title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/26

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2017
   (2017/C 261/07)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La data de 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de Recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Irlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară privind Irlanda pentru 2017 a fost publicat la data de 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la data de 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Irlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, acesta a inclus un bilanț aprofundat, realizat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate, de asemenea, la 22 februarie 2017.

               (4)

               În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, aceste dezechilibre sunt caracterizate de un nivel ridicat al datoriei externe, publice și private (atât a gospodăriilor, cât și a societăților nefinanciare), ceea ce face ca Irlanda să fie vulnerabilă la șocurile negative. Băncile se confruntă încă cu un nivel ridicat al creditelor neperformante, dar sunt bine capitalizate, iar rentabilitatea lor, deși încă la un nivel scăzut, se îmbunătățește treptat. Prețurile locuințelor sunt în creștere și se manifestă încă constrângeri legate de ofertă. Nivelul datoriei societăților nefinanciare a scăzut în 2015, dar era încă mai ridicat decât la sfârșitul anului 2014. Nivelul datoriei gospodăriilor a scăzut în 2015, iar datoria publică se află pe o traiectorie descendentă fermă. Poziția investițională internațională netă negativă a Irlandei a cunoscut o cădere rapidă înainte de 2015, dar tendința s-a inversat ulterior, în parte în urma schimbării de nivel din 2015. Cu toate acestea, sustenabilitatea externă a sectorului intern nu pare a fi în pericol. Nivelul creditelor neperformante a scăzut în ultimul an, însă ritmul acestei reduceri s-a încetinit într-o oarecare măsură spre sfârșitul lui 2016. Prețurile proprietăților au continuat să crească în 2015, dar în momentul de față nu există dovezi semnificative de supraevaluare. În ultimii ani au fost luate măsuri de politică pentru a se soluționa toate dezechilibrele evidențiate, inclusiv în sectorul bancar (îmbunătățirea cadrului de reglementare, măsuri privind nivelul ridicat al creditelor neperformante). Guvernul a luat mai multe măsuri relevante pentru a rezolva deficitul de pe piața locuințelor, dar va fi nevoie de timp pentru ca acestea să producă efecte.

               (5)

               Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 la 13 aprilie 2017, iar la 2 mai 2017 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (6)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (7)

               Irlanda face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2017, guvernul preconizează că deficitul global va scădea ușor până la 0,4 % din PIB în 2017 și va continua să scadă treptat, ajungându-se la un excedent de 1,0 % din PIB în 2021. Se preconizează atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – începând din 2018. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 72,9 % în 2017 și va continua să scadă până la 65,2 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp însă, măsurile necesare pentru sprijinirea, începând cu 2018, a țintelor de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate.

               (8)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Irlandei să asigure o ajustare fiscal-bugetară anuală de 0,6 % din PIB, în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, există riscul unei abateri semnificative de la ajustarea fiscal-bugetară recomandată în anii 2016 și 2017 luați împreună.

               (9)

               În 2018, în contextul situației sale fiscale și, în special, al nivelului datoriei sale, se așteaptă ca Irlanda să efectueze ajustări în continuare în vederea atingerii obiectivului său bugetar pe termen mediu – deficit structural de 0,5 % din PIB. În conformitate cu matricea de ajustare convenită în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, ajustarea respectivă se traduce prin cerința ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (5) să nu depășească 2,4 % în 2018. Aceasta ar corespunde unei ajustări anuale structurale de 0,6 % din PIB. Criteriul de referință în materie de cheltuieli reflectă o ajustare pentru a se corecta o denaturare a ratei de referință pe un termen de 10 ani a creșterii potențiale cauzată de creșterea extrem de ridicată a PIB-ului real în 2015. Ca urmare a abordării adoptate de autoritățile irlandeze în calculele lor de buget pentru 2017, Comisia a luat în considerare media ratelor potențiale de creștere din 2014 și 2016. În condițiile în care politicile rămân neschimbate, există riscul unei abateri de la ajustarea recomandată în anii 2017 și 2018 luați împreună. În același timp, se preconizează că Irlanda va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2017 și în 2018. În ansamblu, Consiliul este de părere că vor fi necesare măsuri suplimentare, în special în 2017, pentru a se respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Având în vedere condițiile ciclice actuale din Irlanda și riscurile externe crescute, ar fi prudent să se utilizeze eventualele câștiguri excepționale pentru a reduce și mai mult nivelul datoriei publice. Cu toate acestea, așa cum este prevăzut în Regulamentul (CE) nr. 1466/97, evaluarea planurilor și a rezultatelor bugetare ar trebui să țină seama de echilibrul bugetar al statului membru respectiv având în vedere condițiile ciclice. Așa cum s-a reamintit în comunicarea Comisiei care însoțește aceste recomandări specifice fiecărei țări, evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să țină seama în mod corespunzător de obiectivul de a se ajunge la o orientare fiscală care să contribuie la consolidarea redresării actuale și să asigure sustenabilitatea finanțelor publice ale Irlandei. În acest context, Consiliul ia act de intenția Comisiei de a efectua o evaluare globală, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97, în special ținând seama de situația ciclică a Irlandei.

               (10)

               Deși redresarea economică este solidă și se așteaptă ca rezultatele să crească în ritm susținut în anii următori, perspectiva a devenit mai nesigură, creând riscuri pentru situația, încă fragilă, a finanțelor publice. Prin urmare, este necesar mai mult efort pentru ca veniturile să fie mai rezistente la fluctuațiile de natură economică și la șocurile negative. În acest scop, ar trebui să fie avansată propunerea de a se introduce un Fond pentru zile negre (Rainy-day fund) și ar trebui să se conteze mai puțin pe surse de venituri foarte concentrate și volatile. O componență echilibrată a diferitelor surse de impozitare și lărgirea bazelor de impozitare îmbunătățesc stabilitatea în contextul volatilității economice. Cu toate acestea, eforturile în vederea lărgirii bazei de impozitare au fost limitate în ultimii ani și măsurile fiscale recente s-au concentrat asupra reducerilor și scutirilor. Este în curs de elaborare evaluarea sistematică anunțată a costurilor și beneficiilor pentru cotele reduse de TVA, care se aplică unei game largi de vânzări. Impozitele recurente pe proprietate sunt considerate a fi una dintre sursele de venituri cele mai favorabile creșterii. Cu toate acestea, veniturile numai din bunuri imobile în Irlanda s-au ridicat doar la 1,0 % din PIB în 2014, față de media de 1,6 % la nivelul Uniunii. Indexarea progresivă a valorii bunurilor ar contribui la netezirea profilului impozitării locale a proprietății prin prevenirea unei creșteri bruște a obligațiilor fiscale în cazul în care proprietățile sunt reevaluate în 2019. Diferențele de impozitare a motorinei și benzinei pentru utilizatorii căilor rutiere sunt nejustificate din punctul de vedere al mediului.

               (11)

               În trecut, s-au efectuat analize complexe ale cheltuielilor, axate în principal pe reducerea cheltuielilor publice în scopul îndeplinirii obiectivelor fiscal-bugetare generale. S-au înregistrat puține evaluări ale eficienței și eficacității programelor de cheltuieli, ceea ce, în cele din urmă, a slăbit fiabilitatea planurilor multianuale de cheltuieli. O analiză a cheltuielilor concepută în mod corespunzător, în conformitate cu principiile comune ale Eurogrupului, ar îmbunătăți controlul cheltuielilor și ar putea elibera resurse atât de necesare pentru investițiile publice care să stimuleze creșterea economică. Analiza cheltuielilor ar trebui să vizeze în special raportul cost-eficacitate în sectorul sănătății. Irlanda a introdus unele măsuri importante de eficientizare, cum ar fi acordul de economisire a costurilor cu industria farmaceutică, un sistem de gestiune financiară, e-sănătatea și finanțarea pe baza activității. S-ar putea face, însă, mai mult, de exemplu prin consolidarea rolului îngrijirii primare ca factor de limitare a supraaglomerării spitalelor irlandeze. Măsurile orientate către un nivel de servicii universale de sănătate sunt fragmentate și lipsite de o viziune globală.

               (12)

               Promovarea unei creșteri durabile și favorabile incluziunii care să aducă beneficii tuturor grupurilor din societate rămâne o provocare. Rata șomajului era sub media Uniunii, situându-se la nivelul de 6,4 % în aprilie 2017. Cu toate acestea, existența a numeroase gospodării cu o intensitate scăzută a muncii produce îngrijorare cu privire la faptul că unele persoane sunt lăsate în urmă în timp ce redresarea continuă. Între 2013 și 2015, procentul persoanelor care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută sau foarte scăzută a muncii s-a redus cu 15 %, în vreme ce rata globală a șomajului în aceeași perioadă s-a redus cu 28 %. În ansamblu, sistemul de protecție socială a avut rezultate bune în ceea ce privește limitarea sărăciei și inegalității și Irlanda a luat măsuri de stimulare a ocupării forței de muncă prin retragerea treptată a prestațiilor și a plăților suplimentare. Cu toate acestea, există în continuare obstacole în calea unei creșteri favorabile incluziunii. Diferențele dintre ratele de ocupare a forței de muncă pentru lucrătorii necalificați, cu calificare medie și cu înaltă calificare sunt printre cele mai ridicate din Uniune. În anumite zone, au apărut decalaje în materie de competențe și deficit de competențe, în timp ce oportunitățile de perfecționare și de recalificare profesională sunt insuficiente. Provocările de pe piața muncii și cele sociale evidențiază importanța unei abordări integrate în materie de formare și de activare pe piața forței de muncă pentru persoanele cele mai îndepărtate de piața muncii. Mai mult, persistă îngrijorări cu privire la calitatea serviciilor de îngrijire a copiilor, inclusiv la disponibilitatea unor servicii cu program complet. Costurile nete de îngrijire a copiilor în Irlanda sunt, ca procent din salarii, printre cele mai ridicate din Uniune. Disponibilitatea și costurile pe care le presupun serviciile de calitate cu program complet de îngrijire a copiilor reprezintă obstacole în calea participării femeilor pe piața muncii și afectează negativ eforturile de reducere a sărăciei în rândul copiilor, care a scăzut ușor, rămânând, însă, mai ridicată decât media Uniunii.

               (13)

               Pentru a promova creșterea durabilă și echilibrată, este necesar să se abordeze nevoile în materie de infrastructură. Criza economică a dus la o schimbare a componenței cheltuielilor publice generale în sensul reducerii investițiilor și al creșterii cheltuielilor curente. Reducerea drastică a investițiilor guvernamentale pe parcursul mai multor ani a avut un impact negativ asupra caracterului adecvat al infrastructurii și asupra calității acesteia. Reorientarea cheltuielilor guvernamentale a afectat, de asemenea, sprijinul acordat de sectorul public pentru cercetare și dezvoltare, cu posibile implicații pentru competitivitatea IMM-urilor. Irlanda se situează pe locul 25 în Uniune în ceea ce privește procentul din PIB pe care îl reprezintă investițiile în cercetare și dezvoltare finanțate din surse publice. Cele mai grave deficiențe în materie de infrastructură se înregistrează în transporturi, serviciile de alimentare cu apă și locuințe. În prezent, cererea de locuințe noi este mai mare decât oferta, cu o marjă largă în principalele zone urbane ale țării. Drept rezultat, prețurile proprietăților imobiliare rezidențiale și chiriile continuă să crească rapid, conducând recent la o creștere importantă a excluziunii în materie de locuințe și a numărului persoanelor fără adăpost. În prezent nu există nicio dovadă de supraevaluare, însă, dacă nu sunt soluționate, constrângerile care limitează oferta de locuințe ar putea genera riscuri macrofinanciare. Un plan de amenajare a spațiului, coerent și realizat în timp util, ar contribui la realizarea de noi locuințe în zonele corespunzătoare.

               (14)

               Economia irlandeză prezintă o divizare între întreprinderile irlandeze, în cea mai mare parte întreprinderi mici și mijlocii, și marile întreprinderi multinaționale care operează în Irlanda. Legăturile dintre întreprinderile multinaționale și întreprinderile irlandeze rămân limitate. Performanțele și profilurile lor la export sunt în mod semnificativ diferite, iar decalajul de productivitate dintre acestea devine din ce în ce mai mare. Întreprinderile irlandeze au un profil de export mai slab decât întreprinderile multinaționale cu sediul în Irlanda. Exporturile acestora sunt concentrate masiv pe sectoare și destinații, ceea ce le face mai vulnerabile la șocuri. Investițiile în inovare ar stimula productivitatea și potențialul de export al întreprinderilor irlandeze într-un moment în care diversificarea exporturilor și a destinațiilor de export ar putea contribui la stabilizarea performanței întreprinderilor irlandeze. Bugetul public pentru cercetare și dezvoltare rămâne scăzut. Punerea în aplicare pe deplin a măsurilor de creștere a cercetării și dezvoltării finanțate din surse publice, în special a măsurilor de sprijinire a capacității de inovare a IMM-urilor, depinde de revenirea la o tendință de investiții constantă. Pentru a stimula inovarea de către IMM-uri, politicile de inovare ar putea fi reechilibrate în sensul unor forme mai directe de finanțare. Sprijinul guvernamental pentru activitățile de cercetare și dezvoltare desfășurate de întreprinderi s-a întemeiat din ce în ce mai mult pe creditele fiscale pentru cercetare și dezvoltare. Mixuri de politici mai bine orientate care dispun de o finanțare mai directă ar putea răspunde mai bine nevoilor tinerelor întreprinderi irlandeze inovatoare și ar putea exploata mai bine oportunitățile oferite de capacitatea puternică de investiții a întreprinderilor multinaționale. Acest lucru ar facilita accesul la lanțurile globale ale valorii și ar accelera răspândirea cunoștințelor.

               (15)

               Într-un mediu caracterizat printr-o incertitudine externă ridicată, este important să se realizeze în continuare progrese în ceea ce privește reducerea creditelor neperformante pentru a se asigura stabilitatea sectorului financiar. Deși s-au înregistrat progrese, rata ridicată a creditelor neperformante rămâne o povară pentru rentabilitatea băncilor și un obstacol în calea redresării economice depline a gospodăriilor și a întreprinderilor. Reducerea gradului de îndatorare a gospodăriilor și a întreprinderilor naționale continuă, însă gradul de îndatorare a acestora rămâne unul dintre cele mai ridicate din Uniune, fiind de 276,8 % din PIB (în septembrie 2016). Gradul ridicat de îndatorare a întreprinderilor poate afecta capacitatea întreprinderilor de a realiza împrumuturi pentru investiții, ceea ce, în schimb, limitează și capacitatea băncilor de a-și îmbunătăți rentabilitatea.

               (16)

               În conformitate cu Banca Centrală a Irlandei, rata medie a creditelor neperformante acordate de bănci irlandeze era de 14,2 % în septembrie 2016. Acest procent este cu mult peste media Uniunii, de 5,3 %. Creditele neperformante ale băncilor irlandeze au scăzut cu 12,7 miliarde EUR sau cu 32,7 % în septembrie 2016 comparativ cu anul precedent. Ritmul de soluționare a arieratelor a scăzut într-o anumită măsură, dat fiind că arieratele pe termen lung rămase sunt și cel mai dificil de restructurat. Ar trebui profitat de dinamica angajată: restructurarea arieratelor ar trebui să fie sustenabilă pe termen lung și trebuie avute în vedere diferite forme de reducere a datoriei. 14 % din stocul de credite ipotecare înregistrau restanțe de plată la sfârșitul lunii septembrie 2016, în timp ce conturile cu întârzieri de peste 2 ani reprezentau aproximativ 70 % din totalul soldului de credite ipotecare cu arierate de peste 90 de zile. Împrumuturile imobiliare comerciale deținute de băncile locale și împrumuturile pentru afaceri rămân, de asemenea, un subiect de preocupare, cu rate ale împrumuturilor neperformante de 32,6 % și, respectiv, de 11,8 % în septembrie 2016. Procedurile de insolvență a persoanelor fizice, faliment, examinership (protecție jurisdicțională acordată în temeiul dreptului irlandez societăților aflate în dificultate) și acordurile extrajudiciare pentru restabilirea viabilității gospodăriilor și a întreprinderilor rămân la un nivel scăzut și ar trebui mai bine stimulate. După o serie de întârzieri, registrul central al creditelor urmează să intre în faza finală a punerii sale în aplicare. Finalizarea registrului ar trebui să fie o prioritate, deoarece acesta va servi drept bază pentru evaluarea adecvată a riscului de credit al debitorilor și pentru asigurarea unei creditări prudente pe viitor.

               (17)

               Punerea în aplicare a Legii din 2015 privind reglementarea serviciilor juridice („Legea din 2015”) a început la sfârșitul anului 2016. Punerea deplină în aplicare a legii din 2015 va avea un rol esențial în eforturile Irlandei de a spori concurența în acest sector, deoarece aceasta va permite accesul direct al avocaților la profesie, precum și crearea grupurilor de societăți de practici multidisciplinare și funcționarea în Irlanda a modelelor de afaceri alternative utilizate în alte state membre. Serviciile juridice independente sunt utilizate în toate sectoarele economiei, iar costul acestora are o incidență asupra competitivității Irlandei. Prin urmare, este extrem de important ca punerea în aplicare a Legii din 2015 să introducă, în urma proceselor de consultare publică, dispoziții care să stimuleze concurența și să reducă costurile sau să încorporeze astfel de dispoziții în reglementările care vor fi emise de Autoritatea de Reglementare a Serviciilor Juridice, astfel încât să se stimuleze concurența și să se reducă costurile.

               (18)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate în urma recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (19)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Recomandările sale formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 sunt reflectate în recomandările 1 și 3 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în 2017 și 2018, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să realizeze un efort fiscal-bugetar notabil în 2018, în conformitate cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Să utilizeze eventualele venituri excepționale generate de condiții economice și financiare solide, inclusiv veniturile din vânzarea activelor, pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în produsul intern brut. Să limiteze domeniul de aplicare și numărul cheltuielilor fiscale și să extindă baza de impozitare.

               2.

               Să direcționeze mai bine cheltuielile publice, acordând prioritate investițiilor publice în transporturi, servicii legate de utilizarea apei și inovare, în special în sprijinul IMM-urilor. Să consolideze infrastructura socială, inclusiv locuințele sociale și serviciile de calitate de îngrijire a copiilor; să furnizeze un pachet integrat de politici de activare pentru a îmbunătăți perspectivele de angajare ale persoanelor cu un nivel scăzut de competențe și pentru a aborda problema gospodăriilor cu o intensitate scăzută a muncii.

               3.

               Să încurajeze o reducere continuă și mai durabilă a creditelor neperformante prin strategii de rezoluție care implică eliminări din bilanț (write-off) pentru întreprinderi viabile și gospodării, cu un accent special pe soluționarea arieratelor pe termen lung.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/66

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2015
   (2015/C 272/17)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează asupra domeniilor-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere economică durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o Recomandare (3) privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2014 și a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Letoniei pentru 2014.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Raportul privind mecanismul de alertă, în care Letonia nu a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, accelerarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări bugetare responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Letonia pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Letonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014.

               (7)

               La 15 aprilie 2015, Letonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, precum și Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Letonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și beneficiază de punerea în aplicare a clauzei privind reforma sistemică a pensiilor, fapt confirmat de Eurostat. În Programul său de stabilitate pentru 2015, Letonia a solicitat o abatere temporară de la traiectoria de ajustare necesară pentru atingerea obiectivului pe termen mediu, întrucât țara continuă să pună în aplicare o reformă structurală majoră în sectorul sănătății. Costurile bugetare ale reformei din sectorul sănătății se ridică la 0,2 % din PIB în 2016. Grație reformei, se estimează că rata ocupării forței de muncă va crește cu 0,6 %, iar nivelul PIB-ului, cu 2,2 % până în 2023. Se consideră că impactul pozitiv asupra creșterii economice și sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice sunt plauzibile. Cu toate acestea, pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, deficitul structural proiectat la 2,2 % din PIB în 2016 depășește marja de siguranță corespunzătoare în ceea ce privește valoarea de referință de 3 % din PIB, prevăzută de tratat, care ar trebui respectată pentru ca o țară să fie eligibilă pentru clauza privind reforma structurală. Prin urmare, deși recunoaște că reforma sectorului sănătății, aflată în desfășurare, este justificată, Consiliul consideră că Letonia nu îndeplinește cerințele pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată în 2016.

               (9)

               În Programul său de stabilitate pentru 2015, guvernul prevede un deficit global în mare măsură stabil, cu o valoare de 1,4 % din PIB în 2016 și de 1,3 % în 2017, care va crește la 1,7 % în 2018. Pentru a atinge aceste ținte, guvernul intenționează să ajungă la un deficit structural de 1,8 % din PIB în 2016 și de 1,4 % din PIB începând din 2017. Traiectoria de ajustare din Programul de stabilitate include o abatere bazată pe clauza privind reforma structurală pentru care Letonia nu pare a fi eligibilă și clasifică cheltuielile suplimentare planificate în perioada 2016-2019 în domeniul apărării drept operațiuni cu caracter excepțional. Conform Programului de stabilitate, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 37 % din PIB în 2015 la 34 % din PIB în 2018, cu unele fluctuații anuale intermediare datorate acumulării de active lichide în scopul gestionării datoriei. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Măsurile pentru 2015 au fost în mare parte puse în aplicare astfel cum fuseseră înscrise în buget. Cu toate acestea, măsurile care să sprijine, începând cu 2016, țintele de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, Letonia respectă cerința în 2015, luând în considerare aplicarea clauzei privind reforma sistemică a pensiilor. Pentru 2016 există un risc de abatere semnificativă. Este necesar ca soldul structural să se îmbunătățească cu 0,3 % din PIB, luând în considerare marja permisă pentru reforma sistemică a pensiilor. Pe baza previziunilor Comisiei, soldul structural se deteriorează cu 0,3 % din PIB, fapt care este legat și de imposibilitatea de a clasifica cheltuielile cu apărarea drept măsuri cu caracter excepțional. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că există riscul ca Letonia să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (10)

               În prezent se înființează o agenție națională independentă de acreditare și se elaborează un nou model de finanțare pe criterii de calitate pentru învățământul superior din Letonia. Deși s-au înregistrat unele progrese în ceea ce privește reformarea sistemului de cercetare și inovare, în conformitate cu Cadrul de specializare inteligentă, nivelul inadecvat al finanțării publice acordate unui sistem de cercetare și inovare fragmentat duce la rezultate slabe în domeniul științific. În 2013, Letonia a investit numai în jur de 0,6 % din PIB în domeniul cercetării și dezvoltării – al treilea cel mai scăzut nivel din Uniune. Intensitatea cercetării și dezvoltării în sectorul public a ajuns la numai 0,43 % din PIB în 2013. Lipsa inovării și a investițiilor private în sectoarele cu valoare adăugată mare și care implică un grad ridicat de cunoștințe obstrucționează competitivitatea.

               (11)

               În ciuda progreselor înregistrate în abordarea problemei șomajului, sunt necesare acțiuni suplimentare pentru a preveni șomajul în rândul tinerilor și efectele negative pe termen lung ale acestuia, având în vedere reducerea forței de muncă. Letonia a înregistrat unele progrese în ceea ce privește reformarea educației și formării profesionale și a componentei privind stagiile de ucenicie; cu toate acestea, lipsa atractivității acestui tip de învățământ rămâne o provocare din cauza implicării limitate a IMM-urilor.

               (12)

               Deși s-a efectuat o importantă muncă de analiză și de planificare, reformele în materie de asistență socială nu au avansat și nu sunt sprijinite de planuri bugetare suficiente. Rata scăzută de acoperire și nivelul inadecvat al prestațiilor de șomaj și de asistență socială împiedică o acțiune eficace în vederea reducerii sărăciei, a excluziunii sociale și a gradului mare de inegalitate. În aceste condiții, cheltuielile sociale au un impact redus în ceea ce privește reducerea sărăciei. În 2014, aproximativ 32,7 % din populația Letoniei era expusă riscului de sărăcie sau de excluziune socială, iar inegalitatea veniturilor este în continuare printre cele mai ridicate din Uniune. Finanțarea și sfera de aplicare a politicilor active în domeniul pieței muncii rămân scăzute în comparație cu alte state membre. Sarcina fiscală ridicată pentru persoanele cu venituri mici rămâne un factor disuasiv pentru munca legală și reduce cererea de lucrători slab calificați, în timp ce taxele de mediu și impozitarea efectivă a proprietății au un potențial important care nu este exploatat. Nivelul scăzut de finanțare a sistemului public de sănătate și numărul mare de plăți directe, accentul inadecvat pus pe stimulentele care să încurajeze performanța și pe eficiență, precum și lipsa de coordonare în domeniul asistenței au condus la situația în care o mare parte a populației a avut un acces redus la sistemul de sănătate. Este necesară continuarea măsurilor pentru a îmbunătăți accesibilitatea, eficacitatea din punctul de vedere al costurilor și calitatea sistemului de sănătate și să se coreleze finanțarea spitalelor cu mecanisme bazate pe performanță.

               (13)

               Letonia a înregistrat progrese semnificative în ceea ce privește reforma sistemului judiciar. Cu toate acestea, rata de soluționare a cauzelor civile și comerciale rămâne scăzută, creând sarcini suplimentare pentru întreprinderi. Ar trebui consolidat rolul Consiliului Judiciar și al președinților instanțelor în punerea în aplicare a reformelor judiciare. Combaterea fraudei fiscale și colectarea adecvată a impozitelor nu sunt efectuate la nivel mulțumitor, iar nivelul evaziunii fiscale este încă ridicat. Deși a fost adoptată o lege privind insolvența, există în continuare provocări privind o politică adecvată în materie de insolvență și un sistem eficient de supraveghere al administratorilor judiciari. Climatul de afaceri și calitatea serviciilor publice ar putea beneficia de pe urma unor măsuri mai stricte împotriva conflictelor de interese și a corupției, mai ales în sectoarele vulnerabile, cum ar fi achizițiile publice, construcțiile și sistemul de sănătate. Nu s-a înregistrat niciun progres în ceea ce privește propunerile Consiliului Concurenței de modificare a Legii privind concurența în scopul de a-i conferi acestuia o mai mare independență instituțională și financiară pentru a lua măsuri eficace împotriva organismelor publice. Legea privind funcția publică nu a fost adoptată de Parlament. Va fi importantă includerea administrației locale.

               (14)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pe 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Letoniei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (15)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul ei. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (6). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Letonia ar trebui, la rândul său, să vegheze la punerea în aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ Letoniei ca, în perioada 2015-2016, să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să se asigure că abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2015 și 2016 se limitează la marja permisă aferentă reformei sistemice a pensiilor.

               2.

               Să îmbunătățească educația și formarea profesională, să accelereze reforma programelor de învățământ și să mărească oferta de învățare la locul de muncă. Să se asigure că noul model de finanțare al sistemului de învățământ superior recompensează calitatea. Să direcționeze mai bine finanțarea pentru cercetare și să stimuleze investițiile private în inovare, pe baza Cadrului de specializare inteligentă.

               3.

               Să ia măsuri concrete pentru a reforma asistența socială, asigurând un grad adecvat al prestațiilor, și să ia măsuri pentru a crește capacitatea de inserție profesională. Să reducă sarcina fiscală ridicată pentru persoanele cu venituri mici prin transferarea presiunii fiscale către alte surse, cu efecte mai puțin dăunătoare pentru creștere. Să ia măsuri pentru a îmbunătăți accesibilitatea, eficacitatea din punctul de vedere al costurilor și calitatea sistemului de sănătate și să coreleze finanțarea spitalelor cu mecanisme bazate pe performanță.

               4.

               Să îmbunătățească eficiența sistemului judiciar prin creșterea gradului de răspundere a tuturor părților implicate (inclusiv a administratorilor judiciari), prin furnizarea unor mijloace adecvate de combatere a evaziunii fiscale și prin consolidarea rolului Consiliului Judiciar. Să îmbunătățească legislația privind funcția publică pentru a consolida regimul referitor la conflictul de interese și a corela remunerația cu responsabilitățile asumate.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (3)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei din 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 63).

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (5)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (6)  JO C 272, 18.8.2015, p. 98.


title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/42

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2015
   (2015/C 272/12)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o Recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o Recomandare (4) privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2014 și a emis un aviz privind Programul de stabilitate actualizat al Irlandei pentru 2014. La 28 noiembrie 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia a prezentat avizul său privind proiectul de plan bugetar al Irlandei pentru 2015.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Irlanda a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Irlanda pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită măsuri de politică decisive și monitorizare specifică. În special, Irlanda a finalizat programul de asistență financiară UE-FMI în 2013, iar în prezent face obiectul supravegherii ulterioare aplicării programului și al supravegherii în cadrul semestrului european. În pofida unei îmbunătățiri semnificative a situației economice, anumite riscuri necesită în continuare o atenție deosebită: nivelul ridicat de îndatorare a sectorului privat și public; nivelurile ridicate de îndatorare a sectorului public și privat, provocările care persistă în sectorul financiar, în special cele legate de rentabilitatea băncilor, precum și ajustarea pieței muncii, care se confruntă cu un șomaj structural ridicat.

               (7)

               La 29 aprilie 2015, Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015, iar la 30 aprilie 2015 Programul de stabilitate pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Irlanda face obiectul componentei corective a Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2015, guvernul intenționează să corecteze deficitul excesiv până în 2015, în conformitate cu termenul stabilit de Consiliu. În continuare, prevede atingerea obiectivului pe termen mediu – un buget echilibrat în termeni structurali – până în 2019. Guvernul își propune să reducă deficitul global la 2,3 % din PIB în 2015 și să îl transforme într-un excedent de 0,7 % din PIB în 2019. În Programul de stabilitate se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, de la 109,7 % în 2014 la 105,0 % din PIB în 2015, iar apoi, progresiv, la 89,4 % din PIB în 2019. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este favorabil în 2015 și plauzibil în 2016. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, se așteaptă corectarea la timp și în mod durabil a deficitului excesiv până în 2015. Efortul bugetar pentru perioada 2011-2015 este considerat a fi sub nivelul recomandat, însă volumul măsurilor discreționare adoptate în cadrul programului și ulterior este în conformitate cu cerințele. Presupunând că deficitul excesiv va fi corectat la timp și în mod durabil, astfel cum a fost planificat, Irlanda va face obiectul componentei preventive a pactului începând cu 2016. Măsurile menite să sprijine atingerea țintelor de deficit planificate și realizarea de progrese pentru atingerea obiectivului pe termen mediu după 2016 nu au fost detaliate într-o măsură suficientă. Prin urmare, pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, pare să existe riscul unei abateri semnificative de la ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu în 2016, an în care vor fi necesare măsuri structurale suplimentare. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul consideră că există riscul ca Irlanda să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)

               Reformele fiscale au contribuit la ajustarea bugetară, însă sunt necesare îmbunătățiri suplimentare în ceea ce privește reducerea denaturărilor, îmbunătățirea eficienței sistemului fiscal și consolidarea caracterului favorabil creșterii și protecției mediului al acestuia. Impozitul pe proprietate a fost transformat într-un impozit recurent, însă baza de impozitare continuă să fie relativ restrânsă deoarece anumite proprietăți nerezidențiale rămân în afara sferei de aplicare a impozitului. Impozitarea veniturilor salariale nu este suficient de simplă, din cauza complexității contribuțiilor de asigurări sociale. Bazele de impozitare pentru impozitele pe consum și taxele de mediu sunt limitate prin aplicarea de rate reduse și de exceptări. Cotele zero sau reduse ale taxei pe valoarea adăugată determină o eficiență a TVA-ului inferioară față de media UE; de asemenea, nu pare să existe o evaluare sistematică a acestor cheltuieli fiscale. Se pot face mai multe pentru a îmbunătăți eficacitatea instrumentelor fiscale în materie de mediu și pentru a elimina subvențiile care au efecte negative asupra mediului. Schimbările recente aduse normelor privind domiciliul fiscal sunt binevenite, deși efectele acestora vor putea fi evaluate, probabil, numai în timp. În ultimii ani s-au realizat reforme importante ale cadrului bugetar. Se preconizează că noile norme și proceduri, în special cadrul de cheltuieli pe termen mediu, vor oferi asigurări împotriva unei politici bugetare prociclice, fiind esențiale pentru sustenabilitatea finanțelor publice. Cu toate acestea, normele în vigoare conferă guvernului o putere discreționară considerabilă de a modifica plafoanele de cheltuieli dincolo de obligațiile contingente predefinite, ceea ce afectează planurile bugetare pe termen mediu.

               (10)

               Cheltuielile publice pentru sănătate sunt relativ ridicate, deși, conform indicatorilor, starea de sănătate a populației nu este în general mai bună decât în restul UE. Eficiența a crescut în cursul ultimilor ani. Cu toate acestea, sistemul de sănătate are nevoie de reforme structurale mai profunde, astfel încât să facă față creșterii așteptate a costurilor și să asigure în continuare rezultate bune în domeniul sănătății, chiar și în contextul îmbătrânirii populației. Pe termen mediu, Irlanda își propune să introducă un sistem de asigurări de sănătate universal, pe un singur nivel, iar în prezent pune în aplicare o serie de reforme în cadrul Strategiei „Future Health” (Sănătatea în viitor). Introducerea asigurării de sănătate universale se realizează prin etape intermediare care vizează abordarea unora dintre provocările urgente și îmbunătățirea raportului cost-eficacitate. Introducerea eficace a instrumentelor de e-sănătate, a finanțării pe baza activității și a unor practici de prescriere optimizate are un potențial important de a îmbunătăți raportul cost-eficacitate. În același timp, continuă să existe posibilități de reducere a cheltuielilor publice pentru produse farmaceutice, în special pentru medicamentele brevetate, cheltuieli care sunt cu mult peste media UE.

               (11)

               În Irlanda, ponderea persoanelor care locuiesc în gospodării „cu o intensitate scăzută a muncii” este printre cele mai ridicate din Uniune. Acest lucru generează probleme sociale grave și accentuează riscul sărăciei în rândul copiilor. Întrucât intensitatea scăzută a muncii este deosebit de acută în gospodăriile monoparentale, ponderea copiilor care trăiesc în gospodării cu intensitate scăzută a muncii este de aproape trei ori mai mare decât media UE. S-au realizat unele progrese în ceea ce privește combaterea anumitor categorii de capcane ale inactivității prin modificarea modului de funcționare a unor ajutoare sociale. Cu toate acestea, accesul la servicii de îngrijire a copiilor cu program prelungit rămâne limitat și costisitor, reprezentând un obstacol pentru participarea pe piața muncii a femeilor și a părinților singuri.

               (12)

               Ca urmare a consolidării conjuncturii macroeconomice, situația generală a IMM-urilor s-a îmbunătățit, însă există foarte multe contraste în ceea ce privește situația financiară a acestora; o parte relativ restrânsă din IMM-uri continuă să se confrunte cu probleme moștenite din trecut, aceste întreprinderi fiind cele în care se concentrează necesitățile de reducere suplimentară a gradului de îndatorare din sector. De asemenea, cererea de credite dă semne de redresare. IMM-urile continuă să depindă puternic de finanțarea oferită de bănci pentru investiții, iar sursele nebancare de finanțare sunt relativ subdezvoltate. Pe măsură ce redresarea va câștiga teren și cererea internă se va restabili, oferta va fi probabil marcată de constrângeri și mai mari, în cazul în care canalele creditului nu vor fi restabilite în mod adecvat și sursele de finanțare nu vor fi diversificate, ceea ce este crucial pentru perspectivele de creștere economică. Au fost luate inițiative de politică semnificative pentru a sprijini accesul IMM-urilor la finanțare și pentru a oferi noi produse de finanțare pe termen mai lung. Acestea includ, printre altele, înființarea Strategic Banking Corporation of Ireland (SBCI) și a Ireland Strategic Investment Fund (ISIF). Cu toate acestea, deși se află încă în stadiu incipient, până în prezent utilizarea acestor scheme a fost scăzută, iar eficacitatea și impactul SBCI și ISIF vor putea fi evaluate numai prin prisma experienței.

               (13)

               Irlanda a făcut progrese importante în ceea ce privește restructurarea, reducerea și recapitalizarea băncilor sale naționale. Profilurile de finanțare ale băncilor au revenit la normal, iar rentabilitatea continuă să se îmbunătățească. Cu toate acestea, problemele moștenite din trecut rămân critice. Reducerea nivelului ridicat al creditelor neperformante este lentă și continuă să afecteze capacitatea băncilor de a susține redresarea economică. În primul trimestru din 2014, creditele neperformante au reprezentat 23,2 % din creditele totale acordate de principalele trei bănci naționale, aceasta fiind una dintre cele mai ridicate rate din Uniune. Deși băncile continuă să își îndeplinească obiectivele privind soluționarea creditelor ipotecare restante, restanțele cu cea mai lungă durată (peste 720 de zile) continuă să se acumuleze, ajungând la 9,8 % din soldurile totale ale creditelor în ultimul trimestru din 2014. Se fac progrese în ceea ce privește punerea în aplicare a unor soluții de restructurare sustenabile; în aprilie, Banca Centrală a Irlandei a cerut băncilor ca până la sfârșitul anului 2015 să dispună de soluții pentru marea majoritate a debitorilor. Cu toate acestea, băncile se bazează puternic pe tehnici standard de autolimitare care implică reeșalonarea plății principalului sau a dobânzilor, mai degrabă decât reducerea ambelor. De asemenea, băncile continuă să utilizeze în mare măsură procedurile judiciare ca modalitate de a-i convinge pe clienții cu restanțe să plătească. Introducerea planificată a unui registru central al creditelor a avansat încet, deși aceasta este esențială pentru îmbunătățirea supravegherii, a subscrierii de credite și a gestionării riscurilor.

               (14)

               Situația pieței muncii s-a îmbunătățit din 2013, cu o redresare a creării de locuri de muncă în sectorul privat și o reducere constantă a șomajului. Cu toate acestea, rata șomajului este în continuare ridicată, iar șomajul de lungă durată rămâne o preocupare majoră. Există riscul ca în anumite sectoare șomajul ciclic să devină structural, având în vedere neconcordanțele de competențe care au apărut în contextul reechilibrării economiei. Șomajul în rândul tinerilor continuă să fie mult mai ridicat decât în perioada dinaintea crizei. Reformele de activare a forței de muncă au avansat considerabil în ultimii ani, însă persistă anumite preocupări legate de eficacitatea actualelor politici de activare și programe de formare, precum și de capacitatea serviciilor de ocupare a forței de muncă de a asigura un răspuns la scara necesară. Inițiativa Job Path, lansată recent, reprezintă o evoluție pozitivă, a cărei eficacitate va trebui testată. În trecut, sistemul de educație și formare continuă nu a reușit să ofere competențele necesare ca urmare a reechilibrării economiei, iar reformele în acest domeniu au început abia recent.

               (15)

               Costurile serviciilor juridice rămân ridicate, fiind în continuare necesară ajustarea lor în vederea alinierii la costurile altor servicii profesionale. Această ajustare este importantă, întrucât serviciile juridice sunt utilizate în toate sectoarele economiei, iar costul lor are o incidență asupra competitivității Irlandei. Autoritățile s-au angajat să reformeze cadrul de reglementare a serviciilor juridice în vederea sporirii concurenței și a reducerii costurilor, acesta reprezentând un proiect de lungă durată. Cu toate acestea, Actul de reglementare a serviciilor juridice, publicat în 2011, nu a fost încă adoptat. În plus, o reducere reală a costurilor poate fi obținută numai cu condiția ca dispozițiile cadrului de reglementare planificat referitoare la favorizarea concurenței și reducerea costurilor să fie menținute și incluse în reglementările ce vor fi adoptate de Autoritatea de Reglementare a Serviciilor Juridice, care urmează a fi înființată. Prin urmare, Comisia va continua să monitorizeze în cadrul semestrului european progresele din acest domeniu.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în Raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-4 de mai jos.

               (17)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul (6) său se reflectă îndeosebi în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (18)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a evaluării sus-menționate, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 4 de mai jos.

               (19)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Irlanda ar trebui, de asemenea, să asigure punerea în aplicare completă și în timp util a respectivelor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv în 2015. Să realizeze o ajustare bugetară de 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016. Să utilizeze veniturile excepționale determinate de condițiile economice și financiare peste așteptări pentru a accelera reducerea deficitului și a datoriei. Să limiteze competențele discreționare de modificare a plafoanelor de cheltuieli dincolo de obligațiile contingente predefinite. Să extindă baza de impozitare și să revizuiască cheltuielile fiscale, inclusiv în ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată.

               2.

               Să ia măsuri pentru a îmbunătăți raportul cost-eficacitate în sectorul sănătății, inclusiv prin reducerea cheltuielilor pentru medicamente brevetate, și să introducă treptat practici de prescriere adecvate. Să introducă finanțarea pe baza activității în întregul sistem de spitale publice.

               3.

               Să ia măsuri pentru a spori intensitatea muncii la nivelul gospodăriilor și pentru a contracara riscul de sărăcie în rândul copiilor, prin retragerea treptată a prestațiilor și a plăților suplimentare pentru persoanele care reîncep să muncească, precum și prin ameliorarea accesului la servicii de îngrijire a copiilor abordabile ca preț și cu program prelungit.

               4.

               Să finalizeze, până la sfârșitul anului 2015, soluții de restructurare durabilă a marii majorități a creditelor ipotecare restante și să consolideze măsurile de monitorizare de către Banca Centrală a Irlandei. Să se asigure că soluțiile de restructurare a creditelor acordate IMM-urilor aflate în dificultate și a creditelor imobiliare comerciale reziduale sunt sustenabile, prin evaluarea în continuare a performanței băncilor în raport cu propriile ținte. Să ia măsurile necesare pentru a se asigura că registrul central al creditelor devine operațional până în 2016.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 29).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  JO C 272, 18.8.2015, p. 98.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 27 martie 2014 privind regulile comune și standardele minime pentru protejarea confidențialității informațiilor statistice colectate de Banca Centrală Europeană cu sprijinul băncilor centrale naționale (BCE/2014/14)

text:
               18.6.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 186/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 27 martie 2014
   privind regulile comune și standardele minime pentru protejarea confidențialității informațiilor statistice colectate de Banca Centrală Europeană cu sprijinul băncilor centrale naționale
   (BCE/2014/14)
   2014/C 186/01
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolele 5, 12.1, 14.3 și 38,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (1), în special articolele 8, 8a și 8b,
   întrucât:

               (1)

               Orientarea BCE/1998/NP28 (2) stabilește regulile comune și standardele minime pe care le implică articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 2533/98, care asigură un nivel de bază de protecție a informațiilor statistice confidențiale colectate de Banca Centrală Europeană (BCE) cu sprijinul băncilor centrale naționale din Eurosistem.

               (2)

               În acest sens, deși este recunoscut faptul că informațiile statistice necesare pentru îndeplinirea cerințelor de raportare statistică ale BCE diferă pentru statele membre a căror monedă este euro și statele membre cu o derogare, articolul 5 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene se aplică tuturor statelor membre; întrucât acest fapt, coroborat cu articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană, implică o obligație de a elabora și implementa la nivel național toate măsurile pe care statele membre le consideră adecvate pentru efectuarea colectării informațiilor statistice necesare pentru îndeplinirea cerințelor de raportare statistică ale BCE, precum și de a efectua în timp util în domeniul statistic pregătirile pentru adoptarea monedei euro de către statele membre cu o derogare (3).

               (3)

               Există o nevoie crescândă de schimb de informații statistice confidențiale între membrii Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) pentru exercitarea misiunilor SEBC,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   I.

      Aplicarea Orientării BCE/1998/NP28

   Destinatarii prezentei recomandări ar trebui să aplice dispozițiile Orientării BCE/1998/NP28 în legătură cu informațiile statistice confidențiale primite de la un alt membru SEBC și ar trebui să confirme acest lucru prin intermediul unui acord încheiat cu ceilalți membri ai SEBC.
   II.

      Dispoziții finale

               1.

               Prezenta recomandare se adresează băncilor centrale naționale din statele membre a căror monedă nu este euro, în măsura aplicabilității acesteia și a participării acestor bănci centrale naționale la transmiterea de informații statistice confidențiale în cadrul SEBC.

               2.

               Prezenta recomandare se aplică de la 1 aprilie 2014.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 27 martie 2014.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 318, 27.11.1998, p. 8.

      (2)  Orientarea BCE/1998/NP28 din 22 decembrie 1998 privind regulile comune și standardele minime pentru protejarea confidențialității informațiilor statistice colectate de Banca Centrală Europeană cu sprijinul băncilor centrale naționale (JO L 55, 24.2.2001, p. 72).

      (3)  A se vedea considerentul 17 din Regulamentul (CE) nr. 2533/98.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2014
   2014/C 247/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea extinsă a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat Recomandarea (4) privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2013 și și-a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate actualizat al Belgiei pentru perioada 2012-2016. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia și-a prezentat avizul privind proiectul de plan bugetar al Belgiei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, marcând începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului său aprofundat pentru Belgia, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din analiza Comisiei este că Belgia se confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea unor măsuri de politică. În special, ar trebui acordată în continuare atenție evoluțiilor în materie de competitivitate externă a bunurilor, deoarece o deteriorare persistentă a situației în acest domeniu ar amenința stabilitatea macroeconomică.

               (8)

               La 30 aprilie 2014, Belgia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de stabilitate pentru 2014 este ca până în 2016 să se obțină un buget echilibrat din punct de vedere structural, iar în anul următor să se atingă obiectivul pe termen mediu. Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu stabilit anterior, de 0,75 % din PIB, care reflectă obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere, dar atingerea acestuia este amânată pentru 2017, ceea ce reprezintă o întârziere de un an față de anul-țintă stabilit în Programul de stabilitate de anul trecut. Progresele anuale preconizate în vederea realizării obiectivului pe termen mediu sunt conforme cu ajustarea prevăzută în Pactul de stabilitate și de creștere. Conform Programului de stabilitate, criteriul de referință în materie de cheltuieli este în linii mari atins pe întreaga perioadă de desfășurare a programului. Rata datoriei, de 101,5 % din PIB în 2013, este mai mare decât valoarea de referință din tratat, de 60 % din PIB, și, conform Programului de stabilitate, se preconizează că va scădea treptat, până la circa 93 % din PIB în 2017. La nivel global, obiectivele prevăzute în Programul de stabilitate sunt conforme cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de stabilitate, care a fost pregătit de o instituție independentă (Biroul Federal de Planificare), este plauzibil. Estimările în materie de creștere sunt apropiate de previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014. Traiectoria bugetară nu este încă sprijinită de măsuri. Conform previziunilor Comisiei, nu se întrevede nicio îmbunătățire structurală în 2014 și, în ipoteza obișnuită în care nu intervine nicio schimbare de politică, se prevede o deteriorare structurală în 2015. Acest lucru pune în pericol atingerea obiectivelor și ar putea duce la o abatere semnificativă de la ajustarea necesară pentru atingerea obiectivului pe termen mediu în perioada 2014-2015. În plus, conform previziunilor Comisiei, Belgia nu va respecta nici în 2014, nici în 2015 regula privind datoria. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că Belgia și-a redus în mod sustenabil deficitul public general sub 3 % din PIB în 2013, dar, începând cu 2014, există riscul de a se abate considerabil de la cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere.

               (10)

               Belgia a înregistrat progrese importante în direcția introducerii unor măsuri mai structurale în materie de coordonare. Un Acord de cooperare privind coordonarea bugetară, încheiat la sfârșitul anului 2013, a introdus la nivelul administrației publice generale o regulă privind soldul bugetar structural (definită în conformitate cu obiectivul pe termen mediu), astfel cum se prevede în Pactul bugetar. În plus, acest acord oficializează practica de coordonare consacrată, prin faptul că (i) oficializează rolul „Comitetului consultativ” interguvernamental în acest proces și (ii) explicitează mai mult rolul consultativ al Înaltului Consiliu pentru Finanțe. Acordul prevede, de asemenea, consolidarea rolului de monitorizare al Înaltului Consiliu prin introducerea unui mecanism de corecție explicit în cazul unei abateri semnificative de la obiectivele convenite. Ar putea fi necesare măsuri suplimentare pentru a conferi caracter obligatoriu obiectivelor care trebuie atinse după 2014.

               (11)

               Recent, Belgia a reușit să oprească creșterea ratei datoriei sale publice, însă povara reprezentată de aceasta, care este de 101,5 % din PIB, este mare, iar datoriile și obligațiile viitoare care vor rezulta din angajamentele în materie de pensii sunt considerabile. Pentru a le putea acoperi, menținând totodată niveluri ridicate de trai, creșterile viitoare în materie de costuri bugetare trebuie ținute sub control, ratele de activitate și de ocupare a forței de muncă ar trebui să crească, iar competitivitatea pe plan internațional trebuie îmbunătățită. Belgia continuă să se confrunte cu provocări importante în fiecare dintre aceste domenii. Chiar dacă Belgia a întreprins pași în direcția cea bună, lucru care va produce efecte în anii următori, sunt necesare acțiuni mai ambițioase, cu atât mai mult cu cât și partenerii comerciali ai Belgiei efectuează reforme.

               (12)

               Rata globală a impozitării în Belgia este una dintre cele mai ridicate din Uniune, iar sarcina fiscală este suportată în principal de forța de muncă, fiind astfel una dintre cele mai mari din Uniune. O serie de caracteristici specifice ale sistemului fiscal, de exemplu tratamentul fiscal aplicat în cazul mașinilor de serviciu, sunt dăunătoare pentru mediu. Au fost întreprinse unele măsuri specifice pentru a diminua costurile legate de forța de muncă pentru anumite grupuri și pentru a reduce diferența dintre salariile brute și nete în cazul nivelurilor inferioare ale grilelor de salarizare. Cu toate acestea, nu s-a produs nicio redirecționare semnificativă a sarcinii fiscale spre baze de impozitare care sunt mai puțin dăunătoare pentru creștere. Au fost lansate primele reflecții cu privire la o reformă fiscală amplă, care să faciliteze asigurarea sustenabilității finanțelor publice, să sprijine competitivitatea și creșterea ratei de ocupare a forței de muncă și să protejeze mediul. O astfel de reformă fiscală amplă ar trebui să implice redirecționarea impozitării, astfel încât aceasta să nu mai fie suportată în special de forța de muncă, simplificarea sistemului fiscal, creșterea eficienței TVA-ului, lărgirea bazelor de impozitare, reducerea cheltuielilor fiscale, eliminarea lacunelor în materie de legislație și eliminarea treptată a subvențiilor care dăunează mediului.

               (13)

               Conform previziunilor, impactul îmbătrânirii populației va fi considerabil pentru Belgia, estimându-se că între 2010 și 2060 se va înregistra o creștere de peste 8 % din PIB a costurilor legate de îmbătrânirea populației, în special din cauza cheltuielilor cu pensiile și cu îngrijirea pe termen lung. Se prevede că reforma sistemului de securitate socială pentru persoanele mai în vârstă, inițiată recent, va avea un impact pozitiv asupra încadrării acestora în muncă. Cu toate acestea, având în vedere amploarea provocării, sunt necesare eforturi suplimentare pentru a se asigura sustenabilitatea bugetară. Aceste eforturi trebuie să țină seama de necesitatea ca sistemele de securitate socială pentru persoanele în vârstă să rămână adecvate. Este necesară instituirea unor măsuri prin care să se stabilească o legătură între vârsta de pensionare și evoluțiile privind speranța de viață, să se reducă diferența dintre vârsta legală de pensionare și cea efectivă și să se îmbunătățească rentabilitatea cheltuielilor publice cu îngrijirea pe termen lung.

               (14)

               Belgia se confruntă cu o utilizare insuficientă, care este de-a dreptul cronică, a forței de muncă. Rata activității și cea a ocupării forței de muncă se situează sub media UE și stagnează, în timp ce rata șomajului de lungă durată, exprimată ca procent din șomajul total, rămâne ridicată. În majoritatea cazurilor, sarcina fiscală mare asupra forței de muncă, prin interacțiunea cu sistemul de prestații, creează capcane semnificative reprezentate de șomaj și de inactivitate pentru majoritatea categoriilor de lucrători. Chiar dacă s-au întreprins acțiuni pentru a reduce capcanele reprezentate de șomaj pentru persoanele cu salarii mici, capcana a devenit mai mare pentru majoritatea celorlalte categorii, iar capcanele reprezentate de inactivitate sunt în continuare omniprezente. Întrucât costurile legate de forța de muncă rămân ridicate, politicile în materie de recrutare tind să minimizeze riscurile și să îi penalizeze pe outsideri, cum ar fi tinerii, lucrătorii slab calificați și persoanele care provin din familii de migranți, care, împreună cu lucrătorii mai în vârstă, au rate de participare pe piața forței de muncă care sunt cu mult sub media UE. Protecția puternică acordată persoanelor deja încadrate în muncă descurajează mobilitatea profesională de la un loc de muncă la altul și între sectoare, deoarece schimbarea locului de muncă implică pierderea unor drepturi (de exemplu, la plata compensatorie, la posibilitatea pensionării anticipate, la sporul de vechime). Din cauza acestei inerții, politicile active din Belgia privind piața forței de muncă sunt relativ ineficiente și duc la o situație în care nivelurile ridicate ale ratei șomajului din anumite zone și sectoare coexistă, în alte zone și sectoare, cu piețe de muncă restrânse și cu un deficit de competențe care împiedică creșterea. Rata șomajului în rândul tinerilor a crescut considerabil anul trecut, existând diferențe mari între regiuni și grupuri. Soluționarea problemei structurale a neconcordanțelor în materie de competențe va trebui să fie însoțită de combaterea problemei presante reprezentate de părăsirea timpurie a școlii și de faptul că tinerii părăsesc sistemul educațional fără să fi obținut vreo calificare. Cea de a șasea reformă statală oferă oportunitatea îmbunătățirii eficienței și a specificității politicilor privind ocuparea forței de muncă, cu condiția optimizării cooperării dintre nivelul federal și cel regional.

               (15)

               Belgia continuă să se confrunte cu o scădere a competitivității, inclusiv în ceea ce privește aspectele care nu sunt legate de costuri. În special, capacitatea industriei prelucrătoare de a concura la nivel internațional se erodează, ceea ce duce la diminuarea marjelor pentru producători și la desființarea de locuri de muncă. Belgia se bazează în mod tradițional pe indexarea salariilor pentru a menține puterea de cumpărare. Cu toate acestea, depășirile bugetare cauzate de creșterea totală a salariilor au fost corectate târziu și insuficient. În plus, norma salarială adoptată la nivel central nu permite întotdeauna o reflectare adecvată a evoluțiilor sectoriale în materie de productivitate și a condițiilor pieței forței de muncă locale. Prin urmare, salariile au crescut mai rapid decât productivitatea, înregistrându-se astfel pierderi în materie de locuri de muncă și de competitivitate. În consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practica națională, Belgia ar trebui să își reformeze sistemul de stabilire a salariilor, astfel încât să permită o dispersie mai mare a salariilor la nivel sectorial și o aliniere mai bună a salariilor la evoluțiile în materie de productivitate. În sectorul comerțului cu amănuntul, prețurile rămân mai mari decât cele din țările vecine, iar restricțiile privind serviciile profesionale împiedică dezvoltarea unor modele comerciale inovatoare și limitează investițiile. Tarifele la distribuția energiei electrice rămân printre cele mai ridicate din Europa, iar faptul că se preconizează regionalizarea acestora reprezintă un motiv suplimentar de incertitudine în privința evoluției viitoare a costurilor de distribuție suportate de utilizatorii finali, întrucât tariful actual, care este înghețat, nu acoperă costurile tot mai mari ale distribuitorilor. Dacă Belgia vrea să mențină un nivel ridicat al salariilor și, în același timp, să creeze noi locuri de muncă, trebuie să producă și să vândă pe piețele mondiale bunuri mai sofisticate și cu o valoare adăugată mai mare decât cele pe care le oferă în prezent. În Belgia nu există firme cu o dezvoltare rapidă în sectoarele inovatoare. Sprijinul pentru inovare este bine dezvoltat și acoperă întregul ciclu al inovării, dar a devenit complex și este fragmentat. Dezvoltarea activităților cu o valoare adăugată mare este împiedicată adesea de insuficiența resurselor umane competente.

               (16)

               Se preconizează că Belgia nu va reuși să își atingă obiectivul de reducere cu 15 %, până în 2020, a emisiilor de gaze cu efect de seră în sectoarele care nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, cel puțin nu fără să se bazeze pe mecanismele de flexibilitate. Deși sunt întreprinse unele inițiative, acestea nu par să fie direcționate în mod coerent, iar impactul combinat al măsurilor de reducere a emisiilor, în special în sectorul transporturilor și al construcțiilor, rămâne neclar. Reducerea TVA-ului la energie electrică ar putea submina și mai mult eforturile în acest sens. Negocierile privind un acord de cooperare și de repartizare a sarcinilor între statul federal și regiuni nu au dus la o distribuție clară a eforturilor. Ambuteiajele reprezintă o povară grea pentru economia belgiană comparativ cu majoritatea celorlalte țări. Gravitatea problemei necesită un răspuns amplu în materie de politică, care să țină seama de posibilitatea tarifării participării vehiculelor la crearea de ambuteiaje, prețurile fiind stabilite pe tranșe orare, să revizuiască tratamentul fiscal favorabil acordat utilizării în scopuri private a mașinilor de serviciu și a cardurilor de carburant, precum și să îmbunătățească eficiența transportului public.

               (17)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Belgiei și a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (18)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (19)

               Având în vedere bilanțul aprofundat și evaluarea sus-menționată realizate de Comisie, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 2, 4 și 5 de mai jos.

               (20)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a formulat recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (7). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Belgia ar trebui de asemenea să asigure punerea în aplicare integrală și la timp a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               După corectarea deficitului excesiv, să consolideze măsurile bugetare pentru 2014, având în vedere faptul că se întrevede o diferență de 0,5 % din PIB, conform previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014, ceea ce indică faptul că există riscul unei abateri semnificative de la cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În 2015, să își consolideze semnificativ strategia bugetară, pentru a asigura efectuarea ajustării prevăzute de 0,6 % din PIB în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu, care ar asigura și respectarea regulii privind datoria. Ulterior, până la atingerea obiectivului pe termen mediu, să își continue ajustarea structurală anuală planificată în direcția obiectivului pe termen mediu, în conformitate cu cerința unei ajustări structurale anuale de cel puțin 0,5 % din PIB și, în condiții economice bune sau în cazul în care acest lucru este necesar pentru a asigura respectarea regulii privind datoria, nivelul acestei ajustări să fie mai mare, astfel încât rata datoriei publice, care în prezent este ridicată, să se înscrie în mod sustenabil pe o traiectorie descendentă. Să asigure o contribuție echilibrată din partea tuturor nivelurilor de guvernare la respectarea normelor bugetare, inclusiv a regulii privind soldul bugetar structural, printr-un instrument cu caracter juridic obligatoriu care să prevadă o defalcare clară a obiectivelor prevăzute a fi atinse pe termen mediu.

               2.

               Să îmbunătățească echilibrul și caracterul echitabil al sistemului fiscal global și să pregătească o reformă fiscală amplă, care să permită redirecționarea impozitării dinspre forța de muncă spre baze mai favorabile creșterii, simplificarea sistemului fiscal, eliminarea lacunelor, îmbunătățirea eficienței TVA-ului, lărgirea bazelor de impozitare, reducerea cheltuielilor fiscale și eliminarea treptată a subvențiilor care dăunează mediului.

               3.

               Să țină sub control în viitor creșterea cheltuielilor publice legate de îmbătrânirea populației, mai ales a cheltuielilor cu pensiile și cu îngrijirea pe termen lung, prin intensificarea eforturilor de reducere a diferenței dintre vârsta legală de pensionare și cea efectivă, reducerea posibilităților de pensionare anticipată, promovarea îmbătrânirii active, alinierea vârstei de pensionare la schimbările privind speranța de viață și îmbunătățirea rentabilității cheltuielilor publice care rezultă din îngrijirea pe termen lung.

               4.

               Să vizeze creșterea ratei participării pe piața forței de muncă, în special prin reducerea factorilor de ordin financiar care descurajează dorința de a se încadra în muncă, îmbunătățirea accesului pe piața forței de muncă pentru grupurile dezavantajate, cum ar fi tinerii și persoanele care provin din familii de migranți, consolidarea mobilității profesionale și soluționarea unor probleme precum deficitul și neconcordanțele în materie de competențe și părăsirea timpurie a școlii. Să consolideze, la nivelul întregii țări, parteneriatele dintre autoritățile publice, serviciile publice de ocupare a forței de muncă și instituțiile de învățământ, pentru a oferi din timp un sprijin personalizat tinerilor.

               5.

               Să reinstituie competitivitatea prin: continuarea reformei sistemului de stabilire a salariilor, inclusiv de indexare a salariilor, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practica națională, pentru a asigura faptul că evoluțiile salariilor reflectă evoluțiile în materie de productivitate de la nivel sectorial și/sau de la nivelul întreprinderilor și circumstanțele economice și pentru a asigura corecții automate eficace în cazurile necesare; sporirea concurenței în sectoarele comerțului cu amănuntul, eliminând restricțiile excesive aplicate serviciilor, inclusiv serviciilor profesionale, și riscul de majorări suplimentare ale costurilor cu distribuția energiei electrice; promovarea inovării prin instituirea unor scheme de stimulare simplificate și reducerea barierelor administrative; aplicarea unor politici coordonate în materie de educație și formare, care să abordeze problema omniprezentă a neconcordanțelor în materie de competențe și a disparităților regionale în materie de părăsire timpurie a școlii.

               6.

               Să asigure atingerea obiectivelor de reducere, până în 2020, a emisiilor de gaze cu efect de seră provenite din activitățile care nu fac obiectul schemei UE de comercializare a certificatelor de emisii, în special în sectorul construcțiilor și al transporturilor. Să asigure alinierea contribuției transporturilor la obiectivul de reducere a ambuteiajelor. Să convină asupra unei distribuții clare a eforturilor și a sarcinilor între entitățile federale și cele regionale.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  JO C 217, 30.7.2013, p. 5.

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (7)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


title: Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 de numire a unui membru în cadrul Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene

text:
               22.2.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 56/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 15 februarie 2011
   de numire a unui membru în cadrul Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene
   2011/C 56/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniuni Europene, în special articolul 283 alineatul (2) și articolul 139 alineatul (2) litera (h), precum și articolele 11.2 și 42.3 din Protocolul privind statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene,
   RECOMANDĂ CONSILIULUI EUROPEAN:
   numirea dlui Peter PRAET în calitate de membru în cadrul Comitetului Executiv al Băncii Centrale Europene pentru un mandat de opt ani începând cu 1 iunie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         MATOLCSY Gy.