title: Recomandarea (UE) 2020/1563 a Comisiei din 14 octombrie 2020 privind sărăcia energetică

text:
               27.10.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 357/35

      RECOMANDAREA (UE) 2020/1563 A COMISIEI
      din 14 octombrie 2020
      privind sărăcia energetică
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolele 168 și 194,
      având în vedere Directiva (UE) 2019/944/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 iunie 2019 privind normele comune pentru piața internă de energie electrică și de modificare a Directivei 2012/27/UE (1) (denumit în continuare „Directiva reformată privind energia electrică”), în special articolul 29,
      întrucât:

                  (1)

                  Sărăcia energetică este o situație în care gospodăriile nu pot avea acces la servicii energetice esențiale. Dat fiind că, în 2018, aproape 34 de milioane de europeni nu își permiteau să își încălzească locuințele în mod corespunzător (2), sărăcia energetică reprezintă o provocare majoră pentru UE.

                  (2)

                  Astfel cum au recunoscut colegiuitorii, sistemele adecvate de încălzire, de răcire, de iluminare și de alimentare cu energie electrică sunt servicii esențiale care stau la baza unui nivel de trai decent și a unei bune stări de sănătate. Accesul la serviciile energetice este esențial pentru incluziunea socială. Prin urmare, combaterea sărăciei energetice are potențialul de a aduce beneficii multiple, inclusiv reducerea cheltuielilor pentru sănătate, reducerea poluării aerului (prin înlocuirea surselor de încălzire neadecvate scopului), îmbunătățirea confortului și a bunăstării, precum și creșterea bugetelor gospodăriilor. Luate împreună, aceste beneficii ar stimula în mod direct creșterea economică și prosperitatea în Uniunea Europeană.

                  (3)

                  Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat în comun de Parlamentul European, de Consiliu și de Comisie la 17 noiembrie 2017, include energia printre serviciile esențiale pe care toată lumea are dreptul de a le accesa. Persoanele aflate într-o situație dificilă trebuie sprijinite pentru a avea acces la aceste servicii (3).

                  (4)

                  O tranziție echitabilă către o Uniune neutră din punct de vedere climatic până în 2050 constituie un element central al Pactului verde european propus de Comisie în decembrie 2019 (4). Un alt element central al Pactului verde este „Valul de renovări” (5), o inițiativă majoră menită să stimuleze renovarea structurală a clădirilor publice și private, reducând astfel emisiile, stimulând redresarea și abordând problema sărăciei energetice. O astfel de renovare structurală contribuie la stimularea eforturilor UE de combatere a schimbărilor climatice. Din acest motiv, s-a considerat că este vital ca inițiativa „Valul de renovări” și prezenta recomandare să fie adoptate în comun, pentru a consolida reciproc apelurile de a aborda problema sărăciei energetice și a clădirilor cu cele mai slabe performanțe.

                  (5)

                  Sărăcia energetică reprezintă un concept-cheie consolidat prin pachetul legislativ „Energie curată pentru toți europenii”, care este conceput pentru a facilita o tranziție energetică echitabilă. În temeiul Regulamentului (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului (6) (denumit în continuare „Regulamentul privind guvernanța”) și al Directivei reformate privind energia electrică, Comisia are obligația de a furniza orientări indicative cu privire la indicatorii adecvați pentru măsurarea sărăciei energetice (7), precum și cu privire la definirea „numărului semnificativ de gospodării afectate de sărăcia energetică” (8). Nu există o definiție standard a sărăciei energetice și, prin urmare, este de competența statelor membre să își dezvolte propriile criterii în funcție de contextul lor național. Cu toate acestea, pachetul legislativ recent adoptat oferă principii și informații generale utile în ceea ce privește cauzele și consecințele posibile ale sărăciei energetice. De asemenea, acesta subliniază importanța politicilor în ceea ce privește abordarea acestei probleme, în special a politicilor asociate cu planurile naționale privind energia și clima („PNEC-uri”) și cu strategiile de renovare pe termen lung („SRTL-uri”) (9).

                  (6)

                  În PNEC-uri, statele membre trebuie să evalueze numărul gospodăriilor afectate de sărăcia energetică. În cazul în care un stat membru constată că are un număr semnificativ de gospodării afectate de sărăcia energetică, acesta trebuie să includă în planul său un obiectiv național, precum și o serie de politici și de măsuri pentru reducerea sărăciei energetice. În contextul celui de al cincilea raport privind starea uniunii energetice, Comisia a publicat documente de lucru ale serviciilor sale pentru fiecare stat membru, care conțin evaluări individuale ale fiecărui PNEC final. Aceste documente de lucru ale serviciilor Comisiei evaluează, de asemenea, modul în care planurile finale au abordat recomandările aferente ale Comisiei din 2019, inclusiv cu privire la sărăcia energetică, și includ o orientare privind punerea în aplicare a PNEC.

                  (7)

                  Directiva reformată privind energia electrică solicită statelor membre să ia măsuri adecvate pentru a combate sărăcia energetică oriunde este identificată, inclusiv măsuri care să abordeze contextul mai larg al sărăciei. Statele membre trebuie, de asemenea, să protejeze clienții vulnerabili, în special pe cei aflați în zone îndepărtate. Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10) privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE conține dispoziții similare.

                  (8)

                  O noutate în noul cadru legislativ este că acesta prevede obligativitatea identificării numărului de gospodării afectate de sărăcia energetică. Articolul 29 din Directiva reformată privind energia electrică se referă la obligația statelor membre de a evalua numărul de gospodării afectate de sărăcia energetică și afirmă că statele membre trebuie să stabilească și să publice criteriile care stau la baza acestei evaluări. În cazul în care există un număr semnificativ de astfel de gospodării, statele membre trebuie să includă în planurile lor naționale privind energia și clima un obiectiv orientativ pentru reducerea sărăciei energetice, să ofere un calendar în acest sens și să prezinte politicile relevante. Ulterior, statele membre trebuie să raporteze Comisiei, în conformitate cu Regulamentul privind guvernanța, cu privire la progresele pe care le fac în direcția atingerii obiectivului de reducere a numărului de gospodării afectate de sărăcia energetică.

                  (9)

                  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (11) privind eficiența energetică, astfel cum a fost modificată prin Directiva (UE) 2018/2002 a Parlamentului European și a Consiliului (12), impune statelor membre să țină seama de necesitatea de a reduce sărăcia energetică în contextul obligațiilor care le revin în materie de eficiență energetică. Articolul 7 alineatul (11) impune, în măsura în care este necesar, ca o parte din măsurile de eficiență energetică să vizeze, cu titlu prioritar, gospodăriile vulnerabile, inclusiv cele afectate de sărăcia energetică (13). Regulamentul privind guvernanța conține, de asemenea, obligații similare.

                  (10)

                  În versiunea revizuită a Directivei (UE) 2018/844 privind performanța energetică a clădirilor, statele membre trebuie să prezinte măsurile naționale relevante care contribuie la atenuarea sărăciei energetice, ca parte a strategiilor lor de renovare pe termen lung menite să sprijine renovarea parcului național de clădiri rezidențiale și nerezidențiale (14).

                  (11)

                  Cadrul legislativ al UE conține, de asemenea, garanții pentru a se asigura faptul că măsurile adoptate pentru a aborda sărăcia energetică nu împiedică deschiderea sau funcționarea pieței. Funcționarea fără probleme a piețelor cu amănuntul este esențială pentru o tranziție echitabilă. Aceste garanții sunt consacrate la articolul 28 din Directiva reformată privind energia electrică și sunt puse în aplicare în principal la articolul 5 alineatul (5).

                  (12)

                  Articolul 27 din Directiva reformată privind energia electrică consolidează acest principiu prin faptul că le impune statelor membre să se asigure că toți consumatorii casnici și, în cazul în care statele membre consideră oportun, toate întreprinderile mici beneficiază de serviciul universal, și anume de dreptul de a li se furniza, pe teritoriul lor, energie electrică de o calitate definită, la prețuri rezonabile, ușor și clar comparabile, transparente și nediscriminatorii. Pentru a asigura furnizarea serviciului universal, statele membre pot numi un furnizor de ultimă instanță.

                  (13)

                  După cum se reiterează la considerentul 59 din Directiva reformată privind energia electrică, sărăcia energetică provine dintr-o combinație de venituri mici, cheltuieli ridicate cu energia și o eficiență energetică redusă a locuințelor. Impactul prețurilor volatile de pe piața energiei și al eficienței energetice reduse, în special în ceea ce privește performanța clădirilor, la care se adaugă o gamă largă de factori socioeconomici asociați sărăciei generale și problemelor legate de sistemele de proprietate a fondului locativ, fac ca problema să fie dificil de abordat.

                  (14)

                  În 2018, 6,8 % dintre persoanele care locuiau în gospodării private din întreaga UE [30,3 milioane de persoane (15)] nu puteau ține pasul cu facturile la utilități, inclusiv facturile de energie, și, prin urmare, erau expuse riscului de a li se întrerupe alimentarea cu energie. În același an, 7,3 % din populația UE (37,4 milioane de persoane) aveau parte de temperaturi ambiente neplăcute în locuințele lor.

                  (15)

                  Criza provocată de COVID-19 a evidențiat caracterul urgent al abordării sărăciei energetice dacă se dorește crearea unei Europe sociale care să răspundă nevoilor tuturor locuitorilor săi. Nivelurile de sărăcie energetică de la un stat membru la altul se vor afla în centrul atenției, având în vedere că din ce în ce mai mulți europeni se luptă să aibă acces la o energie esențială, în special dată fiind creșterea șomajului. În acest context, este esențial să se atingă obiectivele Pactului verde european, în pofida perturbărilor fără precedent cu care se confruntă în prezent economiile europene.

                  (16)

                  Pachetul de redresare „Next Generation EU” (16) are drept scop „să ofere orientări și să construiască o Europă mai durabilă, mai rezilientă și mai echitabilă pentru generația următoare”. Planurile de redresare a Europei trebuie să fie ghidate de următoarele principii: durabilitatea mediului, solidaritatea, coeziunea și convergența și hotărârea de a nu lăsa în urmă niciun stat membru, nicio regiune sau nicio persoană. „Next Generation EU” confirmă rolul „Valului de renovări” ca factor principal de facilitare a redresării verzi.

                  (17)

                  Strategiile naționale de renovare pe termen lung și alte instrumente concepute pentru a îndeplini obiectivele de eficiență energetică pentru 2030 și 2050 ar trebui să fie orientate către protejarea gospodăriilor sărace din punct de vedere energetic și către responsabilizarea consumatorilor de energie vulnerabili, ajutându-i să economisească bani la facturile de energie, asigurându-le condiții de viață mai sănătoase și reducând sărăcia energetică.

                  (18)

                  Identificarea gospodăriilor cu cea mai mare nevoie de protecție și a locuințelor cu cea mai mare nevoie de renovare contribuie la direcționarea intervențiilor publice și la o mai bună gestionare a acestora, generând astfel rezultate concrete pentru consumatori, îmbunătățind eficiența energetică și reducând la minimum orice denaturare a funcționării pieței interne a energiei.

                  (19)

                  Prin elaborarea prezentei recomandări și prin punerea la dispoziția statelor membre, într-un document de lucru însoțitor, a unor orientări ale Comisiei în materie de sărăcie energetică, Comisia își îndeplinește obligația menționată mai sus și ajută statele membre să transpună noile dispoziții privind sărăcia energetică. Comisia furnizează, de asemenea, informații cu privire la bunele practici emergente (17).

                  (20)

                  Principala dificultate în elaborarea unei definiții este modul de obținere a unor date numerice fiabile. La nivelul UE, a fost elaborat un set de indicatori statistici care măsoară posibilii factori determinanți ai sărăciei energetice și consecințele acesteia. Aceștia sunt indicatori agregați. Întrucât sărăcia energetică este un fenomen multidimensional, niciun indicator unic nu poate reflecta pe deplin toate aspectele sale.

                  (21)

                  Indicatorii agregați au fost elaborați la nivel european și sunt enumerați în anexa la prezenta recomandare. Elaborați de Oficiul pentru Statistică al Uniunii Europene („EUROSTAT”) și de Observatorul european al sărăciei energetice („EPOV”) și derivați din colecțiile de date armonizate la nivelul UE, acești indicatori permit monitorizarea situației la nivelul întregii UE și identificarea particularităților naționale, precum și promovarea învățării reciproce și a schimburilor mai eficiente de bune practici. Indicatorii naționali pot contribui la completarea acestora și la rafinarea identificării sărăciei energetice, după caz.

                  (22)

                  Acest lucru necesită o cooperare strânsă între autoritățile competente relevante și, în special, eforturi coordonate în mod corespunzător la nivel local și regional, astfel încât orice analiză bazată pe indicatori la nivelul UE sau la nivel național să fie contrabalansată și completată printr-o abordare ascendentă. Autoritățile locale și regionale sunt bine plasate pentru a identifica principalele provocări financiare și sociale cu care se confruntă gospodăriile afectate de sărăcia energetică și pentru a juca un rol semnificativ în conceperea și punerea în aplicare a unei tranziții verzi care să fie echitabilă, incluzivă și durabilă pentru toți locuitorii Europei.

                  (23)

                  Comisia va continua să sprijine schimbul de bune practici între statele membre, atât în cooperare cu Comitetul pentru protecție socială, cât și în alte moduri. Programele de finanțare ale UE, inclusiv politica de coeziune, Instrumentul de sprijin tehnic și alte modalități de sprijin pot fi mobilizate pentru a răspunde provocărilor identificate prin diverse canale, inclusiv prin intermediul platformelor puse la dispoziție de Observatorul european al sărăciei energetice și de inițiativa „Convenția primarilor”.

                  (24)

                  Cel de al patrulea raport al Comisiei Europene privind prețurile și costurile energiei va analiza, de asemenea, situația specifică a persoanelor care trăiesc în sărăcie energetică și a consumatorilor vulnerabili (18). De asemenea, Comisia va acorda o atenție deosebită modului în care statele membre pun în aplicare articolul 5 din Directiva reformată privind energia electrică, care permite intervenția publică în stabilirea prețurilor pentru alimentarea cu energie electrică a consumatorilor afectați de sărăcia energetică sau a celor care trăiesc în gospodării vulnerabile,

            RECOMANDĂ STATELOR MEMBRE:

                  1.

                  Să dezvolte o abordare sistematică a liberalizării piețelor energiei, cu scopul de a împărți beneficiile cu toate segmentele societății, în special cu cele care au cea mai mare nevoie de sprijin.

                  2.

                  Să țină seama, în special, de documentul de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește prezenta recomandare și care oferă orientări cu privire la indicatorii privind sărăcia energetică, precum și cu privire la definirea a ceea ce constituie un număr semnificativ de gospodării afectate de sărăcia energetică. Este important ca statele membre să utilizeze orientările Comisiei atunci când pun în aplicare și actualizează planurile lor naționale actuale privind energia și clima în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (UE) 2018/1999 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice.

                  3.

                  Să utilizeze în evaluările lor privind sărăcia energetică indicatorii prezentați în anexă.

                  4.

                  În conformitate cu considerentul 60 din Directiva reformată privind energia electrică, să producă soluții de politică integrată ca parte a politicii energetice și sociale. Acestea ar trebui să includă măsuri de politică socială și îmbunătățiri ale eficienței energetice care să se consolideze reciproc, în special în ceea ce privește locuințele.

                  5.

                  Să evalueze efectele distributive ale tranziției energetice, în special ale măsurilor de eficiență energetică în contextul național, precum și să definească și să pună în aplicare politici care abordează preocupările conexe. Să acorde atenția cuvenită obstacolelor din calea investițiilor în locuințe eficiente din punct de vedere energetic și profilului locuințelor care au cea mai mare nevoie de renovare, în conformitate cu strategiile naționale de renovare pe termen lung.

                  6.

                  Să dezvolte toate politicile de combatere a sărăciei energetice pe baza unor procese constructive și trasabile de participare a publicului și a unei ample implicări a părților interesate.

                  7.

                  Să elaboreze măsuri de combatere a sărăciei energetice care să se bazeze pe o cooperare strânsă între toate nivelurile administrației, înlesnind, în special, o cooperare strânsă între autoritățile regionale și locale, pe de o parte, și organizațiile societății civile și entitățile din sectorul privat, pe de altă parte.

                  8.

                  Să profite pe deplin de potențialul de aplicare a programelor de finanțare ale Uniunii, inclusiv a politicii de coeziune, de combatere a sărăciei energetice prin analizarea efectelor distributive ale proiectelor de tranziție energetică și prin acordarea de prioritate măsurilor care vizează grupurile vulnerabile, cu scopul de a asigura accesul la sprijin.

                  9.

                  Atunci când alocă fonduri publice, în special granturi, să vizeze gospodăriile cu venituri reduse aparținând categoriilor de beneficiari care dispun de resurse proprii foarte limitate și de acces limitat la împrumuturi comerciale. Să analizeze rolul societăților de servicii energetice (SSE) și al contractelor de performanță energetică în furnizarea de soluții de finanțare a renovărilor pentru gospodăriile afectate de sărăcia energetică, care să le permită acestor gospodării vulnerabile să facă față costurilor inițiale ridicate.

         Adoptată la Bruxelles, 14 octombrie 2020.

               Pentru Comisie

            Kadri SIMSON

               Membru al Comisiei

         (1)  JO L 158, 14.6.2019, p. 125.

         (2)  Date din 2018. Eurostat, SILC [ilc_mdes01]).

         (3)  Pilonul european al drepturilor sociale, Principiul 20 „Accesul la servicii esențiale”: https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_ro

         (4)  COM(2019) 640 final – Comunicarea Comisiei privind Pactul verde european.

         (5)  Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social și Comitetul Regiunilor – „Un val de renovări pentru Europa – ecologizarea clădirilor, crearea de locuri de muncă, îmbunătățirea condițiilor de trai” [COM(2020) 662 final].

         (6)  Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 663/2009 și (CE) nr. 715/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 94/22/CE, 98/70/CE, 2009/31/CE, 2009/73/CE, 2010/31/UE, 2012/27/UE și 2013/30/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 2009/119/CE și (UE) 2015/652 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 328, 21.12.2018, p. 1).

         (7)  Articolul 3 alineatul (3) litera (d) din Regulamentul (UE) 2018/1999.

         (8)  Articolul 29 din Directiva (UE) 2019/944/UE.

         (9)  În conformitate cu articolul 2a din Directiva 2010/31/UE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 153, 18.6.2010, p. 13), modificată prin Directiva (UE) 2018/844 (JO L 156, 19.6.2018, p. 75).

         (10)  Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale și de abrogare a Directivei 2003/55/CE (JO L 211, 14.8.2009, p. 94).

         (11)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).

         (12)  Directiva (UE) 2018/2002 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 de modificare a Directivei 2012/27/UE privind eficiența energetică (JO L 328, 21.12.2018, p. 210).

         (13)  Acest lucru se bazează pe obligațiile existente în temeiul Directivei 2012/27/UE. A se vedea, de asemenea, anexa la Recomandarea Comisiei referitoare la transpunerea obligațiilor privind economiile de energie în temeiul Directivei privind eficiența energetică [C(2019) 6621 final].

         (14)  Acest lucru se bazează pe obligațiile existente în temeiul articolului 4 din Directiva 2012/27/UE privind eficiența energetică, care au fost transferate în Directiva privind performanța energetică a clădirilor și consolidate în ceea ce privește necesitatea de a aborda problema sărăciei energetice. Considerentul 11 din Directiva (UE) 2018/844 prevede în mod clar că trebuie să se țină seama de necesitatea atenuării sărăciei energetice, în conformitate cu criteriile definite de statele membre. De asemenea, considerentul respectiv prevede în mod clar și faptul că, atunci când prezintă în linii mari măsurile naționale care contribuie la atenuarea sărăciei energetice în cadrul strategiilor lor de renovare, statele membre au dreptul să stabilească ceea ce consideră a fi acțiuni relevante.

         (15)  Pe baza unei populații a UE27 estimate la 446 de milioane de locuitori la 1 ianuarie 2018: http://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Population_and_population_change_statistics

         (16)  Comisia Europeană, Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor – Acum este momentul Europei: să reparăm prejudiciile aduse de criză și să pregătim viitorul pentru noua generație, 27 mai 2020.

         (17)  Considerentul 59 din Directiva (UE) 2019/944 prevede că Comisia trebuie să sprijine în mod activ punerea în aplicare a dispozițiilor din directiva respectivă referitoare la sărăcia energetică, prin înlesnirea schimbului de bune practici între statele membre.

         (18)  Raport al Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor referitor la prețurile și costurile energiei în Europa [COM(2020) 951] și documentul de lucru al serviciilor Comisiei care îl însoțește [SWD(2020) 951].

         ANEXĂ
         INDICATORI AI SĂRĂCIEI ENERGETICE
         Indicatorii prezentați mai jos sunt puși la dispoziție de Oficiul pentru Statistică al Uniunii Europene și de Observatorul european al sărăciei energetice pentru a fi consultați de statele membre în momentul evaluării nivelurilor naționale de sărăcie energetică.
         Pentru a veni în sprijinul statelor membre, Comisia furnizează orientări cu privire la interpretarea acestor indicatori elaborați la nivelul UE cu scopul de a cuantifica mai bine conceptul de număr semnificativ de gospodării afectate de sărăcia energetică, identificate prin definițiile naționale ale sărăciei energetice (1).
         Statele membre pot defalca și mai mult unii dintre indicatorii enumerați la punctele 1 și 2, pentru a aprofunda analiza potențialilor factori determinanți ai sărăciei energetice la nivel național.
         Indicatorii pot fi împărțiți în patru grupuri:

                     (a)

                        indicatori care compară cheltuielile energetice cu veniturile: acești indicatori cuantifică sărăcia energetică prin compararea sumei cheltuite pentru energie de gospodării cu veniturile acestora (de exemplu, procentul sau numărul de gospodării care cheltuiesc mai mult de o anumită parte din venitul disponibil pentru servicii energetice casnice)

                     (b)

                        indicatori bazați pe autoevaluare: gospodăriilor li se solicită în mod direct să declare măsura în care își pot permite alimentarea cu energie (de exemplu, capacitatea de a menține locuința suficient de caldă pe timp de iarnă și suficient de răcoroasă pe timp de vară)

                     (c)

                        indicatori bazați pe măsurare directă: acești indicatori măsoară variabilele fizice pentru a determina caracterul adecvat al serviciilor energetice (de exemplu, temperatura din încăperi)

                     (d)

                        indicatori indirecți: acești indicatori măsoară sărăcia energetică prin intermediul unor factori conecși, cum ar fi arieratele la facturile pentru utilități, numărul de deconectări și calitatea locuințelor.

               1.   Indicatori care se axează pe accesibilitatea financiară a serviciilor energetice

                     —

                     Ponderea populației expusă la riscul de sărăcie (sub 60% din venitul disponibil echivalent mediu la nivel național), care se află în imposibilitatea de a-și încălzi locuința în mod adecvat, pe baza răspunsurilor la întrebarea „Dispune gospodăria dumneavoastră de mijloacele necesare pentru a-și încălzi locuința în mod adecvat?” (Eurostat, SILC [ilc_mdes01])

                     —

                     Ponderea populației totale care se află în imposibilitatea de a-și încălzi locuința în mod adecvat, pe baza răspunsurilor la întrebarea „Dispune gospodăria dumneavoastră de mijloacele necesare pentru a-și încălzi locuința în mod adecvat?” (Eurostat, SILC [ilc_mdes01])

                     —

                     Arieratele la plata facturilor pentru utilități: ponderea populației expusă la riscul de sărăcie (sub 60 % din venitul disponibil echivalent mediu la nivel național) care are arierate la plata facturilor pentru utilități (Eurostat, SILC, [ilc_mdes07])

                     —

                     Arierate la plata facturilor pentru utilități: ponderea populației care are arierate la plata facturilor pentru utilități (Eurostat, SILC, [ilc_mdes07])

                     —

                     Cheltuielile cu energia electrică, cu gazul și cu alți combustibili în raport cu cheltuielile totale ale gospodăriei

                     —

                     Proporția gospodăriilor a căror pondere a cheltuielilor energetice în venituri este de peste două ori mai mare decât ponderea medie națională (sursa - Eurostat, Anchete privind bugetele gospodăriilor, 2015)

                     —

                     Ponderea gospodăriilor a căror valoare absolută a cheltuielilor energetice este mai mică de jumătate mediei naționale. (Eurostat, Anchete privind bugetele gospodăriilor, 2015)

               2.   Indicatori complementari

                     —

                     Prețul energiei electrice pentru consumatorii casnici – tranșă de consum mediu (Eurostat, [nrg_pc_204])

                     —

                     Prețul gazului pentru consumatorii casnici – tranșă de consum mediu (Eurostat, [nrg_pc_202])

                     —

                     Prețul gazului pentru consumatorii casnici – tranșa celui mai mic consum (Eurostat, [nrg_pc_202])

                     —

                     Ponderea populației expusă la riscul de sărăcie (sub 60 % din venitul disponibil echivalent mediu la nivel național) care locuiește în locuințe afectate de scurgeri, de umezeală sau de igrasie (Eurostat, SILC [ilc_mdho01])

                     —

                     Ponderea populației care locuiește în locuințe afectate de scurgeri, de umezeală sau de igrasie – populație totală (Eurostat SILC, [TESSI292])

                     —

                     Consum final de energie per metru pătrat în sectorul rezidențial, corectat pe baza variațiilor climatice (baza de date a proiectului Odyssee-MURE)

            (1)  SWD(2020) 960, „Orientări ale UE privind sărăcia energetică”.


               28.10.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 363/173

      P8_TA(2018)0483
      Apărarea libertății universitare în contextul acțiunii externe a UE
      Recomandarea Parlamentului European din 29 noiembrie 2018 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind apărarea libertății universitare în contextul acțiunii externe a UE (2018/2117(INI))
      (2020/C 363/24)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

                  —

                  având în vedere Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special articolul 13,

                  —

                  având în vedere Cadrul strategic și Planul de acțiune ale UE privind drepturile omului și democrația (11855/2012), adoptate de Consiliul Afaceri Externe la 25 iunie 2012,

                  —

                  având în vedere orientările UE în domeniul drepturilor omului privind libertatea de exprimare online și offline, adoptate de Consiliul Afaceri Externe la 12 mai 2014,

                  —

                  având în vedere raportul anual al UE pe 2016 privind drepturile omului și democrația în lume și politica Uniunii Europene în această privință,

                  —

                  având în vedere recomandarea privind statutul personalului didactic din învățământul superior, adoptată de Conferința generală a Organizației Națiunilor Unite pentru Educație, Știință și Cultură (UNESCO), în cadrul celei de a 29-a sesiuni din perioada 21 octombrie-12 noiembrie 1997,

                  —

                  având în vedere Declarația de la Lima asupra libertății universitare și autonomiei instituțiilor de învățământ superior, adoptată de World University Service în septembrie 1988,

                  —

                  având în vedere Rezoluția nr. 29/7 privind dreptul la educație a Consiliului ONU pentru Drepturile Omului, adoptată în cadrul celei de-a 42-a reuniuni a acestuia din 2 iulie 2015,

                  —

                  având în vedere Comentariul general nr. 13 al Comitetului ONU pentru drepturile economice, sociale și culturale, adoptat la 8 decembrie 1999 în cadrul celei de a 21-a sesiuni,

                  —

                  având în vedere Avizul 891/2017 al Comisiei de la Veneția,

                  —

                  având în vedere rapoartele organizațiilor neguvernamentale naționale, europene și internaționale și, în special, Principiile responsabilității de stat pentru protejarea învățământului superior de atacuri,

                  —

                  având în vedere rezoluțiile sale anterioare referitoare la drepturi fundamentale,

                  —

                  având în vedere Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice,

                  —

                  având în vedere Declarația universală a drepturilor omului,

                  —

                  având în vedere articolul 113 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A8-0403/2018),

                  A.

                  întrucât UNESCO definește libertatea universitară drept „dreptul, fără constrângerea unei doctrine, la libertatea de predare și dezbatere, la libertatea de a desfășura activități de cercetare și de a disemina și publica rezultatele acestora, la libertatea de a-și exprima în mod liber opinia cu privire la instituția sau sistemul în care lucrează, la dreptul de a nu fi supuși cenzurii și de a participa la activitatea organismelor universitare profesionale sau reprezentative”;

                  B.

                  întrucât dreptul la educație are o importanță fundamentală în exercitarea tuturor celorlalte drepturi ale omului și în obținerea unei dezvoltări durabile; întrucât acest drept poate fi exercitat numai într-un mediu de libertate universitară și autonomie a instituțiilor de învățământ superior;

                  C.

                  întrucât Declarația de la Lima asupra libertății universitare și autonomiei instituțiilor de învățământ superior definește libertatea universitară drept libertatea membrilor comunității universitare – cuprinzând toate persoanele care predau, studiază, cercetează și își desfășoară activitatea într-o instituție de învățământ superior – individual sau colectiv, cu scopul de a obține, de a dezvolta și de a transmite cunoștințe prin cercetare, studiu, discuții, documentație, producție, creare, predare, susținerea de prelegeri și scris;

                  D.

                  întrucât această definiție trebuie să se întemeieze pe valorile democratice de bază, inclusiv pe principiile de acces echitabil și de combatere a discriminării, de asumare a răspunderii, de gândire critică și independentă, autonomie instituțională și responsabilitate socială; întrucât democrația nu poate exista fără libertatea universitară ce permite dezbateri în cunoștință de cauză;

                  E.

                  întrucât libertatea universitară este un factor-cheie de progres spre o dezvoltare durabilă, în special în vederea atingerii obiectivelor de dezvoltare durabilă consacrate în Agenda 2030, în care educația de calitate, cercetarea științifică și inovarea ocupă un loc central;

                  F.

                  întrucât autonomia este o condiție preliminară necesară pentru ca instituțiile de învățământ să își îndeplinească funcțiile specifice proprii; întrucât libertatea universitară necesită protecție constantă și vigilentă împotriva presiunii nejustificate din partea statului sau a intereselor comerciale;

                  G.

                  întrucât libertatea universitară — inclusiv libertățile sale constitutive precum libertatea de gândire, de exprimare, de asociere, de călătorie și de instruire — contribuie la crearea spațiului în care orice societate deschisă și pluralistă stabilă este liberă să gândească, să pună sub semnul întrebării, să facă schimb de idei, să producă, să consume și să disemineze cunoaștere;

                  H.

                  întrucât atacurile asupra libertății universitare subminează cercetarea, studiul, predarea, discursul public și dreptul la educație, afectând calitatea universitară și dezvoltarea socială, politică, economică și culturală; întrucât soluțiile la problemele societății ar trebui găsite rațional, pe bază de dovezi și prin convingere;

                  I.

                  întrucât dreptul la educație, predare și cercetare poate fi exercitat pe deplin numai într-un mediu de libertate universitară;

                  J.

                  întrucât există o nevoie urgentă de a soluționa în mod adecvat problema libertății universitare în cursul procesului de aderare la UE pentru a preveni atacurile la adresa acesteia în statele membre ale UE, cum ar fi încercările de a închide Universitatea Central Europeană (CEU) din Budapesta, care vor duce la transferul studenților la Viena începând cu 2019, precum și la blocarea studiilor de gen în Ungaria; întrucât țările candidate ar trebui să se angajeze să respecte valori fundamentale ale învățământului superior, inclusiv libertatea universitară și autonomia instituțională;

                  K.

                  întrucât comunitatea universitară și instituțiile de învățământ sunt din ce în ce mai vulnerabile la ingerințele, presiunea sau represiunea statului, sectorului de afaceri sau a altor actori nestatali; întrucât în lume sunt semnalate în fiecare an sute de atacuri asupra universităților, instituțiilor de învățământ și a membrilor săi, inclusiv asasinate, violențe și dispariții, încarcerare/detenție abuzivă, urmărire penală abuzivă, concedieri/pierderi de locuri de muncă/exmatriculări abuzive, restricții de călătorie sau de mobilitate și alte amenințări extreme sau sistemice; întrucât încălcări ale libertății universitare au loc, de asemenea, în statele membre ale UE și partenerii cei mai apropiați ai acesteia;

                  L.

                  întrucât reducerile afectând finanțarea publică a educației, inclusiv a învățământului superior și nevoia ulterioară de a găsi surse alternative de venituri pun în pericol libertatea universitară, în special atunci când finanțarea externă respectivă provine de la regimuri autocratice din străinătate sau de la corporații multinaționale;

                  M.

                  întrucât instituțiile de învățământ străine din UE se confruntă cu atacuri ale guvernelor naționale și cu încălcări ale libertății lor universitare;

                  N.

                  întrucât tentativele de a controla sau de a reduce la tăcere instituțiile de învățământ superior sau cadrele didactice universitare, studenții și personalul nu au efect doar asupra persoanelor și instituțiilor direct vizate, ci afectează societatea în ansamblu, determinând o restrângere a spațiului de acțiune al participării democratice, al libertății de exprimare și al emancipării tuturor cetățenilor și privând generațiile viitoare de cadre universitare și cercetători de înaltă calitate;

                  O.

                  întrucât exercitarea efectivă a dreptului la educație și garantarea libertății universitare impun statelor să asigure un nivel adecvat și fiabil de finanțare a educației; întrucât politicile de austeritate financiară și economică au subminat grav și continuă să submineze libertatea universitară la nivel mondial, inclusiv în cadrul UE;

                  P.

                  întrucât încălcarea libertății universitare este rareori abordată într-un cadru privind drepturile omului, ceea ce reflectă, în parte, lipsa de familiarizare a apărătorilor drepturilor omului cu problematica libertății universitare și, în parte, faptul că reclamațiile se referă adesea la încălcarea altor drepturi, cum ar fi libertatea de exprimare sau de opinie; întrucât, în consecință, standardele din acest domeniu sunt insuficient precizate, iar încălcările libertății universitare nu sunt semnalate în mod suficient;

                  Q.

                  întrucât este o nevoie generală atât de a sensibiliza publicul cu privire la importanța libertății universitare ca instrument de promovare a democrației, a respectării statului de drept și a asumării răspunderii, cât și de a crea șanse de îmbunătățire a capacității de promovare și apărare a acesteia;

                  R.

                  întrucât este important să se identifice atacurile asupra libertății universitare și să fie recunoscute drept o amenințare la nivel mondial și să fie încurajată recunoașterea cadrelor universitare și a studenților nu doar în calitate de persoane ale căror drepturi sunt încălcate, dar și de apărători ai drepturilor omului care sunt atacați; întrucât este necesară o reacție puternică la nivel internațional și național, atât din partea sistemului de învățământ superior în sine, cât și din partea societății civile și a publicului larg;

                  S.

                  întrucât mulți universitari și studenți aflați în situație de risc nu pot avea acces la posibilitățile de mobilitate universitară oferite de programele UE și de apărătorii drepturilor omului ca urmare a faptului că nu îndeplinesc criteriile de depunere a candidaturii sau că întâmpină mari dificultăți în respectarea procedurilor, cerințelor și calendarului;

                  T.

                  întrucât constrângerile de finanțare ale programelor UE limitează acțiunile organizațiilor și ale universităților din UE care sprijină deja studenții și cadrele didactice universitare care se află în pericol sau își părăsesc țara ca urmare a amenințării de a fi persecutați pentru activitatea lor universitară; întrucât aceste organizații și universități necesită mai multă asistență în acțiunile și inițiativele lor;

                  U.

                  întrucât UE s-a angajat să promoveze și să protejeze drepturile omului, instituțiile democratice și statul de drept la nivel mondial; întrucât Planul de acțiune al UE privind drepturile omului și democrația face apel la o politică mai eficace de sprijinire a drepturilor omului și a democrației din partea UE, inclusiv creșterea eficacității dialogurilor privind drepturile omului, îmbunătățirea vizibilității și a impactului strategiilor de țară în materie de drepturi ale omului, cu accent pe punerea în aplicare efectivă a Orientărilor UE privind drepturile omului și pe îmbunătățirea diplomației și a comunicării publice privind drepturile omului,

                  1.

                  recomandă Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate următoarele:

                              (a)

                              să recunoască în mod explicit importanța libertății universitare în declarațiile, politicile și acțiunile publice legate de acțiunea externă a UE, inclusiv recunoașterea principiilor potrivit cărora ideile nu sunt infracțiuni, iar discursul critic nu înseamnă lipsă de loialitate, ci sunt mai degrabă elemente esențiale ale unei societăți democratice și a dezvoltării sale, că autonomia instituțiilor de învățământ ar trebui protejată permanent, că libertatea universitară joacă un rol esențial în progresul educațional și în dezvoltarea umanității și a societății moderne;

                              (b)

                              să admită că revendicările privind libertatea universitară țin de legislația existentă a drepturilor omului, care decurge din dreptul la educație și din drepturile la libertatea de opinie și de exprimare; să reamintească faptul că libertatea universitară se extinde la libertatea cadrelor universitare de a difuza informații și de a desfășura activități de cercetare și de a distribui cunoștințe și adevăr fără restricții, la libertatea de a-și exprima opiniile și opiniile — chiar dacă sunt controversate sau nepopulare – în domeniile lor de cercetare și de competență profesională, care poate include examinarea funcționării instituțiilor publice dintr-un anumit sistem politic și critica acestei funcționări;

                              (c)

                              să scoată în evidență în mod public problematica atacurilor la adresa libertății universitare, inclusiv consecințele lor negative; să își exprime îngrijorarea cu privire la vulnerabilitatea comunității academice față de ingerințe nejustificate din partea autorităților naționale, a actorilor privați sau a intereselor corporațiilor; să reamintească responsabilitatea statelor de a garanta libertatea universitară, de a acționa în conformitate cu aceasta și de a proteja activ instituțiile de învățământ superior, cadrele universitare și studenții de atacuri, indiferent de originea sau natura acestora;

                              (d)

                              să se asigure că instituțiile UE și reprezentanții statelor membre care vizitează țări terțe sunt informate asupra stării libertății universitare;

                              (e)

                              să dea dovadă de sprijin pentru instituții, personal și studenți care sunt în pericol sau care au fost victimele constrângerilor sau ale atacurilor violente și să condamne în mod public astfel de atacuri prin ridicarea problemei la toate nivelurile, inclusiv prin declarații, vizite, invitarea la apariții publice și prin monitorizarea proceselor și a cazurilor de detenție și prin trimiteri specifice la cazurile individuale ale membrilor comunităților din învățământul superior aflați în pericol;

                              (f)

                              să sprijine egalitatea de acces la comunitatea universitară, indiferent de etnie, castă, handicap, naționalitate, convingeri religioase, identitate de gen, orientare sexuală sau alt statut; să urmărească, în special în relațiile cu țări terțe, sprijinirea eliminării discriminării bazate pe gen și a tuturor formelor de violență și contribuția la respectarea egalității de gen și a dreptului la educație pentru toți;

                              (g)

                              să evidențieze faptul că atacurile asupra libertății universitare pot să ia forma atacurilor informatice, întrucât cadrele universitare utilizează în prezent din ce în ce mai mult internetul și platformele de comunicare socială pentru a-și exprima ideile și opiniile;

                              (h)

                              să ridice problema libertății universitare la diferite niveluri ale dialogului politici, inclusiv ale dialogurilor și consultărilor cu țările partenere cu privire la drepturile omului; să-și intensifice eforturile diplomatice, împreună cu țările partenere, prin intermediul unui angajament bilateral și multilateral privind incidentele îngrijorătoare de amenințări sau atacuri asupra libertății universitare, în special atacuri violente asupra instituțiilor și membrilor comunității universitare, precum și politici sau practici discriminatorii, restricții nejustificate privind cercetarea sau libertatea de exprimare, urmărire penală sau detenție abuzive și restricții privind dreptul de a înființa sindicate și de a se afilia la acestea; să încurajeze țările partenere să instituie un cadru pentru libertatea universitară și autonomia instituțională și să monitorizeze aplicarea acestor drepturi fundamentale; să garanteze că orice acorduri de cooperare internațională cu țări partenere respectă aceste principii;

                              (i)

                              să includă apărarea și protecția libertății universitare și a autonomiei instituționale printre criteriile de la Copenhaga pentru aderarea la UE, în vederea prevenirii atacurilor asupra libertății universitare în statele membre, precum cel la adresa CEU în Ungaria;

                              (j)

                              să încurajeze toate statele să facă ceea ce statele membre ale UE au făcut, și anume să pună în aplicare Declarația privind școlile sigure și Orientările privind protejarea școlilor și a universităților de utilizarea în scopuri militare pe durata conflictelor armate care o însoțesc, care sunt orientări privind responsabilitatea de a proteja valorile de bază, în special libertatea universitară și autonomia instituțională, în contextul atacurilor violente și coercitive asupra învățământului superior;

                              (k)

                              să colaboreze cu ONU și cu Consiliul Europei, cu agențiile internaționale și cu societatea civilă în vederea creării unui mecanism de monitorizare și semnalare a atacurilor, amenințărilor și restricțiilor nejustificate la adresa învățământului superior și a cadrelor didactice individuale și să întărească și să promoveze monitorizarea în scopul sensibilizării, în vederea tragerii la răspundere a autorilor și a intensificării eforturilor de a preveni atacurile asupra libertății universitare și de a reacționa la acestea;

                              (l)

                              să implice și să încurajeze dialogul periodic cu comunitățile universitare și cu organizațiile a căror misiune este de a proteja comunitățile din învățământul superior și de a promova libertatea universitară, pentru a elabora cele mai bune cadre de politică, inițiative și strategii de susținere în materie de libertate universitară;

                              (m)

                              să contribuie la dezvoltarea capacităților de anchetare rapidă, temeinică și transparentă a încălcărilor libertății universitare, în special în situațiile de atacuri violente; să își sporească eforturile de a preveni și de a reacționa la atacurile asupra libertății universitare și să întreprindă toate eforturile rezonabile pentru a-i trage pe autori la răspundere;

                              (n)

                              să stimuleze activitățile de cercetare și de promovare vizând reformarea legislației și reglementărilor care impun restricții nejustificate libertății universitare sau autonomiei universitare și să promoveze autonomia instituțională ca o modalitate de a proteja sistemele de învățământ superior de ingerințele sau atacurile venite din partea statului, intereselor de afaceri sau altor actori nestatali și de a apăra învățământul superior de politizare și de manipulare ideologică;

                              (o)

                              să își intensifice eforturile diplomatice, împreună cu țările partenere, prin intermediul unui angajament bilateral și multilateral privind incidentele îngrijorătoare de amenințări sau atacuri asupra libertății universitare, în special atacuri violente asupra instituțiilor și membrilor comunității universitare, precum și politici sau practici discriminatorii, restricții nejustificate privind cercetarea sau libertatea de exprimare, urmărire penală sau detenție abuzive;

                              (p)

                              să reexamineze mecanismele existente de sprijinire și de protecție a apărătorilor drepturilor omului în vederea dobândirii capacității de a identifica cazuri de atacuri asupra libertății universitare și de a oferi ajutor, inclusiv protecție și sprijin în caz de urgență, inclusiv prin protecție fizică, sprijin juridic și acordarea de vize, asistență medicală, monitorizare a procesului și a condițiilor de detenție, promovare și lobby și prin sprijin pe termen lung în cursul exilului; să solicite Instrumentului european pentru democrație și drepturile omului să includă printre prioritățile sale promovarea libertății universitare și sprijinirea membrilor comunității universitare aflați în pericol;

                              (q)

                              să reexamineze programele și resursele existente pentru mobilitatea universitară și pentru alte forme de cooperare în materie de educație și cercetare, inclusiv criteriile acestora, procedurile de depunere a candidaturilor, cerințele, programele și calendarele, în vederea eliminării obstacolelor care ar putea împiedica cadrele universitare calificate sau studenții să beneficieze de accesul la programe, stagii sau alte resurse; să promoveze proiectele existente finanțate de UE, cum ar fi „Academic Refuge”, care încearcă să sensibilizeze mai mult în ceea ce privește importanța libertății universitare în sectorul învățământului superior și consecințele asupra societății în ansamblu atunci când această libertate este reprimată;

                              (r)

                              să se asigure că programele UE de asistență macrofinanciară pentru țări terțe și politicile instituțiilor financiare europene nu subminează libertatea universitară prin sprijinirea politicilor care reduc alocarea venitului național sectorului învățământului;

                              (s)

                              să introducă noi inițiative în cadrul programelor existente și viitoare – eventual ca acțiuni sinergice elaborate și finanțate de UE din bugetele sale de care nu sunt consacrate educației și cercetării – cum ar fi Instrumentul pentru preaderare (IPA III), Orizont 2020, Erasmus+ și acțiunile Marie Skłodowska-Curie pentru noile programe finanțate de UE pentru a sprijini plasarea cadrelor universitare și a studenților aflați în pericol și care beneficiază de statut internațional de protecție în instituțiile de învățământ superior și de cercetare europene;

                              (t)

                              să sprijine eforturile normative în desfășurare la nivel regional și internațional, inclusiv prin adoptarea unei declarații internaționale asupra libertății universitare și autonomiei instituțiilor de învățământ superior; să încurajeze UE și statele sale membre să elaboreze o inițiativă în materie de libertate universitară în cadrul Consiliului pentru Drepturile Omului al ONU;

                              (u)

                              să garanteze sprijinul continuu la nivel înalt acordat Centrului European Interuniversitar și Campusului Global pentru Drepturile Omului și Democratizare, drept emblemă a sprijinului acordat de UE educației privind drepturile omului la nivel mondial;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate.


title: Recomandarea Comitetului european pentru risc sistemic din 22 decembrie 2020 de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (CERS/2020/16) 2021/C 43/01

text:
                  8.2.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 43/1

         RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
         din 22 decembrie 2020
         de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri
         (CERS/2020/16)
         (2021/C 43/01)
         CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (1), în special articolele 3 și 16-18,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (2), în special articolul 458 alineatul (8),
         având în vedere Decizia CERS/2011/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 ianuarie 2011 de adoptare a Regulamentului de procedură al Comitetului european pentru risc sistemic (3), în special articolele 18-20,
         întrucât:

                     (1)

                     Pentru a asigura eficacitatea și consecvența măsurilor de politică macroprudențială naționale, este important ca aplicarea prin reciprocitate obligatorie prevăzută de dreptul Uniunii să fie completată de aplicarea prin reciprocitate voluntară.

                     (2)

                     Cadrul pentru mecanismul de reciprocitate voluntară pentru măsurile de politică macroprudențială care este prevăzut de Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic (4) urmărește să asigure aplicarea prin reciprocitate în celelalte state membre a tuturor măsurilor de politică macroprudențială bazate pe expunere activate într-un stat membru.

                     (3)

                     La 8 ianuarie 2018, în conformitate cu Recomandarea CERS/2018/1 a Comitetului european pentru risc sistemic (5), Recomandarea CERS/2015/2 a fost modificată pentru a se recomanda aplicarea prin reciprocitate a unui nivel minim de 15 % pentru ponderea de risc medie aferentă creditelor ipotecare locative garantate cu o ipotecă asupra unităților de locuit din Finlanda, care a fost aplicat de Finanssivalvonta (autoritatea de supraveghere financiară din Finlanda), în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (denumit în continuare „CRR”), instituțiilor de credit autorizate în Finlanda care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating (IRB) pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                     (4)

                     Drept răspuns la decizia Finanssivalvonta din 30 septembrie 2020 de a nu reînnoi nivelul minim al ponderii de risc începând cu 31 decembrie 2020, Consiliul general al Comitetului european pentru risc sistemic (CERS) a decis să excludă măsura finlandeză de pe lista de măsuri de politică macroprudențială a căror aplicare prin reciprocitate este recomandată în temeiul Recomandării CERS/2015/2.

                     (5)

                     Prin urmare, Recomandarea CERS/2015/2 ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
         SECȚIUNEA I

            MODIFICĂRI

         Recomandarea CERS/2015/2 se modifică după cum urmează:

                     1.

                     În secțiunea 1, subrecomandarea C(1) se înlocuiește cu următorul text:

                                 „1.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsurile de politică macroprudențială adoptate de alte autorități relevante și a căror aplicare prin reciprocitate a fost recomandată de către CERS. Se recomandă aplicarea prin reciprocitate a următoarelor măsuri, astfel cum se detaliază în anexă:
                                 Belgia:

                                             —

                                             o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat și care este compusă din:

                                                         (a)

                                                         o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                                         (b)

                                                         o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia;

                                       Franța:

                                             —

                                             restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 aplicabile expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora;

                                       Suedia:

                                             —

                                             un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.”

                     2.

                     Anexa se înlocuiește cu anexa la prezenta recomandare.

               SECȚIUNEA II

            INTRAREA ÎN VIGOARE

         Prezenta decizie intră în vigoare la 1 ianuarie 2021.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, 22 decembrie 2020.

                  Șeful secretariatului CERS,

                  în numele Consiliului general al CERS

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

            (2)  JO L 176, 27.6.2013, p. 1.

            (3)  JO C 58, 24.2.2011, p. 4.

            (4)  Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic din 15 decembrie 2015 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudenţială şi aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (JO C 97, 12.3.2016, p. 9).

            (5)  Recomandarea CERS/2018/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din luni, 8 ianuarie 2018 de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (JO C 41, 3.2.2018, p. 1).

            ANEXĂ
            Anexa la Recomandarea CERS/2015/2 se înlocuiește cu următorul text:

                     „ANEXĂ

                        Belgia

                           O majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Majorarea este formată din două componente:

                                 (a)

                                       o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                 (b)

                                       o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia.

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura belgiană, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care este formată din două componente:

                                             (a)

                                             Prima componentă constă într-o creștere cu 5 puncte procentuale a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care se obține după calcularea celei de a doua părți a majorării ponderii de risc în conformitate cu litera (b).

                                             (b)

                                             A doua componentă constă într-o creștere a ponderii de risc de 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente creditelor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 2.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura belgiană sucursalelor situate în Belgia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 3.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura belgiană instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice măsura pusă în aplicare în Belgia de autoritatea de activare, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate, incluzând adoptarea măsurilor și competențelor de supraveghere prevăzute în titlul VII capitolul 2 secțiunea IV din Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (*1). Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 5.

                                 Măsura este completată de un prag de semnificație specific instituției de 2 miliarde EUR pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 6.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile locative din Belgia sub pragul de semnificație de 2 miliarde EUR. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura belgiană instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când nu mai este respectat pragul de semnificație de 2 miliarde EUR.

                                 7.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Belgia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative din Belgia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de 2 miliarde EUR sau mai mult față de piața belgiană a bunurilor imobile locative, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura belgiană, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura belgiană atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 2 miliarde EUR.

                                 8.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 2 miliarde EUR este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Franța

                        Restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura franceză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă G-SII și O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora (nu la nivel subconsolidat), constă în restrângerea limitei expunerii mari la 5 % din capitalul lor eligibil, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța.

                                 2.

                                 O societate nefinanciară este definită ca persoana juridică sau fizică de drept privat cu sediul social în Franța și care, la nivelul său și la cel mai înalt nivel de consolidare, aparține sectorului societăților nefinanciare, astfel cum este definit la punctul 2.45 din anexa A la Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (*2).

                                 3.

                                 Măsura se aplică expunerilor față de societăţi nefinanciare cu sediul social în Franța și expunerilor față de grupuri de societăți nefinanciare aflate în legătură, după cum urmează:

                                             (a)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, măsura se aplică sumei expunerilor nete față de grup și față de toate entitățile sale aflate în legătură, în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                             (b)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, măsura se aplică sumei următoarelor:

                                                         (i)

                                                         expunerile față de societățile nefinanciare care își au sediul social în Franța;

                                                         (ii)

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate asupra cărora societățile nefinanciare menționate la punctul (i) dețin controlul direct sau indirect în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și

                                                         (iii)

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate care sunt dependente din punct de vedere economic de societățile nefinanciare menționate la punctul (i) în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
                                                         Prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al măsurii societățile nefinanciare care nu își au sediul social în Franța și care nu sunt filiale ale unei societăți nefinanciare cu sediul social în Franța sau entități dependente din punct de vedere economic ale unei astfel de societăți sau care nu sunt direct ori indirect controlate de o astfel de societate.
                                                         În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, măsura este aplicabilă după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                 4.

                                 O G-SII sau o O-SII trebuie să considere o societate nefinanciară cu sediul social în Franța ca fiind mare dacă expunerea sa inițială față de societatea nefinanciară sau față de grupul de societăți nefinanciare aflate în legătură în sensul punctului 3 este mai mare sau egală cu 300 de milioane EUR. Valoarea expunerii inițiale este calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor prevăzute la articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei (*3).

                                 5.

                                 O societate nefinanciară este considerată foarte îndatorată dacă are un indicator al efectului de levier de peste 100 % și o rată de acoperire a cheltuielilor financiare sub trei, calculate la cel mai înalt nivel de consolidare la nivel de grup, după cum urmează:

                                             (a)

                                             indicatorul efectului de levier reprezintă raportul dintre datoria totală, după scăderea numerarului, și capitalurile proprii; și

                                             (b)

                                             rata de acoperire a cheltuielilor financiare reprezintă raportul dintre, pe de o parte, valoarea adăugată plus subvențiile de exploatare, din care se scad: (i) salarii; (ii) impozite și taxe de exploatare; (iii) alte cheltuieli nete ordinare de exploatare, cu excluderea dobânzilor nete sau a altor cheltuieli asimilate; și (iv) deprecierea și amortizarea și, pe de altă parte, dobânzile și cheltuielile asimilate.
                                             Aceste raporturi sunt calculate pe baza agregatelor contabile definite în conformitate cu standardele aplicabile, astfel cum sunt prezentate în situațiile financiare ale societății nefinanciare, certificate, dacă este cazul, de un contabil autorizat.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 6.

                                 Autorităților relevante li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsura franceză prin aplicarea acesteia cu privire la G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare în jurisdicția perimetrului prudențial bancar al acestora.

                                 7.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, în conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii susmenționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de șase luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație combinat pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură, compus din:

                                             (a)

                                             un prag de 2 miliarde EUR pentru expunerile inițiale totale ale G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora față de sectorul francez al societăților nefinanciare;

                                             (b)

                                             un prag de 300 de milioane EUR aplicabil G-SII și O-SII autorizate la nivel național care ating sau depășesc pragul menționat la litera (a) pentru:

                                                         (i)

                                                         o singură expunere inițială față de o societate nefinanciară care își are sediul social în Franța;

                                                         (ii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, calculată în conformitate cu punctul 3 litera (a);

                                                         (iii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de societăți nefinanciare cu sediul social în Franța care fac parte dintr-un grup de societăţi nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, astfel cum se raportează în formularele C 28.00 și C 29.00 din anexa VIII la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014;

                                             (c)

                                             un prag de 5 % din capitalul eligibil al G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare pentru expunerile identificate la litera (b) după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.
                                             Pragurile menționate la literele (b) și (c) trebuie aplicate indiferent dacă entitatea sau societatea nefinanciară relevantă este sau nu este foarte îndatorată.
                                             Valoarea expunerii inițiale menționate la literele (a) și (b) trebuie calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor prevăzute la articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări G-SII sau O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora care nu încalcă pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. La aplicarea pragului de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice măsura franceză cu privire la G-SII sau O-SII autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor, la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora atunci când pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este încălcat. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 10.

                                 Dacă nu există G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora, autorizate în statele membre în cauză și cu expuneri față de sectorul societăților nefinanciare franceze care să depășească pragul de semnificație menționat la punctul 8, autoritățile relevante ale statelor membre în cauză pot decide, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, să nu aplice prin reciprocitate măsura franceză. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura franceză atunci când o G-SII sau o O-SII, la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acesteia, depășește pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 11.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Suedia

                        Un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura suedeză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-un nivel minim de 25% specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia.

                                 2.

                                 Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente expunerilor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 3.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura suedeză sucursalelor situate în Suedia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura suedeză instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice măsura pusă în aplicare în Suedia de autoritatea de activare, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 5.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităţilor relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 6.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație specific instituției de 5 miliarde SEK pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 7.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia sub pragul de semnificație de 5 miliarde SEK. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura suedeză instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este depășit.

                                 8.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Suedia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de tip retail de 5 miliarde SEK sau mai mult garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura suedeză, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura suedeză atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 5 miliarde SEK.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

               (*1)  JO L 176, 27.6.2013, p. 338.

               (*2)  Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind Sistemul european de conturi naționale și regionale din Uniunea Europeană (JO L 174, 26.6.2013, p. 1).

               (*3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei din 16 aprilie 2014 de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere a instituțiilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 191, 28.6.2014, p. 1).”