale, îmbunătățirea gestionării
și a controlului finanțelor publice, precum și sporirea
rezilienței și a potențialului de creștere al economiei
românești. În sfârșit, asistența administrată de Comisie,
pe baza consultărilor cu Comitetul economic și financiar, este un
mijloc de a încuraja coerența politicilor economice din România cu angajamentele
României în contextul UE și cu recomandările Consiliului, mai ales în
ceea ce privește punerea în aplicare a programului național de
reformă și a programului de convergență.
Fondurile UE obținute pe piețele de
capital sau de la instituții financiare în scopul extinderii împrumutului
acordat României, în eventualitatea unei cereri formulate de această
țară și cu condiția unei evaluări favorabile a cererii
de către Comisie, după consultarea CEF, sunt acoperite de
garanția UE. Împrumutul este obținut pe piețele de capital sau
de la instituții financiare. Valoarea principalului aferent împrumuturilor
care pot fi acordate României s-ar ridica la cel mult 2 miliarde EUR.
Structura garanției oferite de UE îi va
permite Comisiei să asigure serviciul datoriei în eventualitatea
incapacității de plată a României.
Pentru a-și îndeplini obligațiile,
Comisia ar putea recurge la propriile rezerve de lichidități pentru a
asigura provizoriu serviciul datoriei. În acest caz, se aplică articolul 12
din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1150/2000 al Consiliului din 22 mai 2000
privind punerea în aplicare a Deciziei 2007/436/CE, Euratom referitoare la
sistemul resurselor proprii ale Comunităților (JO L 130, 31.5.2000,
p. 1).
5.           METODA DE CALCUL
ADOPTATĂ
Nu se aplică.
6.           SCADENȚARUL
PLĂȚILOR (ÎN EURO)
Nu se aplică.
 Denumirea rubricii || Credite || Plăți
   ||   ||   || Anul n || Anul n+1 || Anul n+2 || Anul n+3 || Exercițiile financiare următoare
   || Anul n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Anul n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Anul n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Anul n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Total ||   ||   ||   ||   ||   ||
[1]               Primul program a făcut obiectul Deciziei 2009/459/CE
a Consiliului, iar cel de al doilea program a făcut obiectul Deciziei 2011/288/UE
a Consiliului.
[2]               JO L 150, 13.6.2009, p. 6.
[3]               JO L 132, 12.5.2011, p. 28.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă pe 2011 al Austriei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Austriei pentru perioada 2011-2014

text:
               16.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 210/8

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă pe 2011 al Austriei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate actualizat al Austriei pentru perioada 2011-2014
   2011/C 210/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               Pe 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               Consiliul a adoptat, la 13 iulie 2010, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de aceste orientări integrate la elaborarea politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima Analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și primul semestru european de coordonare ex-ante integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru consolidarea bugetară și reforma structurală (în concordanță cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a Analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței muncii și depunerii de noi eforturi pentru consolidarea creșterii economice. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete, pe care să le includă în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (6)

               La 27 aprilie 2011, Austria și-a prezentat Programul de stabilitate actualizat în 2011, care vizează perioada 2011-2014, iar la 2 mai 2011, Programul național de reformă din 2011. Cele două programe au fost evaluate în același timp, pentru a ține seama de legăturile dintre ele.

               (7)

               La momentul intrării în criză, economia austriacă se afla pe fundamente solide, fără să fi suferit dezechilibre majore sau denaturări în perioada premergătoare acesteia. În pofida acestui lucru, criza financiară și economică a împins economia în cea mai profundă recesiune din ultimele decenii. Per ansamblu, PIB-ul real s-a contractat cu aproape 4 % în 2009. Ca urmare a crizei, ocuparea forței de muncă a scăzut cu aproape 1 % în 2009, ridicând șomajul la 4,8 % (de la 3,8 % în anul precedent). Criza a stopat creșterea continuă a excedentului de cont curent. Criza economică și financiară a avut un impact puternic asupra finanțelor publice. Ca urmare a adoptării pachetelor de măsuri de stimulare și a funcționării depline a stabilizatorilor automați, deficitul public a atins un nivel de 4,1 % și 4,6 %, din PIB în 2009 și, respectiv, 2010. Datoria publică a crescut la 69,6 % și, respectiv, 72,3 % din PIB în 2009 și, respectiv, 2010. Deoarece cea mai mare parte din măsurile de stimulare au fost de natură permanentă, a fost nevoie de consolidare fiscală de îndată ce condițiile economice s-au ameliorat. Un pachet de măsuri de consolidare, care se ridică la aproximativ 1 % din PIB, a fost adoptat prin legea bugetului pe 2011. Începând din cel de al treilea trimestru al anului 2009, economia și-a revenit progresiv din criză pe fondul îmbunătățirii cererii externe și, în special, al unei activități economice mai intense în Germania. În ansamblu, creșterea PIB-ului real a atins 2 % în 2010.

               (8)

               Pe baza evaluării, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, a programului de stabilitate actualizat, Consiliul este de părere că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare este plauzibil, și prea favorabil spre sfârșitul perioadei de programului de stabilitate. Principalul obiectiv al strategiei bugetare pe termen mediu, prezentat în cea mai recentă actualizare a programului de stabilitate, este reducerea treptată a deficitului public de la 4,6 % din PIB în 2010 la 2,4 % din PIB în 2014, în principal prin restrângerea cheltuielilor. Există riscuri de evoluție negativă a acestor obiective, din cauza faptului că măsurile care sprijină strategia de consolidare la nivel subnațional nu sunt specificate, și a faptului că economiile preconizate pentru unele dintre măsurile adoptate la nivel federal nu se vor materializa, de exemplu, câștigurile din campania pentru combaterea fraudei fiscale, al cărei impact estimat pare a fi bazat foarte mult pe speculații. Pe de altă parte, un factor de risc pozitiv este cadrul multianual de cheltuieli introdus pentru guvernul federal în 2009, care pare să fi contribuit la consolidarea previzibilității procesului bugetar pe termen mediu, deși doar la nivel federal. Programul de stabilitate prevede că ponderea datoriei în PIB va crește de la 72,3 % în 2010 la 75,5 % în 2013, înainte de a reveni la 75,1 % în 2014. Cu toate acestea, există unele riscuri legate de această estimare, care se referă la creșterea datoriilor societăților de stat, clasificate în afara sectorului public, și la sarcinile suplimentare potențiale care decurg din măsurile de sprijin pentru sectorul bancar. În același timp, cu toate acestea, rata datoriei s-ar putea dovedi mai mică, deoarece este probabil ca băncile care au primit ajutor public în timpul crizei să ramburseze acest ajutor în avans față de calendarul prevăzut în programul de stabilitate.

               (9)

               Conform programului de stabilitate, se preconizează ca deficitul public să scadă sub valoarea de referință de 3 % în 2013, în conformitate cu termenul stabilit de Consiliu. Cu toate acestea, efortul bugetar anual mediu de 0,2 % din PIB prevăzut de programul de stabilitate în perioada 2011-2013 este mult sub nivelul de efort de 0,75 % din PIB pe care Consiliul a cerut Austriei să-l obțină. În conformitate cu ultima evaluare a Comisiei, riscurile privind sustenabilitate pe termen lung a finanțelor publice par să fie medii.

               (10)

               Ținând seama că Austria a elaborat un pact național de stabilitate, aflat în vigoare, reformarea în continuare a raporturilor bugetare dintre diferitele niveluri ale administrației publice va aduce economii substanțiale, va contribui la consolidarea bugetară și la disponibilizarea de resurse pentru investiții generatoare de creștere economică în domenii cum ar fi C&D și educația. Este pe deplin recunoscut faptul că raporturile actuale sunt complexe: nu numai că veniturile provenite din majoritatea impozitelor individuale sunt împărțite între administrațiile de pe diverse niveluri teritoriale, în proporții fixe, dar, în multe zone, procesul decizional este, de asemenea, împărțit între autorități aflate la diverse niveluri. Pentru o serie de activități, responsabilitățile privind colectarea și cheltuirea veniturilor nu sunt atribuite în cadrul aceluiași nivel al administrației publice. Exemple semnificative de ineficiență, care decurg din forma actuală a raporturilor bugetare respective, se găsesc în domeniul sănătății și al educației.

               (11)

               Sarcina fiscală medie în Austria este printre cele mai ridicate din UE. În comparație cu alte țări membre UE, contribuțiile la asigurările sociale ale salariaților sunt foarte ridicate. Reducerea contribuțiilor la asigurările de șomaj ale persoanelor cu salarii mici în 2008 și reforma impozitului pe venit din 2009 au contribuit la reducerea sarcinii fiscale asupra forței de muncă, dar nu au putut împiedica ușoara creștere a sarcinii fiscale pentru persoanele cu venituri mici și medii în comparație cu începutul deceniului trecut. Această sarcină are un impact negativ asupra ocupării forței de muncă, în special pentru lucrătorii cu salarii mici și o calificare redusă.

               (12)

               Rata de ocupare a forței de muncă a lucrătorilor în vârstă în Austria este încă mult sub media UE în pofida creșterii accentuate din ultimul deceniu. Schemele de pensionare anticipată și pensiile de invaliditate sunt utilizate în continuare pe scară largă. În total, 72 % din ansamblul noilor pensii în 2010 au fost acordate înaintea atingerii vârstei legale de pensionare. Un alt factor care contribuie la nivelul redus de ocupare a lucrătorilor în vârstă este vârsta legală, încă relativ scăzută, de pensionare a femeilor (60). Având în vedere evoluțiile demografice din Austria, creșterea vârstei efective de pensionare și îmbunătățirea cadrului care să permită lucrătorilor în vârstă să rămână mai mult timp pe piața muncii sunt importante în contextul în care trebuie asigurate sustenabilitatea finanțelor publice și stimularea ofertei de forță de muncă, a cărei scădere se preconizează începând cu 2020.

               (13)

               Rata de ocupare a femeilor în Austria este relativ ridicată, asociată cu una dintre cele mai ridicate rate de ocupare cu fracțiune de normă. Locurile de muncă pentru femei se concentrează foarte puternic în categoria locurilor de muncă cu salarii mici. Aceste caracteristici conduc la o diferență de remunerare între femei și bărbați de 25,4 %, care se situează pe locul al doilea dintre cele mai ridicate din UE și reprezintă unul din factorii care au condus la un risc relativ ridicat de sărăcie pentru femei. Unul din motivele pentru care femeile lucrează cu fracțiune de normă este distribuirea inegală între femei și bărbați a obligațiilor privind îngrijirea copiilor și a persoanelor în vârstă, precum și lipsa serviciilor de îngrijire a copiilor și de îngrijire de lungă durată.

               (14)

               Sistemul de învățământ este caracterizat de „orientarea precoce”, elevii trebuind să decidă la vârsta de 10 ani cu privire la viitorul parcurs educativ, cu o posibilitate redusă de a trece de la o opțiune la alta și cu o răspândire largă a învățământului de o jumătate de zi. Acest lucru poate duce la rezultate care nu sunt cele mai bune la nivel educațional în rândul tinerilor vulnerabili, în special al celor care provin din familii de migranți. „Opțiunea precoce” predetermină în mare măsură parcursul educativ, făcând mai dificilă ajungerea la niveluri de învățământ superior într-o etapă ulterioară. O școală comună pentru toți copiii între 10 și 14 ani ar contribui la îmbunătățirea egalității de șanse în sistemul de învățământ și ar contribui la combaterea abandonului școlar.

               (15)

               Concurența în sectorul serviciilor, în special al serviciilor bazate pe rețele, cum ar fi telecomunicațiile, transporturile, utilitățile, precum și comerțul cu amănuntul și serviciile profesionale, nu este suficient de dezvoltată. Creșterea productivității trenează și structura pieței nu a încurajat puterea de cumpărare și cererea consumatorilor. Promovarea concurenței prin facilitarea intrării pe piață, reducerea reglementării normative a profesiilor și asigurarea stabilirii prețurilor pe baze concurențiale ar extinde posibilitățile de alegere ale consumatorului, iar prețurile ar fi mai accesibile. Austria a acumulat întârzieri mari în punerea în aplicare a directivei privind serviciile; soluționarea acestora ar putea contribui la stimularea creșterii economice. Adoptarea „legii orizontale”, o lege federală de punere în aplicare a principiilor fundamentale ale directivei, este în special așteptată.

               (16)

               Austria și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Angajamentele se referă la trei din cele patru domenii ale pactului. Pe partea bugetară, măsurile răspund necesității de a crește vârsta efectivă de pensionare, precum și de control mai eficace al cheltuielilor publice la diferitele niveluri ale administrației. În privința ocupării forței de muncă, accentul se pune pe combaterea șomajului în rândul tinerilor, iar în privința competitivității, pe investițiile suplimentare în cercetare și în învățământul tehnic, precum și pe elaborarea unor modele de programe prelungite în școli. Inițiativele prezentate în cadrul pactului sunt conforme cu programul național de reformă și sunt în conformitate cu Legea cadrului bugetar federal și cu programul de stabilitate. Cu toate acestea, deși măsurile vizează unele dintre principalele aspecte socioeconomice cu care se confruntă această țară, există provocări importante, care ar fi putut fi incluse în mod util în angajamente, inclusiv în domeniul politicii bugetare, al educației, al concurenței și al inovării. Angajamentele în cadrul Pactului Euro Plus au fost evaluate și luate în considerare în recomandări.

               (17)

               Comisia a evaluat programul de stabilitate și programul național de reformă, precum și angajamentele din cadrul Pactului Euro Plus ale Austriei. Comisia a luat în considerare nu doar relevanța acestora pentru o politică socioeconomică și bugetară sustenabilă în Austria, dar și modul în care se respectă normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE printr-o contribuție de la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Totodată, consideră că, dat fiind condițiile economice favorabile, efortul de consolidare bugetară ar trebui intensificat, în special în 2012, și că ar trebui continuată reforma relațiilor bugetare dintre diversele niveluri ale administrației. Reducerea sarcinii fiscale, îmbunătățirea rezultatelor din domeniul educației și combaterea segmentării de gen ar fi benefice pentru dinamismul pieței muncii, în timp ce consolidarea concurenței și stimularea inovării ar crește competitivitatea.

               (18)

               În lumina prezentei evaluări, ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene din 2 decembrie 2009, Consiliul a examinat actualizarea pe 2011 a programului de stabilitate al Austriei, iar avizul său (3) se reflectă, în special, în recomandările de la punctele 1 și 2 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca Austria să acționeze în perioada 2011-2012, astfel încât:

               1.

               Să profite de redresarea economică în curs pentru accelerarea procesului de corectare a deficitului excesiv, care este planificat mai ales în ceea ce privește partea de cheltuieli, aducând astfel rata ridicată a datoriei publice pe o pantă descendentă, pentru a asigura un efort fiscal anual mediu de cel puțin 0,75 % din PIB în 2012 și 2013 în concordanță cu recomandările Consiliului în temeiul EDP. În acest scop, să adopte și să pună în aplicare măsurile necesare, inclusiv la nivel subnațional. Să specifice măsurile necesare care să asigure progresul pentru atingerea obiectivului pe termen mediu în concordanță cu Pactul de stabilitate și creștere (PSC) după corectarea deficitului excesiv.

               2.

               Să ia măsuri de continuare a consolidării cadrului bugetar național prin alinierea responsabilităților legislative, administrative și de colectare și cheltuire a veniturilor între diversele niveluri de guvernare, în special în domeniul sănătății.

               3.

               În consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, să ia măsuri pentru limitarea și mai mare a accesului la actualul sistem de pensionare anticipată pentru persoanele cu perioade lungi de asigurare și să ia măsuri pentru reducerea perioadei de tranziție pentru armonizarea vârstelor legale de pensionare ale femeilor și bărbaților în vederea asigurării caracterului sustenabil și adecvat al sistemului de pensii. Să aplice cu strictețe condițiile de acces la sistemul de pensii de invaliditate.

               4.

               Să ia măsuri pentru a spori participarea pe piața muncii, inclusiv următoarele: reducerea, într-o manieră neutră din punct de vedere bugetar, a sarcinii fiscale și de asigurări sociale pentru forța de muncă, în special pentru persoanele cu venituri mici și medii; punerea în aplicare a planului național de acțiune privind tratamentul egal pentru femei și bărbați pe piața muncii, care cuprinde creșterea disponibilității serviciilor de îngrijire și a numărului de locuri în școli cu program prelungit, astfel încât să se ofere mai multe posibilități femeilor pentru a lucra cu normă întreagă, precum și reducerea diferențelor de remunerare dintre femei și bărbați; luarea de măsuri de îmbunătățire a rezultatelor școlare și de prevenire a abandonului școlar.

               5.

               Să ia măsuri suplimentare pentru încurajarea concurenței, în special în sectorul serviciilor, prin reducerea obstacolelor de intrare pe piață, eliminarea restricțiilor nejustificate privind anumite profesii, precum și creșterea competențelor autorităților din domeniul concurenței. Să accelereze adoptarea „legii orizontale” de punere în aplicare a directivei privind serviciile.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.