				|

		52011SC0823

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Lithuaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Lithuania, 2011-2014

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind programul național de
reformă pe 2011 al Lituaniei
și de emitere a unui aviz al Consiliului
privind programul de convergență actualizat al Lituaniei pentru
perioada 2011-2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1],
în special articolul 9 alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a acceptat
propunerea Comisiei Europene de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa
2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se
va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor
membre și ale Uniunii (perioada 2010-2014) iar, la 21 octombrie 2010,
Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de
ocupare a forței de muncă ale statelor membre[3],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor naționale economice și de ocupare a forței de
muncă.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia Europeană a
adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui
nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului
semestru european de coordonare ex-ante și integrată a
politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat
prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma
structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie
și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii
efectuată de Comisia Europeană). Consiliul European a subliniat
necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și
sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului
prin reforme ale pieței muncii și depunerea de noi eforturi în
vederea consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat
statelor membre să transpună aceste priorități în
măsuri concrete, pe care să le includă în programele lor de
stabilitate sau de convergență și în programele naționale
de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat, de
asemenea, statele membre care participă la Pactul euro plus să
își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi incluse în programele
lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor
naționale de reformă.
(6)
La 28 aprilie 2011, Lituania a prezentat programul
său actualizat de convergență pe 2011, care vizează
perioada 2011-2014, și programul său național de reformă pe
2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(7)
Economia lituaniană își revine treptat
din criza economică gravă, în timpul căreia PIB-ul s-a
contractat cu 17 %, de la o valoare maximă la o valoare minimă, în
contextul în care prăbușirea cererii interne a fost amplificată
de o diminuare bruscă a schimburilor comerciale mondiale. Piața
muncii a reacționat rapid la criză și șomajul a atins un
nivel record, atingând o valoare maximă de 18,3 % la mijlocul anului 2010,
de la 4,2 % la începutul anului 2008. Un angajament ferm în ceea ce privește
regimul de consiliu monetar, susținut de o consolidare bugetară
substanțială, în paralel cu ajustarea salariilor în sectorul privat
și măsurile menite să consolideze stabilitatea sistemului
financiar au contribuit la stabilizarea economiei. Pe măsură ce
economia mondială s-a redresat și economia a beneficiat de pe urma
competitivității redobândite, exporturile au crescut semnificativ
și creșterea economică a fost reluată în 2010. În 2011,
ritmul redresării se intensifică, în timp ce cerea internă
crește. Cu toate acestea, chiar dacă se preconizează o diminuare
rapidă a șomajului, acesta va rămâne în continuare la un nivel
de două cifre.
(8)
Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a programului de convergență
actualizat, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic pe care se
bazează programul de convergență pe 2011 este plauzibil.
Deși se bazează pe ipoteze oarecum mai favorabile privind
creșterea în 2011, programul este în general conform cu cele mai recente
previziuni ale Comisiei Europene pentru 2012. Programul prevede reducerea
deficitului sub valoarea de referință de 3 % până în 2012,
termenul-limită stabilit de Consiliu, dar nu este suficient susținut
prin măsuri pentru 2012. Dinamica economică accelerată poate
genera, în 2011, rezultate bugetare mai bune decât cele preconizate în program.
Cu toate acestea, dacă măsurile temporare de consolidare, care vor
expira la sfârșitul anului 2011, nu sunt reînnoite și completate de
măsuri permanente semnificative, obiectivele bugetare ale programului
pentru 2012 riscă să nu fie îndeplinite, în ciuda
îmbunătățirii perspectivelor macroeconomice. Efortul bugetar
anual mediu din perioada 2010-2012 este mult sub procentul de 2,25 % din PIB,
recomandat de Consiliu la 16 februarie 2010, în temeiul procedurii aplicabile
deficitelor excesive. Deoarece creșterea economică și veniturile
fiscale sunt în mod substanțial mai mari decât se preconizase la momentul
emiterii recomandării Consiliului privind procedura aplicabilă
deficitelor excesive, punerea în aplicare a efortului bugetar necesar ar trebui
să permită reducerea mai rapidă a deficitului și
înregistrarea de progrese în îndeplinirea obiectivului pe termen mediu (OTM).
Nu se preconizează ca obiectivul pe termen mediu al unui surplus structural
de 0,5 % din PIB să fie atins în perioada vizată de program.
(9)
În vederea ajustării semnificative necesare
pentru atingerea obiectivului în materie de deficit excesiv pentru 2012 și
pentru înregistrarea de progrese în îndeplinirea OTM și luând în
considerare necesitatea de a asigura cofinanțarea necesară în scopul
intensificării absorbției fondurilor structurale ale UE și al
creșterii investițiilor productive în economie, identificarea unor
măsuri suplimentare de consolidare va fi o provocare.
Îmbunătățirea eficienței sectorului public ar putea genera
o marjă suplimentară pentru ajustările în materie de cheltuieli,
fără a compromite calitatea serviciilor publice. În lipsa unor
reforme suplimentare, cheltuielile legate de îmbătrânirea populației
vor crește într-un ritm peste media UE în următoarele decenii. În
iunie 2010, guvernul a aprobat liniile generale ale unei reforme
cuprinzătoare a sistemului de securitate socială și a sistemului
de pensii. Propunerea a inclus creșteri semnificative ale vârstei de pensionare,
modificări ale modului de calculare a pensiilor și integrarea
pensiilor de stat în sistemul general de asigurări sociale. Aprobarea
și punerea în aplicare cu succes a tuturor aspectelor acestor propuneri
vor fi esențiale pentru sustenabilitatea finanțelor publice pe termen
lung și ar putea contribui la creșterea ofertei de forță de
muncă, oferind stimulente mai puternice lucrătorilor mai în
vârstă pentru a munci și asigurând, totodată, caracterul adecvat
al pensiilor. În plus, sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung
ar necesita și un cadru bugetar mai strict. În special, în perioada
premergătoare crizei, cadrul bugetar nu a împiedicat efectuarea de
revizuiri semnificative repetate ale obiectivelor în materie de cheltuieli
și creșterea cheltuielilor prociclice finanțate de venituri
excepționale. Creșterea excesivă a cheltuielilor finanțate
de veniturile generate de boom-ul economic a fost la originea dezechilibrelor
bugetare importante, care au apărut în timpul crizei. De asemenea, acestea
au contribuit la supraîncălzirea economiei.
(10)
În Lituania, rata șomajului este una dintre
cele mai ridicate din UE. Preocuparea imediată este de a asigura că
această creștere rapidă nu devine structurală.
Reglementările foarte stricte în domeniul muncii și măsurile
care descurajează activitatea din cadrul sistemului de asistență
socială compromit funcționarea pieței muncii. Atunci când
acestea se combină cu politici active privind piața muncii, suficient
finanțate, măsurile luate în aceste domenii ar contribui la reducerea
riscului ca șomajul ridicat să devină structural și la
reducerea economiei subterane semnificative.
(11)
Întreprinderile lituaniene deținute de stat
reprezintă aproximativ 18 % din PIB. Acestea rămân predispuse la
ineficiență și randamente financiare nesatisfăcătoare.
Reformarea cu succes a întreprinderilor deținute de stat ar consolida, de
asemenea, concurența și ar îmbunătăți mediul de
afaceri. În 2010, Lituania a început o reformă în cinci sectoare majore.
Reforma a stabilit orientări în materie de transparență pentru
întreprinderile deținute de stat, furnizând o bază pentru
responsabilitatea guvernamentală. Rezoluția guvernului privind
îmbunătățirea eficienței, din decembrie 2010, a oferit
reformei un nou cadru credibil. Totuși, acestea rămân doar cadre
și orientări, iar rezoluția nu prevede o serie de
măsuri-cheie propuse inițial și care ar fi asigurat separarea
funcțiilor de reglementare și de proprietate.
(12)
Intensitatea energetică a economiei Lituaniei
este una dintre cele mai ridicate din UE. În mare măsură, aceasta are
legătură cu încălzirea locuințelor, blocurile prost
întreținute reprezentând cauza principală a acestei probleme. În
ciuda introducerii, din 2004, a unei strategii pentru soluționarea acestei
probleme, s-au efectuat puține investiții. În plus, a crescut rapid
numărul de mașini, în timp ce veniturile provenite din taxele pe
energie și transport au scăzut ca procent din PIB și comparativ
cu impozitarea muncii (în mod considerabil peste media UE). Tratarea aspectelor
legate de ratele mici de impozitare a energiei, inclusiv cele pentru
înregistrarea și deținerea de vehicule de transport, ar sprijini
consolidarea bugetară pe termen scurt, stimulând, totodată,
utilizarea mai eficientă a energiei.
(13)
Deși Lituania are un cadru de reglementare în
materie de întreprinderi în general favorabil, acesta prezintă anumite
deficiențe în ceea ce privește condițiile de înființare,
(timpul necesar și costurile aferente) eliberării permiselor de
construcție și protecția investitorilor.
Îmbunătățirea reglementărilor din aceste domenii ar
contribui la stimularea creării de locuri de muncă și a
creșterii. Reformarea politicii în domeniul concurenței ar
îmbunătăți în continuare mediul, dar progresele sunt lente, în
special în sectorul energiei și în sectorul comerțului cu amănuntul
de produse alimentare. Finalizarea strategiei naționale revizuite în
materie de independență energetică va contribui la abordarea
preocupărilor în materie de securitate a aprovizionării și va
sprijini o concurență mai mare în domeniul generării de energie
electrică. Punerea în aplicare a celui de al treilea pachet legislativ
privind piața energiei electrice și a gazelor din UE ar
îmbunătăți concurența pe piața energiei comercializate
cu amănuntul. În sectorul comerțului cu amănuntul de produse
alimentare, Lituania a adoptat, în 2009, o lege privind interzicerea
operațiunilor neloiale ale întreprinderilor care desfășoară
activități de comerț cu amănuntul. Cu toate acestea,
sectorul comerțului cu amănuntul de produse alimentare continuă
să indice un nivel insuficient de concurență, cauzat, în parte,
de structura acestuia și de ineficiențele reglementării
pieței. Concentrarea în lanțurile de comercializare cu amănuntul
a produselor alimentare a avut o tendință ascendentă, cota celor
mai importanți patru comercianți cu amănuntul ajungând la 72 %
din totalul vânzărilor în 2008.
(14)
Lituania și-a asumat o serie de angajamente în
cadrul Pactului euro plus[4]. Pentru consolidarea
sustenabilității finanțelor publice, Lituania va adopta legi în
vederea facilitării acumulării de fonduri în rezerva trezoreriei de
stat pentru perioade dificile din punct de vedere economic și în vederea
promovării unei politici bugetare antiinflaționiste responsabile De
asemenea, s-a anunțat un număr important de măsuri pentru
reformarea sistemului de pensii și a sistemului de asigurări sociale.
Măsurile din domeniul ocupării forței de muncă se
concentrează pe stimularea ocupării forței de muncă,
combaterea muncii ilegale și nedeclarate și promovarea de regimuri de
muncă flexibile. Pentru îmbunătățirea mediului de afaceri,
au fost asumate o serie de angajamente în vederea consolidării
activității inspectoratelor din sectorul întreprinderilor,
îmbunătățirii transparenței și reducerii sarcinii
administrative suportate de întreprinderi. Aceste angajamente se referă la
toate cele patru domenii ale pactului. În general, acestea reflectă agenda
de reformă prezentată în programul de convergență și
în programul național de reformă. Dacă ar fi pusă în
aplicare, seria de măsuri din domeniul ocupării forței de
muncă ar avea o contribuție binevenită la generarea cererii de
forță de muncă. Aceste angajamente au fost evaluate și
luate în considerare în formularea recomandărilor.
(15)
Comisia Europeană a evaluat programul de
convergență și programul național de reformă, inclusiv
angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus[5].
Aceasta a luat în considerare nu numai relevanța programelor pentru o
politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în
Lituania, ci și conformitatea acestora cu normele și orientările
UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică
generală a Uniunii Europene, prin aducerea unei contribuții la
nivelul UE în ceea ce privește deciziile naționale viitoare. Luând în
considerare cele de mai sus, Comisia Europeană consideră că vor
trebui precizate măsurile de asigurare a conformității cu
obiectivele bugetare pentru 2012. De asemenea, ar trebui să fie luate
măsuri suplimentare în vederea reformării sistemului de pensii pentru
îmbunătățirea sustenabilității fiscale și
încurajarea prelungirii vieții active, îmbunătățirea
funcționării pieței muncii, punerea în aplicare a pachetului de
reforme privind întreprinderile deținute de stat,
îmbunătățirea eficienței energetice și tratarea
aspectelor legate de taxele mici pe energie și consolidarea
concurenței în anumite sectoare.
(16)
În lumina prezentei evaluări și
ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 2 iunie 2010,
formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011
a programului de convergență al Lituaniei, iar avizul său[6]
se regăsește, în special, în recomandările de la punctele (1)
și (2) de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European
din 25 martie 2011, Consiliul a examinat programul național de
reformă al Lituaniei,
RECOMANDĂ ca Lituania să
întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012, astfel încât:
(1)
Să adoptate măsuri fiscale suplimentare
cu caracter permanent până la adoptarea bugetului pe 2012 pentru
corectarea deficitului excesiv. Să consolideze respectarea normelor
fiscale și să profite pe deplin de redresarea economică pentru a
accelera în continuare reducerea deficitului și a asigura înregistrarea de
progrese în îndeplinirea obiectivului pe termen mediu de cel puțin 0,5 %
din PIB pe an. Să consolideze cadrul bugetar, în special prin introducerea
unor plafoane de cheltuieli executorii și obligatorii în cadrul bugetar pe
termen mediu.
(2)
Să adopte legislația propusă de
punere în aplicare a reformei privind sistemul de pensii. Pentru a
îmbunătăți participarea la piața muncii, să
înlăture măsurile fiscale care descurajează persoanele de vârsta
pensionării sau care se apropie de vârsta pensionării să
muncească.
(3)
Să sporească flexibilitatea pieței
muncii, prin modificarea Codului muncii pentru a deveni mai flexibil și
pentru a permite o mai bună utilizare a contractelor pe perioadă
determinată. Să modifice legislația relevantă, în special
Legea privind ajutorul financiar de asistență socială, pentru a
asigura că sistemul de asistență socială nu conține
măsuri de descurajare a muncii.
(4)
Să pună în aplicare toate aspectele
pachetului de reforme privind întreprinderile deținute stat până la
sfârșitul anului 2011, asigurând separarea funcțiilor de proprietate
și de reglementare, care sunt obiective clare în materie de întreprinderi,
o mai mare transparență și separarea activităților
comerciale de cele necomerciale.
(5)
Să îmbunătățească
eficiența energetică a clădirilor prin punerea rapidă în
aplicare a fondului de participare și să ia măsuri în vederea
orientării impozitării către utilizarea energiei, începând cu
taxele privind înregistrarea și deținerea de vehicule pentru
transport de persoane.
(6)
Să ia măsuri pentru
îmbunătățirea condițiilor de înființare a
întreprinderilor, eliberării permiselor de construcție și
consolidării concurenței în sectorul energiei și în sectorul
comerțului cu amănuntul.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO C , p. .
[3]               Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a
Consiliului din 19 mai 2011.
[4]               Mai multe detalii privind angajamentele asumate în
temeiul Pactului euro plus pot fi găsite în SEC(2011) 723.
[5]               SEC(2011) 723.
[6]               Prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


				|

		52013PC0388

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de abrogare a Deciziei 2004/918/CE privind existența unui deficit excesiv în Ungaria /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de abrogare a Deciziei 2004/918/CE privind
existența unui deficit excesiv în Ungaria
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (12),
având în vedere recomandarea Comisiei,
întrucât:
(1)       La 5 iulie 2004, Consiliul a
decis, în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de
instituire a Comunității Europene (TCE), că în Ungaria există un deficit
excesiv și a adoptat o recomandare, în temeiul articolului 104 alineatul (7)
din TCE, pentru a pune capăt situației de deficit excesiv până în 2008[1].
(2)       La 18 ianuarie 2005, în
conformitate cu articolul 104 alineatul (8) din TCE, Consiliul a ajuns la
concluzia că Ungaria nu a luat măsuri eficiente ca răspuns la recomandarea sa,
iar la 8 martie 2005 a emis o altă recomandare în temeiul articolul 104
alineatul (7) din TCE, confirmând anul 2008 ca termen limită pentru corectarea
deficitului excesiv. La 8 noiembrie 2005, Consiliul a decis că Ungaria nu a
reușit, pentru a doua oară, să respecte recomandările formulate în temeiul
articolului 104 alineatul (7) din TCE. În consecință, la 10 octombrie 2006,
Consiliul a adresat Ungariei o a treia recomandare în temeiul articolului 104
alineatul (7) din TCE, prin care amâna termenul limită pentru corectarea
deficitului excesiv până în 2009. La 7 iulie 2009, Consiliul a concluzionat că
se poate considera că autoritățile maghiare au luat măsuri eficace ca răspuns
la recomandarea din octombrie 2006 și, în contextul declinului accentuat al
activității economice, a revizuit recomandarea în temeiul articolului 104
alineatul (7) din TCE, stabilind un nou termen limită pentru corectare, și
anume 2011. La 27 ianuarie 2010, Comisia a concluzionat că Ungaria a luat
măsuri eficace în urma celor mai recente recomandări ale Consiliului; în
concluziile sale din 16 februarie 2010, Consiliul a fost de acord cu
această constatare, dar a atras atenția asupra unor riscuri considerabile.
(3)       În conformitate cu dispozițiile
articolului 126 alineatul (8) din TFUE, la 24 ianuarie 2012 Consiliul a decis
că Ungaria nu a luat măsuri eficace în urma recomandării Consiliului din iulie 2009
în decursul perioadei stabilite în această recomandare. Cu toate că în 2011
valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat nu a fost
depășită, acest lucru nu s-a bazat pe o corecție structurală și sustenabilă, ci
a fost în mare măsură consecința unor venituri cu caracter excepțional
substanțiale. În paralel, în 2010 și în 2011 s-a înregistrat o deteriorare
structurală globală estimată la peste 2 % din PIB, în timp ce se recomanda
o îmbunătățire globală a finanțelor publice de 0,5 % din PIB. Mai mult, cu
toate că autoritățile au implementat în 2012 măsuri structurale care erau preconizate
să compenseze în mare parte deteriorarea anterioară, valoarea de referință din
tratat de 3 % din PIB a fost respectată din nou în 2012 doar datorită unor
măsuri one-off de aproape 1 % din PIB și ar urma să fie depășită în
2013.
(4)       La 13 martie 2012, Consiliul
a adoptat, în conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE, o nouă
recomandare adresată Ungariei pentru corectarea deficitului excesiv până în 2012.
Autorităților maghiare li s-a cerut să parcurgă, în special, următoarele etape:
(i) să pună capăt situației de deficit excesiv până în 2012, într-un mod
credibil și sustenabil; (ii) să realizeze un efort bugetar suplimentar de cel
puțin ½% din PIB, pentru a se asigura atingerea țintei propuse în ceea ce
privește deficitul pentru 2012, de 2,5 % din PIB; și (iii) să ia, după
caz, măsurile de natură structurală suplimentare care sunt necesare pentru a
garanta că în 2013 deficitul se va menține cu mult sub pragul de 3% din PIB. În
același timp, s-a recomandat diminuarea ponderii datoriei publice cât mai
curând posibil, astfel încât să se înregistreze un progres suficient în
direcția respectării valorii de referință privind reducerea datoriei. Ajustarea
bugetară trebuia, de asemenea, să fie sprijinită de propunerile de îmbunătățire
a cadrului de guvernanță bugetară. Consiliul a stabilit data de 13 septembrie 2012
ca termen limită până la care autoritățile maghiare să întreprindă acțiuni
eficiente. De asemenea, la 13 martie 2012, Consiliul a hotărât să suspende o
parte din creditele de angajament din Fondul de coeziune destinate Ungariei
pentru anul 2013 [în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE)
nr. 1084/2006 al Consiliului].
(5)       La 30 mai 2012, pe baza
programului de convergență pentru 2012 și a unor precizări suplimentare privind
măsurile care vizau realizarea de economii, Comisia a concluzionat că Ungaria a
luat măsuri eficiente în ceea ce privește corectarea deficitului excesiv.
Concret, se preconiza că deficitul bugetar va atinge 2,5% din PIB în 2012 și
că, în 2013, se va menține cu mult sub valoarea de referință de 3% din PIB
prevăzută în tratat, în conformitate cu recomandarea din martie a Consiliului.
În plus, s-a constatat că s-au înregistrat anumite progrese în ceea ce privește
consolidarea cadrului de guvernanță fiscală, chiar dacă în acest domeniu
progresele globale ar fi putut fi considerate lente. În acest context, Comisia
a adoptat, la 30 mai, o propunere de anulare a suspendării creditelor de
angajament din Fondul de coeziune. La 22 iunie 2012, Consiliul s-a declarat de
acord cu această evaluare și a adoptat o decizie de anulare a suspendării
creditelor de angajament din Fondul de coeziune.
(6)       În conformitate cu articolul 4
din Protocolul privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat
tratatelor, Comisia furnizează datele necesare pentru punerea în aplicare a
procedurii respective. În cadrul aplicării acestui protocol, statele membre
trebuie să transmită date privind deficitele și datoriile publice și alte
variabile conexe de două ori pe an, înainte de 1 aprilie și respectiv 1
octombrie, în conformitate cu articolul 3 din Regulamentul (CE)
nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea Protocolului
privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat la Tratatul de
instituire a Comunității Europene[2].

(7)       Atunci când analizează
necesitatea abrogării unei decizii privind existența unui deficit excesiv,
Consiliul ar trebui să ia o decizie pe baza datelor notificate. În plus, o
decizie privind existența unui deficit excesiv ar trebui abrogată numai în cazul
în care previziunile Comisiei indică faptul că deficitul nu va depăși valoarea
de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat pe perioada analizată în
previziuni[3].
(8)       Pe baza datelor furnizate de
Comisie (Eurostat) în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009,
ca urmare a notificării primite din partea Ungariei înainte de 1 aprilie 2013
și pe baza previziunilor din primăvara anului 2013 ale Comisiei și a evaluării
măsurilor corective suplimentare, adoptate la 13 mai 2013 printr-un act emis de
Guvern, se desprind următoarele concluzii:
–
În 2012, în urma unui efort bugetar considerabil,
deficitul public a atins 1,9 % din PIB. Acest rezultat s-a datorat, de
asemenea, veniturilor cu caracter excepțional reprezentând ¾% din PIB care au
inclus și venituri cu caracter excepțional de 0,2 % din PIB, mai mari
decât cele prevăzute în buget, legate de transferul suplimentar al activelor
sistemelor de pensii private către sistemul de stat. Bugetul adoptat pentru 2012
avea drept țintă un deficit de 2,5 % din PIB, pe baza unei creșteri de 0,5 %.
Bugetul prevedea o rezervă extraordinară de 1,1 % din PIB și numeroase
măsuri de consolidare, în special: (i) măsuri de creștere a veniturilor în
valoare de aproximativ 1¾% din PIB, inclusiv creșterea accentuată a impozitelor
indirecte și a contribuțiilor la asigurările sociale; (ii) în ceea ce privește
cheltuielile, măsuri structurale în valoare de ¾% din PIB, cum ar fi revizuirea
prestațiilor sociale; și (iii) o diminuare a cheltuielilor din sectorul public
în valoare de ¼% din PIB, inclusiv o înghețare a salariilor nominale în
majoritatea sectoarelor. Pentru a contracara deteriorarea constantă a
perspectivelor de creștere, guvernul a adoptat, în aprilie și octombrie, două
noi pachete principale de măsuri corective (în valoare cumulată de 0,7 %
din PIB), care au cuprins în principal noi reduceri ale creditelor aferente
instituțiilor bugetare, dintre care au fost puse în aplicare aproximativ
jumătate. În plus, soldul administrațiilor locale s-a îmbunătățit cu
aproximativ 0,7 % din PIB în comparație cu previziunile bugetare, mai ales
datorită investițiilor lor reduse. În contextul raportului intermediar
prezentat în octombrie 2012 în cadrul PDE, ținta oficială în ceea ce privește
deficitul a fost revizuită în sens ascendent, de la 2,5 % la 2,7 %
din PIB. Per ansamblu, măsurile corective în valoare de aproximativ 3 %
din PIB adoptate de administrația centrală și puse în aplicare în mod eficient,
precum și îmbunătățirea soldului sectorului administrației publice locale, au
avut ca rezultat, în cele din urmă, un deficit de 1,9 % din PIB, adică un
rezultat mai bun cu 0,6 puncte procentuale din PIB decât ținta inițială în ceea
ce privește deficitul. În plus, activarea rezervelor extraordinare prevăzute în
buget a contrabalansat derapajele bugetare, datorate parțial mediului
macroeconomic mai nefavorabil decât se anticipase.
–
În programul de convergență al Ungariei pentru 2013
se estimează că deficitul public va rămâne la 2,7 % din PIB în 2013 și în 2014.
Cu toate acestea, conform previziunilor din primăvara anului 2013 ale Comisiei,
deficitul ar atinge 3,0 % din PIB în 2013 și 3,3 % din PIB în 2014,
ceea ce sugerează că deficitul excesiv nu a fost corectat în mod durabil. La 13
mai 2013, în urma publicării previziunilor din primăvara anului 2013 ale
Comisiei, guvernul maghiar a adoptat măsuri corective suplimentare, a căror
valoare, în termeni bruți, este de aproximativ 0,3 % din PIB pentru 2013
și, respectiv, 0,7 % din PIB pentru 2014. Evaluarea bugetară actualizată a
Comisiei, care ia în considerare efectul favorabil al acestor noi măsuri
corective asupra deficitului net, prevede un deficit de 2,7 % în 2013 și,
respectiv, de 2,9 % în 2014. Astfel, deficitul ar trebui să rămână sub
valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat, pe perioada
analizată în previziuni. În plus, potrivit estimării Comisiei, soldul bugetar
ajustat ciclic, excluzând măsurile one-off și alte măsuri temporare, va
fi de – ¾% din PIB în 2013 și de –1½% din PIB în 2014, ceea ce reprezintă un
rezultat coerent cu obiectivul autorităților maghiare pe termen mediu, de -1,7 %
din PIB.
–
Ponderea datoriei în PIB s-a redus de la un vârf
care se situa aproape de 82% în 2010 la 79,2% în 2012, datorită unor
transferuri one-off de capital substanțiale, legate de eliminarea
pilonului de pensii private obligatorii și de anumite măsuri de consolidare.
Conform programului de convergență pentru 2013, ponderea datoriei în PIB va
continua să scadă, ajungând la 78,1 % în 2013 și, respectiv, la 77,2 %
în 2014, rămânând ulterior pe o traiectorie descendentă. Chiar și după
includerea impactului noilor măsuri de consolidare adoptate la 13 mai 2013, Comisia
prevede o pondere a datoriei în PIB mai mare cu aproximativ 1 punct procentual,
atât în 2013, cât și în 2014.
(9)       În ceea ce privește
guvernanța bugetară, Consiliul a solicitat autorităților maghiare să
stabilească un cadru cu adevărat obligatoriu pe termen mediu și să extindă
competențele de analiză ale Consiliului bugetar, având în vedere dreptul său de
veto asupra bugetului anual. Programul de convergență pentru 2013 anunță
intenția de a progresa în acest domeniu în toamna anului 2013. Progresele vor
continua să fie monitorizate îndeaproape în cadrul semestrului european.
(10)     Consiliul reamintește că,
începând din 2013, care este anul următor corectării deficitului excesiv,
Ungaria ar trebui să mențină o orientare bugetară în conformitate cu obiectivul
său pe termen mediu, ceea ce include respectarea criteriului de referință
privind cheltuielile, și să înregistreze suficiente progrese în vederea
îndeplinirii criteriului datoriei, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1a)
din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din iulie 1997 privind
accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv[4].
(11)     În conformitate cu articolul 126
alineatul (12) din tratat, o decizie a Consiliului privind existența unui
deficit excesiv se abrogă atunci când deficitul excesiv din statul membru în
cauză a fost, în opinia Consiliului, corectat.
(12)     În opinia Consiliului,
deficitul excesiv din Ungaria a fost corectat și, în consecință, ar trebui
abrogată Decizia 2004/918/CE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Dintr-o evaluare globală rezultă că situația
de deficit excesiv din Ungaria a fost corectată.
Articolul 2
Decizia 2004/918/CE se abrogă.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează Ungariei.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Preşedintele
[1]               Toate documentele referitoare la procedura de deficit
excesiv pentru Ungaria pot fi consultate la adresa:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm
[2]               JO L 145, 10.6.2009, p. 1.
[3]               În conformitate cu „Specificațiile privind punerea în
aplicare a Pactului de stabilitate și de creștere și orientările referitoare la
forma și conținutul programelor de stabilitate și de convergență”, astfel cum
au fost convenite de Comitetul economic și financiar la 3 septembrie 2012. A se
vedea:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf
[4]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.


Anunţ juridic important

|

52008PC0835

Recomandarea Comisiei către Consiliu de autorizare a Comisiei în vederea deschiderii negocierilor în numele Comunității pentru încheierea unui Acord de parteneriat privind pescuitul cu Republica Guineea  /* COM/2008/0835 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE |Bruxelles, 3.12.2008COM(2008) 835 finalRECOMANDAREA COMISIEI CĂTRE CONSILIUde autorizare a Comisiei în vederea deschiderii negocierilor în numele Comunității pentru încheierea unui Acord de parteneriat privind pescuitul cu Republica GuineeaRECOMANDAREA COMISIEI CĂTRE CONSILIUde autorizare a Comisiei în vederea deschiderii negocierilor în numele Comunității pentru încheierea unui Acord de parteneriat privind pescuitul cu Republica GuineeaEXPUNERE DE MOTIVEComunitatea și Republica Guineea au încheiat un acord de pescuit privind pescuitul în largul Guineei la data de 28 martie 1983[1], iar cel mai recent protocol[2] al acestuia, care a intrat în vigoare la 26 aprilie 2004 și fixează posibilitățile de pescuit și contribuția financiară prevăzute de acord, încetează la 31 decembrie 2008.Comisia propune negocierea unui nou protocol, mai bine adaptat la posibilitățile și la necesitățile dovedite ale flotei statelor membre, în conformitate cu concluziile Consiliului din 2004 privind acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului. Parafarea unui nou protocol înainte de data expirării celui în vigoare ar permite asigurarea continuității activităților de pescuit.Pe lângă aceasta, pentru a ține cont de concluziile Consiliului din 2004 privind acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului, este oportună negocierea unui nou acord de parteneriat în domeniul pescuitului, care să îl înlocuiască pe cel actual încheiat cu Republica Guineea.În consecință, Consiliul este invitat să aprobe directivele de negociere anexate la prezenta recomandare.2. RECOMANDAREÎn lumina celor de mai sus, Comisia face următoarele recomandări:-  autorizarea Comisiei de către Consiliu în vederea deschiderii și purtării negocierilor pentru încheierea unui Acord de parteneriat privind pescuitul cu Republica Guineea,-  purtarea acestor negocieri de către Comisie conform dispozițiilor Tratatului de instituire a Comunității Europene,-  aprobarea de către Consiliu a directivelor de negociere anexate la prezenta recomandare.Adoptată la Bruxelles,Pentru ComisieMembru al ComisieiANEXĂDirective de negociereNegocierile au ca obiectiv încheierea unui Acord de parteneriat în domeniul pescuitului între Comunitate și Republica Guineea, pe baza Concluziilor Consiliului din 15 iulie 2004, redactate la rândul lor pe baza comunicării Comisiei din 23 decembrie 2002.Pentru a putea asigura, prin intermediul acestui acord de parteneriat, promovarea unui pescuit durabil și responsabil, Comisia va avea, în cadrul negocierilor, următoarele obiective:-  definirea posibilităților de pescuit pentru navele comunitare, ținând cont atât de utilizarea reală de către operatori a posibilităților de pescuit prevăzute de protocolul actual, cât și de perspectivele viitoare în materie de activități de pescuit, de starea resurselor și de capacitatea Republicii Guineea de a pune în practică o politică de gestionare sustenabilă a resurselor;-  luarea în considerare a celor mai bune opinii științifice disponibile;-  consolidarea dialogului privind politica sectorială pentru a încuraja implementarea unei politici responsabile în domeniul pescuitului, corespunzătoare obiectivelor de dezvoltare ale țării, în special în ceea ce privește controlul și supravegherea pescuitului, gestionarea resurselor și îmbunătățirea condițiilor sanitare ale produselor piscicole.[1] Regulamentul (CEE) nr. 971/83 al Consiliului din 28 martie 1983 (JO L 111, 27.4.1983, p. 1).[2] Regulamentul (CE) nr. 830/2004 al Consiliului din 26 aprilie 2004 privind încheierea protocolului de definire, pentru perioada de la 1 ianuarie 2004 până la 31 decembrie 2008, a posibilităților de pescuit și a contribuției financiare prevăzute în Acordul dintre Comunitatea Europeană și Guvernul Republicii Guineea privind pescuitul în largul Guineei (JO L 127, 29.4.2004, p. 31).


				|

		52013DC0377

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pentru 2013 al Suediei și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Suediei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2013/0377 final - 2013/ () */

.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pentru 2013 al Suediei
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de
convergență al Suediei pentru perioada 2012-2016

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 9 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă,
Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a
politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni menite să stimuleze potențialul de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările
generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014),
iar la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările
pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5], care formează
împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate
să țină seama de orientările integrate în cadrul
politicilor economice și de ocupare a forței de muncă existente
la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii
de stat și de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere
economică și locuri de muncă, care oferă un cadru coerent
de acțiune atât la nivel național, cât și la nivelul UE și
al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele
și politicile existente. Aceștia au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei
Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor
specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pentru 2012 al Suediei și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de convergență al Suediei pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[6],
care marchează începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea
politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea
dezechilibrelor macroeconomice, Raportul privind mecanismul de alertă[7], în care a identificat Suedia
ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un
bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice
și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul
European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea
finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil
creșterii, să se restabilească condițiile normale de
creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică
și competitivitatea, să se combată șomajul și
consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(7)       La 10 aprilie 2013, Comisia a
publicat, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, rezultatele
bilanțului aprofundat pentru Suedia[8].
Din analiza Comisiei reiese că Suedia se confruntă cu dezechilibre
macroeconomice, care necesită adoptarea unor măsuri de monitorizare
și de politică. Trebuie acordată în continuare atenție în
special evoluției situației macroeconomice în ceea ce privește
datoria sectorului public și reducerea gradului de îndatorare, împreună cu deficiențele
persistente de pe piața locuințelor. Deși excedentul ridicat de
cont curent nu generează riscuri similare deficitelor mari, Comisia va
continua să monitorizeze evoluția contului curent al Suediei.
(8)       La 19 aprilie 2013, Suedia
și-a prezentat Programul de convergență din 2013 pentru perioada
2012-2016 și Programul național de reformă pentru 2013. Pentru a
se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea
au fost evaluate în același timp.
(9)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
convergență din 2013, Consiliul consideră că scenariul
macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este
plauzibil pentru 2013. Guvernul estimează o creștere de 1,2 % a
PIB-ului în 2013 și de 2,2 % în 2014, în timp ce previziunile
Comisiei sunt de 1,5 %, respectiv 2,5 %. Obiectivul strategiei
bugetare prezentate în program este asigurarea sustenabilității pe
termen lung a finanțelor publice, prin respectarea normelor cadrului
bugetar suedez, în special a obiectivului de înregistrare a unui excedent al
capacității nete de finanțare a administrațiilor publice de
1 % din PIB în medie de-a lungul ciclului economic. Soldul public a
scăzut de la un excedent modest de 0,2 % din PIB în 2011 la un
deficit de 0,5 % în 2012. Programul confirmă precedentul obiectiv
bugetar pe termen mediu de 1,0 % din PIB. Acest obiectiv este în
conformitate cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.
Programul prevede un sold public structural, astfel cum a fost recalculat de
Comisie, în scopul de a trece de la un deficit minor de aproximativ 0,4 %
din PIB în perioada 2012-2013 la un excedent în 2014 și ulterior. Prin
urmare, este probabil ca obiectivul bugetar pe termen mediu să fie
îndeplinit în perioada de programare. Conform informațiilor din program,
rata de creștere a cheltuielilor publice, fără măsurile
discreționare în privința veniturilor, ar depăși rata de
referință pe termen mediu a creșterii potențiale a PIB-ului
în 2012 și 2013, dar s-ar situa sub această rată în 2014. Chiar
și în eventualitatea adoptării unor noi măsuri
discreționare de relansare în 2014, riscurile legate de obiectivele
bugetare sunt limitate. Conform programului, ponderea datoriei, care este sub 60 %
din valoarea de referință a PIB-ului, să crească temporar
la 42 % din PIB în 2013, iar apoi să scadă din nou sub 40 %
din PIB în 2015. Comisia preconizează că nivelul datoriei va
scădea până la 39 % în 2014.
(10)     Gradul mare de îndatorare a
sectorului privat (235 % din PIB în 2012) reprezintă în continuare un
motiv de îngrijorare. Datoria gospodăriilor, situată în jurul valorii
de 80 % din PIB sau aproximativ 170 % din venitul disponibil, s-a
stabilizat abia recent și probabil că nu va scădea în viitorul
apropiat, având în vedere continua creștere a creditului și ritmul
lent de amortizare a creditelor ipotecare. Actuala deductibilitate fiscală
a dobânzilor și valoarea scăzută a impozitelor periodice pe
proprietate contribuie la o tendință de îndatorare în sistemul suedez
de impozitare a locuințelor, care la rândul său contribuie la
existența unor niveluri ridicate ale datoriei. De asemenea, decalajul
relativ mare dintre rata marginală efectivă de impozitare a datoriei
și a capitalului propriu pentru noi investiții sugerează o
tendință continuă de finanțare prin îndatorare în cazul
întreprinderilor. Suedia a limitat recent deductibilitatea cheltuielilor cu
dobânda în cadrul grupului fără a dispune de un sistem global pentru
a corecta tendința de finanțare prin îndatorare în favoarea
finanțării cu capitaluri proprii. Datoriile întreprinderilor
rămân substanțiale, acestea fiind de 149 % din PIB.
(11)     Deși, în ultima
perioadă, piața suedeză a locuințelor a fost stabilă,
aceasta rămâne o sursă potențială de instabilitate. La
nivelul ofertei, piața suedeză a locuințelor este
caracterizată de anumite ineficiențe, care pot contribui la o
creștere a prețurilor la locuințe și pot avea efecte de
blocare nedorite. Investițiile suedeze în sectorul construcțiilor,
raportate atât la PIB, cât și la populație, se ridică doar la
jumătatea investițiilor din celelalte țări nordice. În
prezent, deseori este nevoie de mai mulți ani pentru a lansa un nou
proiect, din cauză că procedurile la nivel municipal durează
mult. Raționalizarea acestor procese ar duce la o creștere a
flexibilității ofertei de locuințe, ar spori concurența în
sectorul construcțiilor și ar reduce costurile de construcție.
Sunt necesare noi reforme ale sistemului de stabilire a chiriilor pentru ca
forțele pieței să producă o ofertă optimă pentru
locuințele de închiriat la un preț adecvat. Abordarea
ineficiențelor existente pe piața locuințelor ar putea
contribui, de asemenea, la reducerea nivelurilor de îndatorare ale
gospodăriilor, întrucât aceste aspecte sunt legate între ele.
(12)     În Suedia, rata șomajului
în rândul tinerilor, al persoanelor care provin din familii de migranți
și al persoanelor slab calificate rămâne, în general, cu mult peste
rata de șomaj a restului populației în vârstă de muncă
și peste media UE. Suedia a adoptat o întreagă serie de noi
măsuri relevante pentru a rezolva această problemă.
Măsurile care vizează integrarea pe piața muncii a persoanelor
care provin din familii de migranți au produs deja primele rezultate, rata
șomajului aferentă acestui grup înregistrând o scădere, dar sunt
necesare eforturi constante pentru a reduce decalajul dintre acest grup și
restul populației. Până în prezent, situația tinerilor nu s-a
îmbunătățit în mod vizibil. Există însă o serie de
măsuri promițătoare care au fost puse în aplicare sau care sunt
în curs de adoptare; printre acestea se numără sprijinirea
acordurilor privind intrarea tinerilor în câmpul muncii în contextul modelului
suedez de stabilire a salariilor de către parteneri sociali total
independenți. Eforturile de consolidare a programelor de ucenicie și
a altor tipuri de formare profesională la locul de muncă sunt, de
asemenea, pe deplin relevante, dar va trebui ca acestea să fie mai ambițioase
pentru a avea impactul dorit. Continuarea progreselor ar fi asigurată în
condițiile revizuirii legislației și ale valorificării
beneficiilor legate de garantarea locurilor de muncă pentru tineri. Ar
trebui ca măsurile care vizează în mod direct persoanele aflate în
cea mai mare dificultate să aibă prioritate față de
subvențiile cu caracter general. În cadrul garanției suedeze pentru
locurile de muncă, tinerii care se află în căutarea unui loc de
muncă prin intermediul serviciului public pentru ocuparea forței de
muncă și care au fost deja în șomaj timp de 90 de zile
beneficiază de servicii specializate pentru a-și
îmbunătăți perspectivele de găsire a unui loc de muncă
și oportunitățile de educație. În prezent însă,
garanția pare a fi mai puțin eficient direcționată
către tinerii care nici nu urmează cursuri de
învățământ sau de formare profesională, nici nu sunt
înregistrați la serviciul public pentru ocuparea forței de
muncă. Ca urmare a recomandării din 2012, Suedia a lansat o evaluare
a efectelor pe care reducerea TVA-ului pentru restaurante și serviciile de
catering le are asupra prețurilor, a salariilor și a ocupării
forței de muncă a tinerilor; rezultate preliminare ale acestei
evaluări urmează să fie anunțate în ianuarie 2014, iar
concluziile finale, în 2016. Această evaluare va fi importantă, având
în vedere preocuparea apărută cu privire la rentabilitatea acestei
măsuri.
(13)     În contextul Semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Suediei, a evaluat Programul de convergență și
Programul național de reformă și a prezentat un bilanț
aprofundat. Comisia nu a ținut seama doar de relevanța acestora
pentru o politică bugetară și socioeconomică
sustenabilă în Suedia, ci și de conformitatea acestora cu normele
și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida
guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea
unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în
recomandările 1-4 de mai jos.
(14)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al
Suediei, iar avizul său[9]
se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(15)     Având în vedere bilanțul
aprofundat al Comisiei și această evaluare, Consiliul a examinat
Programul național de reformă și Programul de
convergență ale Suediei. Recomandările sale emise în temeiul
articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea
și corectarea dezechilibrelor macroeconomice se reflectă în
recomandările 2 și 3 de mai jos,
RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014,
Suedia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să pună în aplicare
măsurile necesare pentru a urmări o politică bugetară
favorabilă creșterii economice și să mențină o
poziție fiscală solidă, asigurând respectarea obiectivului pe
termen mediu pe întreaga durată a programului.
2.           Să abordeze în
continuare riscurile legate de datoria privată, prin reducerea
tendinței de îndatorare în ceea ce privește impozitarea locuințelor,
reducându-se treptat deductibilitatea fiscală a dobânzilor pentru credite
ipotecare sau/și majorându-se impozitele pe proprietate. Să adopte
măsuri suplimentare pentru promovarea unor politici prudente de creditare
prin măsuri de încurajare a amortizării creditelor ipotecare. Să
reducă în continuare tendința de finanțare prin îndatorare în
cazul impozitării întreprinderilor.
3.           Să
îmbunătățească eficiența pieței locuințelor,
prin eliminarea progresivă a celorlalte elemente prin care se
controlează chiriile și prin consolidarea libertății
contractuale între locatari și proprietari individuali. Să promoveze
intensificarea concurenței în sectorul construcțiilor și să
revizuiască procedurile de planificare, de zonare și de autorizare,
în vederea unei mai mari transparențe, a reducerii termenelor de
execuție și a barierelor la intrarea pe piață a
societăților de construcții.
4.           Să consolideze
eforturile de îmbunătățire a integrării pe piața
forței de muncă a lucrătorilor tineri slab calificați
și a persoanelor care provin din familii de migranți prin adoptarea
unor măsuri mai stricte și mai bine direcționate care să
faciliteze inserția profesională a acestora și să
răspundă mai bine cererii de forță de muncă pentru
aceste grupuri. Să își intensifice eforturile de facilitare a
tranziției de la școală la locul de muncă, inclusiv prin
recurgerea într-o mai mare măsură la calificarea la locul de
muncă și la alte forme de contracte care combină ocuparea
forței de muncă și educația. Să aducă
completări garanției pentru tineret, în scopul de a încadra mai bine
tinerii care nu urmează cursuri de învățământ sau de
formare profesională. Să finalizeze analiza referitoare la
măsura în care reducerea TVA-ului pentru restaurante și serviciile de
catering a contribuit la crearea de locuri de muncă și să
formuleze concluzii în urma acestei analize.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2013) 377 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[5]               Decizia 2013/208/UE a Consiliului
din 22 aprilie 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 124 final.
[9]               În temeiul articolului 9 alineatul
(2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: 2013/99/UE: Recomandarea comisiei din 19 februarie 2013 privind un plan coordonat de control pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare

text:
               21.2.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 48/28

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 19 februarie 2013
   privind un plan coordonat de control pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare
   (2013/99/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (1) și în special articolul 53,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 conferă Comisiei competența de a recomanda, atunci când consideră că este necesar, planuri coordonate, organizate în scopuri specifice, în special pentru a se stabili prevalența riscurilor asociate cu hrana pentru animale, cu produsele alimentare sau cu animalele.

               (2)

               Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicarea acestora (2) stabilește normele Uniunii privind etichetarea produselor alimentare aplicabile tuturor produselor alimentare.

               (3)

               Potrivit Directivei 2000/13/CE, etichetarea și metodele utilizate nu trebuie să inducă în eroare consumatorul, mai ales în ceea ce privește caracteristicile produselor alimentare, inclusiv în privința adevăratei naturi și a identității acestora. Mai mult decât atât, în absența unor norme specifice la nivelul Uniunii sau la nivel național, denumirea sub care este vândut un produs alimentar trebuie să fie denumirea obișnuită în statul membru în care este vândut produsul sau o descriere a produsului alimentar care să fie destul de clară pentru a permite cumpărătorului să cunoască adevărata natură a produsului.

               (4)

               Mai mult decât atât, toate ingredientele trebuie menționate pe eticheta produselor alimentare preambalate destinate consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă. În special, în cazul produselor alimentare care conțin carne ca ingredient, atunci când sunt destinate consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă, trebuie să se indice de asemenea, direct pe ambalaj sau pe eticheta aplicată pe acesta, specia de animal de la care provine carnea. Dacă în denumirea produsului alimentar este menționat un ingredient, atunci cantitatea ingredientului respectiv, exprimată ca procentaj, trebuie să fie indicată în lista ingredientelor, pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului în privința identității și alcătuirii produsului alimentar.

               (5)

               Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (3) prevede cerințe suplimentare de etichetare aplicabile anumitor produse alimentare. În special, regulamentul menționat prevede că ambalajele destinate consumatorului final care conțin carne tocată, printre altele, provenită de la solipede, trebuie să poarte un aviz care să indice faptul că produsele respective trebuie să fie gătite înainte de a fi consumate, dacă și în măsura în care normele naționale ale statului membru pe teritoriul căruia este comercializat produsul impun acest lucru.

               (6)

               Secțiunea III a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 853/2004 impune operatorilor din sectorul produselor alimentare care administrează abatoare să solicite, să primească și să verifice informațiile privind lanțul alimentar referitoare la toate animalele, cu excepția vânatului sălbatic, care sunt trimise sau destinate trimiterii la abator, și să acționeze în mod corespunzător. Informațiile relevante privind lanțul alimentar trebuie să cuprindă, în special, medicamentele de uz veterinar administrate animalelor într-o perioadă relevantă și cu o perioadă de așteptare mai mare de zero, precum și datele administrării și perioadele de așteptare. Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (4) impune, printre altele, ca veterinarul oficial să desfășoare sarcini de auditare și inspecție. În special, veterinarul oficial trebuie să verifice și să analizeze informațiile relevante din registrele exploatației din care provin animalele destinate sacrificării, inclusiv informațiile privind lanțul alimentar, și să țină cont de rezultatele documentate ale acestor verificări și analize atunci când desfășoară inspecțiile ante- și post-mortem.

               (7)

               În urma controalelor oficiale care se desfășoară din decembrie 2012 în mai multe state membre, Comisia a fost informată că anumite produse preambalate conțineau carne de cal, fapt care nu era indicat în lista de ingrediente care apărea direct pe ambalaj sau pe o etichetă aplicată pe acesta. Denumirea anumitor produse alimentare de acest fel și/sau lista de ingrediente care însoțea produsul se refereau însă doar la prezența cărnii de vită.

               (8)

               În conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (5), operatorii din sectorul produselor alimentare, în toate etapele producerii, prelucrării și distribuției din unitatea aflată sub controlul lor, trebuie să se asigure că produsele alimentare îndeplinesc cerințele legislației alimentare care sunt relevante pentru activitățile lor și trebuie să verifice îndeplinirea acestor cerințe.

               (9)

               Caii sunt o specie animală „de la care se obțin produse alimentare” sau „care nu este destinată producției de alimente”. Fenilbutazona este un medicament de uz veterinar care poate fi administrat doar animalelor care nu sunt destinate producției de alimente, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 37/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2009 privind substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea lor în funcție de limitele reziduale maxime din produsele alimentare de origine animală (6). Prin urmare, caii care nu sunt destinați producției de alimente, care au fost tratați cu fenilbutazonă la un anumit moment al vieții lor, nu pot intra în lanțul alimentar. Având în vedere practicile frauduloase legate de prezența neetichetată a cărnii de cal în anumite produse alimentare, este adecvat, din motive de prevenție, să se verifice dacă în lanțul alimentar au intrat cai care nu erau destinați producției de alimente și care au fost tratați cu fenilbutazonă.

               (10)

               Prin urmare, este necesar ca Comisia să recomande statelor membre să pună în aplicare, pentru o perioadă de o lună, un plan coordonat de control pentru a stabili prevalența unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare. Această perioadă poate fi extinsă cu o perioadă suplimentară de două luni.

               (11)

               Planul de control recomandat ar trebui să fie alcătuit din două acțiuni.

               (12)

               Prima acțiune ar trebui să constea în controale adecvate desfășurate la nivelul distribuției cu amănuntul, asupra produselor alimentare destinate consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă, comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită. Aceste controale ar putea fi extinse, de asemenea, la alte unități (de exemplu, la antrepozitele frigorifice). Obiectivul acestor controale ar fi de a se stabili dacă aceste produse conțin carne de cal, acest fapt nefiind indicat în mod adecvat pe ambalaj, sau, în cazul produselor alimentare care nu sunt preambalate, informația privind prezența acestei cărni nefiind pusă la dispoziția consumatorului sau a unităților de restaurație colectivă. Aceste controale trebuie efectuate pe baza unui eșantion reprezentativ.

               (13)

               Există metode fiabile care permit detectarea într-un eșantion, cu un grad suficient de precizie, a prezenței unor proteine provenite de la specii nedeclarate. Laboratorul de referință al Uniunii Europene pentru proteine animale în hrana pentru animale poate oferi sfaturi utile referitoare la aceste metode și utilizarea lor. Autoritățile competente ar trebui invitate să se bazeze pe sfaturile laboratorului menționat în ceea ce privește metodele care pot fi utilizate.

               (14)

               A doua acțiune ar trebui să constea în controale adecvate desfășurate în unitățile care manipulează carnea de cal destinată consumului uman, inclusiv produsele alimentare provenite din țări terțe, pentru detectarea reziduurilor de fenilbutazonă. Și aceste controale trebuie efectuate pe baza unui eșantion reprezentativ, ținându-se cont de cifrele referitoare la producție și la importuri. În acest caz, este oportun să se facă apel la metodele prevăzute de Decizia 2002/657/CE a Comisiei din 12 august 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 96/23/CE a Consiliului privind funcționarea metodelor de analiză și interpretarea rezultatelor (7).

               (15)

               Statele membre ar trebui să comunice periodic Comisiei rezultatele acestor controale, în vederea evaluării constatărilor și pentru a se putea lua o decizie privind o serie de acțiuni corespunzătoare.

               (16)

               După consultarea Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Statele membre ar trebui să aplice un plan coordonat de control, în conformitate cu anexa la prezenta recomandare, constând în următoarele acțiuni:

               (a)

               controale oficiale asupra produselor alimentare care sunt destinate consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă și care sunt comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită; și

               (b)

               controale oficiale privind carnea de cal destinată consumului uman, vizând detectarea reziduurilor de fenilbutazonă.

      Adoptată la Bruxelles, 19 februarie 2013.

            Pentru Comisie

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 165, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  JO L 109, 6.5.2000, p. 29.

      (3)  JO L 139, 30.4.2004, p. 55.

      (4)  JO L 139, 30.4.2004, p. 206.

      (5)  JO L 31, 1.2.2002, p. 1.

      (6)  JO L 15, 20.1.2010, p. 1.

      (7)  JO L 221, 17.8.2002, p. 8.

      ANEXĂ

         Plan coordonat de control vizând stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare

      I.   ACȚIUNI ȘI AMPLOAREA PLANULUI COORDONAT DE CONTROL
      Planul coordonat de control ar trebui să constea în două acțiuni:

         ACȚIUNEA 1:   Controale asupra produselor alimentare comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită

      A.   Amploarea în privința produselor

                  1.

                  Produsele alimentare comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită (de exemplu, carne tocată, produse din carne, preparate din carne), încadrate în următoarele categorii:

                              (a)

                              produse alimentare preambalate destinate consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă;

                              (b)

                              produse alimentare oferite spre vânzare consumatorului final sau unităților de restaurație colectivă fără preambalare și produse alimentare ambalate în unitățile de vânzare la cererea consumatorului sau preambalate pentru vânzare directă, comercializate drept conținând carne de vită și/sau însoțite de această indicație.

                  2.

                  În scopul acestui plan coordonat de control, se aplică definiția „produsului alimentar preambalat” de la articolul 1 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2000/13/CE.

                  3.

                  În scopul acestui plan coordonat de control, se aplică definițiile „cărnii tocate”, „preparatelor din carne” și „produselor din carne” de la punctele 1.13, 1.15 și 7.1 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 853/2004.

            B.   Obiectivul

      Autoritățile competente ar trebui să desfășoare controale oficiale pentru a stabili dacă produsele menționate la litera A conțin carne de cal, acest fapt nefiind indicat în mod adecvat pe ambalaj, sau, în cazul produselor alimentare care nu sunt preambalate, informația privind prezența acestei cărni nefiind pusă la dispoziția consumatorului sau a unităților de restaurație colectivă, în conformitate cu dispozițiile de la nivelul Uniunii și, după caz, cu dispozițiile naționale.
      C.   Punctele și procedura de eșantionare

                  1.

                  Eșantionul ar trebui să fie reprezentativ pentru produsele în cauză și să cuprindă o gamă variată de produse.

                  2.

                  Eșantionarea produselor ar trebui efectuată la nivelul distribuției cu amănuntul (de exemplu, în supermarketuri, în magazine mai mici, în măcelării) și ar putea fi extinsă, de asemenea, la alte unități (de exemplu, la antrepozitele frigorifice).

            D.   Numărul de eșantioane și modalitățile de eșantionare

      Tabelul care urmează este o trecere în revistă a numărului minim recomandat indicativ al eșantioanelor care ar trebui extrase în perioada prevăzută în secțiunea II. Autoritățile competente sunt invitate să extragă mai multe eșantioane atunci când au această posibilitate. Distribuția eșantioanelor per stat membru se bazează pe cifrele demografice, cu un număr minim de 10 eșantioane din produsele în cauză per stat membru per lună calendaristică, astfel cum se indică în secțiunea II.

                  Produse alimentare comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită

                  Țara de comercializare

                  Numărul indicativ lunar recomandat al eșantioanelor

                  Franța, Germania, Italia, Regatul Unit, Spania, Polonia

                  150

                  România, Țările de Jos, Belgia, Grecia, Portugalia, Republica Cehă, Ungaria, Suedia, Austria, Bulgaria

                  100

                  Lituania, Slovacia, Danemarca, Irlanda, Finlanda, Letonia

                  50

                  Slovenia, Estonia, Cipru, Luxemburg, Malta

                  10

            E.   Metodele

      Autoritățile competente ar trebui să utilizeze, de preferință, metoda/metodele recomandată/recomandate de Laboratorul de referință al Uniunii Europene pentru proteine animale în hrana pentru animale, de la adresa http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops

         ACȚIUNEA 2:   Controale asupra cărnii de cal destinate consumului uman

      A.   Amploarea în privința produselor

      Carnea de cal, asin, măgar sau bardou, proaspătă sau congelată, clasificată la codul 0205 din Nomenclatura combinată și destinată consumului uman.
      B.   Obiectivul

      Autoritățile competente ar trebui să desfășoare controale oficiale pentru a detecta eventuala prezență a unor reziduuri de fenilbutazonă în produsele menționate la litera A.
      C.   Punctele și procedura de eșantionare

      Eșantionarea produselor ar trebui efectuată în unitățile care manipulează produsele menționate la litera A (de exemplu, în abatoare, la posturile de inspecție la frontieră).
      D.   Numărul de eșantioane și modalitățile de eșantionare

      Numărul minim recomandat al eșantioanelor care ar trebui extrase în perioada prevăzută în secțiunea II ar trebui stabilit la un eșantion la fiecare 50 de tone din produsele menționate la litera A, cu un minimum de cinci eșantioane per stat membru.
      E.   Metodele

      Autoritățile competente ar trebui să utilizeze metodele validate în conformitate cu Decizia 2002/657/CE. Metodele menționate sunt disponibile pe site-ul internet al Laboratorului european de referință pentru reziduurile de medicamente de uz veterinar și de contaminanți din produsele alimentare de origine animală pentru reziduurile enumerate în grupa A la punctul (5) și în grupa B la punctul (2) literele (a), (b) și (e) din anexa I la Directiva 96/23/CE a Consiliului (1), la http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main
      II.   DURATA PLANULUI COORDONAT DE CONTROL
      Planul coordonat de control ar trebui aplicat timp de o lună începând de la data adoptării prezentei recomandări sau cel târziu începând cu 1 martie 2013.
      III.   RAPORTAREA REZULTATELOR

                  1.

                  Autoritățile competente ar trebui să raporteze un rezumat al următoarelor informații pentru fiecare dintre acțiunile menționate în secțiunea I a prezentei anexe:

                              (a)

                              numărul eșantioanelor extrase, per categorie de produse;

                              (b)

                              metoda/metodele utilizată/utilizate pentru analiză și tipul analizei efectuate;

                              (c)

                              numărul de detectări;

                              (d)

                              controalele ulterioare efectuate în ceea ce privește detectările în produsele menționate la litera A în cadrul acțiunii 1 în cazurile în care prezența detectată a cărnii de cal depășește 1 %;

                              (e)

                              controalele ulterioare efectuate în ceea ce privește detectările în produsele menționate la litera A în cadrul acțiunii 2;

                              (f)

                              rezultatele controalelor ulterioare;

                              (g)

                              în ceea ce privește detectările în produsele menționate la litera A în cadrul acțiunii 2, țara în care a fost certificat pentru sacrificare animalul în cauză.

                        Raportul ar trebui comunicat Comisiei în termen de 15 zile de la sfârșitul perioadei de o lună menționate în secțiunea II.
                  Raportul ar trebui prezentat în conformitate cu formatul care urmează a fi furnizat de Comisie.

                  2.

                  Autoritățile competente ar trebui să raporteze imediat Comisiei orice rezultat pozitiv al controalelor oficiale desfășurate în ceea ce privește acțiunile 1 și 2 menționate în secțiunea I, prin Sistemul rapid de alertă pentru alimente și furaje.

                  3.

                  De asemenea, autoritățile competente ar trebui să raporteze Comisiei rezultatele oricăror controale efectuate la solicitarea lor de operatorii din sectorul produselor alimentare. Aceste informații ar trebui să fie însoțite de detaliile menționate la punctul 1 și să fie prezentate în conformitate cu formatul care urmează a fi furnizat de Comisie.

         (1)  JO L 125, 23.5.1996, p. 10.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2016 privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2016

text:
               18.8.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 299/61

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2016
   privind Programul național de reformă al Slovaciei pentru 2016 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Slovaciei pentru 2016
   (2016/C 299/15)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 noiembrie 2015, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2016. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 17-18 martie 2016. La 26 noiembrie 2015, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Slovacia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro. Această recomandare a fost aprobată de Consiliul European din 18-19 februarie 2016 și adoptată de Consiliu la 8 martie 2016 (3). În calitate de țară a cărei monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Slovacia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării formulate.

               (2)

               Raportul de țară privind Slovacia pentru 2016 a fost publicat la 26 februarie 2016. În raport s-au evaluat progresele realizate de Slovacia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 14 iulie 2015 și cele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)

               La 29 aprilie 2016, Slovacia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2016 și Programul de stabilitate pentru 2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene pentru perioada 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza această dispoziție în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare dintre eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Slovacia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2016, guvernul își propune să îmbunătățească soldul global, reducându-l la – 1,9 % din PIB în 2016 și apoi, treptat, la – 1,3 % din PIB în 2017. Conform Programului de stabilitate, obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – ar urma să fie atins în 2019. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va fi de 52,9 % în 2016 și va continua să scadă până la 47,3 % în 2019. Scenariul macroeconomic pe care se întemeiază aceste proiecții bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit preconizate pentru 2017 și pentru anii următori nu au fost suficient detaliate. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, Slovacia este expusă riscului unei abateri de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016, deși se estimează că va respecta ajustarea recomandată în 2017, în cazul menținerii politicilor actuale. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și a previziunilor Comisiei din primăvara anului 2016, Consiliul consideră că este de așteptat ca Slovacia să respecte, în linii mari, dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. Totuși, în 2016, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru a se asigura respectarea pactului. În acest scop, adoptarea îndelung amânată a unor plafoane de cheltuieli obligatorii și punerea în aplicare a programului de optimizare a randamentului pentru a spori eficiența cheltuielilor publice, însoțit de analize ale cheltuielilor planificate în domeniile selecționate, vor fi de o importanță crucială.

               (6)

               În Slovacia, sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice continuă să reprezinte o provocare. Acest lucru se datorează în principal creșterii estimate a costurilor din domeniul asistenței medicale și al pensiilor, legate de îmbătrânirea populației. Se estimează că Slovacia este unul dintre statele Uniunii în care cheltuielile cu pensiile vor înregistra cele mai mari creșteri până în 2060, din cauza îmbătrânirii populației. Vârsta legală de pensionare în Slovacia este relativ redusă, fapt ce se explică parțial prin factori legați de speranța de viață. Cheltuielile de sănătate sunt principalul factor care determină creșterea costurilor legate de îmbătrânirea populației. Conform estimărilor, cheltuielile de sănătate publică vor crește considerabil pe termen lung, însă această creștere pornește de la un nivel relativ scăzut. În pofida anumitor îmbunătățiri, în Slovacia, indicatorii de sănătate se situează la niveluri foarte scăzute. Pentru a mări raportul costuri-eficacitate din sectorul sănătății, guvernul a luat măsuri atât în ceea ce privește serviciile de îngrijire medicală cu internare, cât și cele de asistență medicală ambulatorie. Se depun în continuare eforturi în vederea introducerii unui model integrat de servicii medicale. Succesul acestei reforme depinde, probabil, de asumarea responsabilității de către principalele părți interesate, de integrarea unităților medicale și a spitalelor și de dotarea cu personal adecvat. Deși s-au adoptat măsuri menite să limiteze creșterea gradului de îndatorare a spitalelor publice, multe dintre acestea se confruntă în continuare cu o situație financiară precară. Există în continuare provocări care împiedică inversarea definitivă a tendințelor negative în materie de cheltuieli, cum ar fi restructurarea capacității spitalicești, introducerea unui sistem de rambursare ulterioară și creșterea concurenței achizițiilor publice din domeniul asistenței medicale. În ceea ce privește serviciile de îngrijire medicală ambulatorie, medicii generaliști nu își asumă suficient rolul de filtrare a accesului la medici specialiști, fapt ce se explică parțial prin repartizarea sub nivelul optim a competențelor între medicii generaliști și cei specialiști, ceea ce favorizează recurgerea la asistență medicală specializată mai costisitoare. În ceea ce privește impozitarea, măsurile guvernamentale de combatere a fraudei fiscale au contribuit la îmbunătățirea colectării impozitelor, în special a taxei pe valoarea adăugată (TVA). Cu toate acestea, deficitul de încasare a TVA-ului rămâne ridicat, ceea ce indică faptul că respectarea obligațiilor fiscale continuă să reprezinte o provocare. Deoarece în ultimii ani s-a pus un accent deosebit pe colectarea TVA-ului, s-a acordat mai puțină atenție unor domenii importante ale fiscalității, cum ar fi impozitarea veniturilor. În plus, deoarece accentul a fost pus pe auditare, celelalte roluri ale administrației fiscale, cum ar fi colectarea datoriilor fiscale, nu au fost suficient îndeplinite. Acest fapt sugerează că există posibilități de îmbunătățire a alocării resurselor în cadrul sistemului de impozitare. Nu s-a elaborat încă nicio strategie care să stabilească obiective în materie de respectare a obligațiilor fiscale.

               (7)

               Deși situația de pe piața muncii a înregistrat îmbunătățiri ca urmare a redresării economice și a recentelor măsuri de politică, șomajul de lungă durată rămâne o problemă. Rata șomajului de lungă durată se numără în continuare printre cele mai ridicate din Uniune (7,6 %, față de 4,3 % în Uniune în ansamblul său, în al treilea trimestru al anului 2015). Principalele categorii afectate de această situație sunt: romii marginalizați, mâna de lucru slab calificată și tinerii. Pentru a aborda problema șomajului, s-au adoptat măsuri privind educația și formarea profesională, locurile de muncă subvenționate și consilierea profesională. Cu toate acestea, reușita punerii în aplicare a majorității acestor reforme va depinde de capacitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă. În pofida reorganizării Oficiului Central pentru Ocuparea Forței de Muncă și îmbunătățirii accesului la formare, există încă dificultăți în ceea ce privește introducerea sprijinului individualizat pentru șomerii de lungă durată și grupurile vulnerabile. Participarea romilor la piața slovacă a muncii rămâne foarte scăzută, iar progresele înregistrate în ceea ce privește creșterea ratei de ocupare a forței de muncă în rândul romilor sunt lente. Nivelul scăzut de educație și de competențe și discriminarea se numără printre factorii care influențează slaba participare a romilor pe piața muncii. Rata scăzută de ocupare profesională în rândul femeilor aflate la vârsta maternității se explică prin durata îndelungată a concediului parental (până la trei ani), prin insuficiența structurilor de îngrijire a copiilor, în special a celor cu vârste sub trei ani, prin costurile ridicate de îngrijire a copiilor și prin utilizarea limitată a dispozițiilor privind programul de lucru flexibil. În plus, persistă diferențele între regiuni, în estul Slovaciei rata șomajului fiind în continuare de două ori mai mare decât cea din Bratislava. În ceea ce privește guvernanța serviciilor de pe piața muncii, măsurile luate în ultimele luni nu prevăd o abordare adaptată care să permită soluționarea provocărilor structurale de pe piața forței de muncă din Slovacia.

               (8)

               Sistemul de învățământ este insuficient orientat către creșterea potențialului economic al Slovaciei. Rezultatele școlare, scăzute în raport cu standardele internaționale, s-au deteriorat și mai mult. În mare măsură, acest fapt este legat de nivelul insuficient de instruire al cadrelor didactice și de atractivitatea redusă a profesiei de cadru didactic. În ciuda majorării cu 4 % a salariilor cadrelor didactice în 2016, nivelul scăzut de salarizare și formarea practică insuficientă se numără printre factorii care fac ca această profesie să fie neatractivă pentru tineri. Recent s-a adoptat un act legislativ de combatere a segregării, dar mai rămâne ca acesta să fie pus în aplicare și astfel să aducă schimbări pozitive și să genereze o creștere a numărului de romi care urmează o formă de învățământ de bază, inclusiv învățământul preșcolar.

               (9)

               Administrația publică este în continuare grevată de ineficiență. Coordonarea eficace este insuficientă din cauza organizării fragmentate și rigide a administrației publice. Adoptarea, în octombrie 2015, a Strategiei privind managementul resurselor umane reprezintă o evoluție pozitivă. Cu toate acestea, nu a fost încă adoptată noua lege privind funcția publică, care constituie o condiție prealabilă necesară pentru punerea în aplicare cu succes a strategiei. Guvernul a luat mai multe măsuri de combatere a corupției, însă impactul lor este deocamdată limitat. În special, Slovacia a înregistrat rezultate limitate în ceea ce privește începerea urmăririi penale și urmărirea în justiție a cazurilor de corupție, inclusiv a practicilor ilicite din domeniul achizițiilor publice. Termenul de acordare a autorizațiilor de construire pentru proiectele de investiții și de infrastructură de mare anvergură a fost redus. Guvernanța neconsolidată, lipsa unor proceduri de achiziții publice bazate pe elemente concrete, nivelul scăzut de profesionalism, conflictele de interese, caietele de sarcini adaptate și utilizarea excesivă a criteriilor de atribuire la prețul cel mai scăzut au ca rezultat o concurență prea puțin bazată pe calitate. Se semnalează în mod repetat că deficiențele din domeniul achizițiilor publice afectează eficiența alocării resurselor publice. Modificările frecvente aduse legislației și procedurile și cerințele administrative greoaie afectează activitatea întreprinderilor slovace. Barierele administrative și de reglementare ridicate impuse anumitor servicii profesionale și industrii de rețea, deficiențele existente în anumite domenii, precum executarea contractelor și desfășurarea procedurilor de insolvență, și preocupările constante legate de calitatea sistemului judiciar afectează mediul de afaceri și descurajează investițiile. S-au luat măsuri pentru a facilita desfășurarea activităților economice, precum înființarea, în octombrie 2015, a Centrului pentru o mai bună legiferare și lansarea centrelor naționale de afaceri la începutul anului 2016. Totuși, adoptarea unei inițiative legislative în favoarea întreprinderilor mici (Small Business Act) în cadrul strategiei de dezvoltare a IMM-urilor a fost amânată.

               (10)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Slovaciei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2016. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate, Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Slovaciei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Slovacia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin asigurarea unei contribuții la nivelul UE cu privire la deciziile naționale viitoare. Recomandările din cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-3 de mai jos.

               (11)

               Prin prisma evaluării respective, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul (5) său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2016-2017, Slovacia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,25 % din PIB în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în 2016 și, respectiv, de 0,5 % din PIB în 2017. Să îmbunătățească raportul costuri-eficacitate al sistemului de sănătate. Să ia măsuri menite să asigure creșterea nivelului de conformitate fiscală.

               2.

               Să îmbunătățească măsurile de activare adresate șomerilor de lungă durată și altor grupuri defavorizate, inclusiv serviciile individualizate și activitățile de formare specializate. Să faciliteze încadrarea în muncă a femeilor, în special prin mărirea ofertei de servicii de îngrijire a copiilor accesibile și de calitate. Să îmbunătățească nivelul învățământului, crescând atractivitatea profesiei de cadru didactic și sporind participarea copiilor romi la învățământul de bază încă de la vârste fragede.

               3.

               Să consolideze guvernanța, să sprijine tranziția de la o concurență bazată exclusiv pe preț la una bazată pe calitate și să îmbunătățească urmărirea în justiție a practicilor ilicite din domeniul achizițiilor publice. Să îmbunătățească transparența, calitatea și eficacitatea managementului resurselor umane din administrația publică, în special prin adoptarea unei noi legi privind funcția publică, și să amelioreze eficacitatea sistemului de justiție. Să adopte un plan global de eliminare a barierelor administrative și de reglementare cu care se confruntă întreprinderile.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. KAŽIMÍR

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 96, 11.3.2016, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.