title: Recomandarea Comitetului european pentru risc sistemic din 30 aprilie 2021 de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (CERS/2021/3) 2021/C 222/01

text:
                  11.6.2021

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 222/1

         RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
         din 30 aprilie 2021
         de modificare a Recomandării CERS/2015/2 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudențială și aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri
         (CERS/2021/3)
         (2021/C 222/01)
         CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
         având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (1), în special articolul 3 și articolele 16-18,
         având în vedere Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (2), în special articolul 458 alineatul (8),
         având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (3), în special articolul 134 alineatul (5),
         având în vedere Decizia CERS/2011/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 ianuarie 2011 de adoptare a Regulamentului de procedură al Comitetului european pentru risc sistemic (4), în special articolele 18-20,
         Având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European (5), în special anexa IX,
         întrucât:

                     (1)

                     Pentru a asigura eficacitatea și consecvența măsurilor de politică macroprudențială naționale, este important ca aplicarea prin reciprocitate obligatorie prevăzută de dreptul Uniunii să fie completată de aplicarea prin reciprocitate voluntară.

                     (2)

                     Cadrul pentru mecanismul de reciprocitate voluntară pentru măsurile de politică macroprudențială care este prevăzut de Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic (6) urmărește să asigure aplicarea prin reciprocitate în celelalte state membre a tuturor măsurilor de politică macroprudențială bazate pe expunere activate într-un stat membru (7).

                     (3)

                     Decizia nr. 79/2019 a Comitetului mixt al SEE din 29 martie 2019 de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE [2019/2133] (8) a încorporat Directiva 2013/36/UE și Regulamentul (UE) nr. 575/2013 în Acordul privind Spațiul Economic European (Acordul privind SEE) cu efect de la 1 ianuarie 2020. Directiva (UE) 2019/878 a Parlamentului European și a Consiliului (9) și Regulamentul (UE) 2020/873 al Parlamentului European și al Consiliului (10) , care introduc modificări semnificative ale Directivei 2013/36/UE și ale Regulamentului (UE) nr. 575/2013, nu au fost încă încorporate în Acordul privind SEE.

                     (4)

                     Finansdepartementet (Ministerul de Finanțe din Norvegia) acționează în calitate de autoritate desemnată atât în sensul articolului 133 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE, cât și al articolului 458 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, întrucât directiva respectivă și regulamentul respectiv se aplicau Norvegiei și, respectiv, în Norvegia la 1 ianuarie 2020, în conformitate cu termenii Acordului privind SEE (denumite în continuare „CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și, respectiv, în Norvegia la 1 ianuarie 2020” și, respectiv, „CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și, respectiv, în Norvegia la 1 ianuarie 2020”). La 5 noiembrie 2020, Finansdepartementet a notificat CERS, în temeiul articolului 133 alineatul (11) din CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020, cu privire la intenția sa de a stabili o rată a amortizorului de risc sistemic aplicabilă instituțiilor de credit și niveluri minime ale ponderii de risc medii aplicabile expunerilor imobiliare locative și comerciale ale instituțiilor de credit care utilizează abordarea bazată pe ratinguri interne (IRB).

                     (5)

                     La 4 decembrie 2020, CERS a adoptat Recomandarea CERS/2020/14 a Comitetului european pentru risc sistemic (11) în care a recomandat ca rata propusă a amortizorului de risc sistemic care urmează să fie aplicată în Norvegia să fie considerată justificată, adecvată, proporțională, eficace și eficientă în raport cu riscul vizat de Finansdepartementet. În temeiul articolului 458 alineatul (10) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, fără a aduce atingere procedurii prevăzute la articolul 458 alineatul (4) din regulamentul respectiv, statele membre pot majora ponderile de risc peste cele prevăzute în regulamentul respectiv.

                     (6)

                     De la 31 decembrie 2020, instituțiile de credit autorizate în Norvegia fac obiectul: (i) unei cerințe privind amortizorul de risc sistemic pentru expunerile din Norvegia aplicat la o rată de 4,5% în temeiul articolului 133 din CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020; (ii) unui nivel minim de 20% al ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare rezidențiale în Norvegia, în temeiul articolului 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020; și (iii) unui nivel minim de 35% al ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare comerciale în Norvegia, în temeiul articolului 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020. Cu toate acestea, pentru instituțiile de credit care nu folosesc abordarea IRB avansată, rata amortizorului de risc sistemic aplicabilă tuturor expunerilor este stabilită la 3% până la 31 decembrie 2022; după acea dată, rata amortizorului de risc sistemic aplicabilă expunerilor naționale este stabilită la 4,5%.

                     (7)

                     La 2 februarie 2021, Finansdepartementet a transmis CERS o solicitare de aplicare prin reciprocitate a ratei amortizorului de risc sistemic, în temeiul articolului 134 alineatul (4) din CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, și pentru nivelurile minime ale ponderii de risc medii, în temeiul articolului 458 alineatul (8) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020.

                     (8)

                     În urma solicitării transmise CERS de Finansdepartementet și pentru: (i) a preveni materializarea efectelor transfrontaliere negative sub forma unor pierderi și a arbitrajului de reglementare care ar putea rezulta din punerea în aplicare a măsurilor de politică macroprudențială aplicate în Norvegia; și pentru (ii) a menține condiții de concurență echitabile între creditorii ipotecari din UE, Consiliul general al CERS a decis să includă aceste măsuri în lista de măsuri de politică macroprudențială a căror aplicare prin reciprocitate este recomandată în temeiul Recomandării CERS/2015/2.

                     (9)

                     Având în vedere că instituțiile de credit autorizate în Norvegia nu fac încă obiectul Directivei (UE) 2019/878, autoritățile relevante din statele membre care au pus deja în aplicare directiva respectivă ar trebui să fie în măsură să aplice prin reciprocitate rata amortizorului de risc sistemic norvegian într-un mod și la un nivel care să țină seama de orice suprapunere sau diferență în ceea ce privește cerințele de capital aplicabile în statul lor membru și în Norvegia, până când Directiva (UE) 2019/878 va fi, de asemenea, încorporată în Acordul privind SEE.

                     (10)

                     Având în vedere efectele persistente ale pandemiei de COVID-19 asupra sectorului bancar și dimensiunea ratei amortizorului de risc sistemic, este oportun să se acorde suficient timp pentru aplicarea prin reciprocitate a măsurilor notificate.

                     (11)

                     Prin urmare, Recomandarea CERS/2015/2 ar trebui modificată în mod corespunzător,

               ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

            MODIFICĂRI

         Recomandarea CERS/2015/2 se modifică după cum urmează:

                     1.

                     în secțiunea 1, subrecomandarea C(1) se înlocuiește cu următorul text:

                                 „(1)

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsurile de politică macroprudențială adoptate de alte autorități relevante și a căror aplicare prin reciprocitate a fost recomandată de către CERS. Se recomandă aplicarea prin reciprocitate a următoarelor măsuri, astfel cum se detaliază în anexă:
                                 Belgia:

                                             —

                                             o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat și care este compusă din:

                                                         (a)

                                                         o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                                         (b)

                                                         o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia;

                                       Franța:

                                             —

                                             restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora;

                                       Luxemburg:

                                             —

                                             limite obligatorii din punct de vedere juridic ale raportului împrumut/garanții (LTV) pentru credite ipotecare noi pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg, cu limite ale LTV diferite aplicabile diferitelor categorii de debitori:

                                                         (a)

                                                         o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                                         (b)

                                                         o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                                         (c)

                                                         limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                                       Norvegia:

                                             —

                                             o rată a amortizorului de risc sistemic de 4,5 % pentru expunerile din Norvegia, aplicată în conformitate cu articolul 133 din Directiva 2013/36/UE, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020 în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European (*1) (Acordul privind SEE) (denumită în continuare „CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020” ), în ceea ce privește toate instituțiile de credit autorizate în Norvegia ;

                                             —

                                             Un nivel minim al ponderii de risc medii de 20 % pentru expunerile pe proprietăți imobiliare locative din Norvegia, aplicat în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, în temeiul Acordului privind SEE (denumit în continuare „CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020”), în ceea ce privește instituțiile de credit autorizate în Norvegia, care utilizează abordarea bazată pe ratinguri interne (IRB) pentru calcularea cerințelor de capital reglementat;

                                             —

                                             un nivel minim al ponderii de risc medii de 35 % pentru expunerile pe proprietăți imobiliare comerciale din Norvegia, aplicat în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi ) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, în ceea ce privește instituțiile de credit autorizate în Norvegia, care utilizează abordarea IRB pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                                       Suedia:

                                             —

                                             un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                        (*1)  JO L 1 3.1.1994, p. 3.”;"

                     2.

                     Anexa se înlocuiește cu anexa la prezenta recomandare.

            Adoptată la Frankfurt pe Main, vineri, 30 aprilie 2021.

                  Șeful secretariatului CERS,

                  în numele Consiliului general al CERS

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

            (2)  JO L 176, 27.6.2013, p.1.

            (3)  JO L 176, 27.6.2013, p.338.

            (4)  JO C 58, 24.2.2011, p. 4.

            (5)  JO L 1 3.1.1994, p. 3.

            (6)  Recomandarea CERS/2015/2 a Comitetului european pentru risc sistemic din 15 decembrie 2015 privind evaluarea efectelor transfrontaliere ale măsurilor de politică macroprudenţială şi aplicarea prin reciprocitate voluntară a acestor măsuri (JO C 97, 12.3.2016, p. 9).

            (7)  Alineatul (14) litera (a) și alineatul (14a) litera (a) din anexa IX la Acordul privind Spațiul Economic European prevăd că termenii „stat membru (state membre)” și „autorități competente” se interpretează ca incluzând, pe lângă înțelesul lor din Directiva 2013/36/UE și din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, statele AELS și, respectiv, autoritățile competente ale acestora.

            (8)  JO L 321, 12.12.2019, p. 170.

            (9)  Directiva (UE) 2019/878 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2019 de modificare a Directivei 2013/36/UE în ceea ce privește entitățile exceptate, societățile financiare holding, societățile financiare holding mixte, remunerarea, măsurile și competențele de supraveghere și măsurile de conservare a capitalului (JO L 150, 7.6.2019, p. 253).

            (10)  Regulamentul (UE) 2020/873 al Parlamentului European și a Consiliului din 24 iunie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 575/2013 și (UE) 2019/876 în ceea ce privește anumite ajustări ca răspuns la pandemia de COVID-19 (JO L 204, 26.6.2020, p. 4).

            (11)  Recomandarea CERS/2020/14 a Comitetului european pentru risc sistemic din 4 decembrie 2020 privind notificarea de către Norvegia a intenției sale de a stabili o rată a amortizorului de risc sistemic în conformitate cu articolul 133 din Directiva (UE) 2013/36/UE, disponibilă pe website-ul CERS .

            ANEXĂ

                     „ANEXĂ

                        Belgia

                           O majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Majorarea este formată din două componente:

                                 (a)

                                       o majorare forfetară a ponderii de risc cu 5 puncte procentuale; și

                                 (b)

                                       o majorare proporțională a ponderii de risc care constă în 33% din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia.

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura belgiană, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Belgia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-o majorare a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care este formată din două componente:

                                             (a)

                                             Prima componentă constă într-o creștere cu 5 puncte procentuale a ponderii de risc pentru expunerile de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia, care se obține după calcularea celei de a doua părți a majorării ponderii de risc în conformitate cu litera (b).

                                             (b)

                                             A doua componentă constă într-o creștere a ponderii de risc de 33 % din media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente creditelor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 2.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura belgiană sucursalelor situate în Belgia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 3.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura belgiană instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative situate în Belgia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice aceeași măsură ca cea care a fost pusă în aplicare în Belgia de autoritatea de activare în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate, incluzând adoptarea măsurilor și competențelor de supraveghere prevăzute în titlul VII capitolul 2 secțiunea IV din Directiva 2013/36/UE. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 5.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație specific instituției de 2 miliarde EUR pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 6.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile locative din Belgia sub pragul de semnificație de 2 miliarde EUR. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura belgiană instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când nu mai este respectat pragul de semnificație de 2 miliarde EUR.

                                 7.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Belgia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile locative din Belgia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de 2 miliarde EUR sau mai mult față de piața belgiană a bunurilor imobile locative, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura belgiană, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura belgiană atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 2 miliarde EUR.

                                 8.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 2 miliarde EUR este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Franța

                           Restrângerea la 5 % din capitalul eligibil a limitei expunerii mari prevăzute la articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 instituțiilor globale de importanță sistemică (G-SII) și altor instituții de importanță sistemică (O-SII) la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura franceză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (ii) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă G-SII și O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora (nu la nivel subconsolidat), constă în restrângerea limitei expunerii mari la 5 % din capitalul lor eligibil, aplicabilă expunerilor față de societăți nefinanciare mari foarte îndatorate cu sediul social în Franța.

                                 2.

                                 O societate nefinanciară este definită ca persoana juridică sau fizică de drept privat cu sediul social în Franța și care, la nivelul său și la cel mai înalt nivel de consolidare, aparține sectorului societăților nefinanciare, astfel cum este definit la punctul 2.45 din anexa A la Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (*1).

                                 3.

                                 Măsura se aplică expunerilor față de societăţi nefinanciare cu sediul social în Franța și expunerilor față de grupuri de societăți nefinanciare aflate în legătură, după cum urmează:

                                             (a)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, măsura se aplică sumei expunerilor nete față de grup și față de toate entitățile sale aflate în legătură, în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013;

                                             (b)

                                             pentru societățile nefinanciare care fac parte dintr-un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, măsura se aplică sumei următoarelor:

                                                         (i)

                                                         expunerile față de societățile nefinanciare care își au sediul social în Franța;

                                                         (ii)

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate asupra cărora societățile nefinanciare menționate la punctul (i) dețin controlul direct sau indirect în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013; și

                                                         (iii)

                                                         expunerile față de entitățile din Franța sau din străinătate care sunt dependente din punct de vedere economic de societățile nefinanciare menționate la punctul (i) în sensul articolului 4 alineatul (1) punctul 39 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                       Prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al măsurii societățile nefinanciare care nu își au sediul social în Franța și care nu sunt filiale sau entități dependente din punct de vedere economic sau direct ori indirect controlate de o societate nefinanciară cu sediul social în Franța.
                                 În conformitate cu articolul 395 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, măsura este aplicabilă după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                 4.

                                 O G-SII sau o O-SII trebuie să considere o societate nefinanciară cu sediul social în Franța ca fiind mare dacă expunerea sa inițială față de societatea nefinanciară sau față de grupul de societăți nefinanciare aflate în legătură în sensul punctului 3 este mai mare sau egală cu 300 de milioane EUR. Valoarea expunerii inițiale este calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei (*2).

                                 5.

                                 O societate nefinanciară este considerată foarte îndatorată dacă are un indicator al efectului de levier de peste 100 % și o rată de acoperire a cheltuielilor financiare sub trei, calculate la cel mai înalt nivel de consolidare la nivel de grup, după cum urmează:

                                             (a)

                                             indicatorul efectului de levier reprezintă raportul dintre datoria totală, după scăderea numerarului, și capitalurile proprii; și

                                             (b)

                                             rata de acoperire a cheltuielilor financiare reprezintă raportul dintre, pe de o parte, valoarea adăugată plus subvențiile de exploatare, din care se scad: (i) salarii; (ii) impozite și taxe de exploatare; (iii) alte cheltuieli nete ordinare de exploatare, cu excluderea dobânzilor nete sau a altor cheltuieli asimilate; și (iv) deprecierea și amortizarea și, pe de altă parte, dobânzile și cheltuielile asimilate.

                                       Aceste raporturi sunt calculate pe baza agregatelor contabile definite în conformitate cu standardele aplicabile, astfel cum sunt prezentate în situațiile financiare ale societății nefinanciare, certificate, dacă este cazul, de un contabil autorizat.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 6.

                                 Autorităților relevante li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsura franceză prin aplicarea acesteia G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare în jurisdicția perimetrului prudențial bancar al acestora.

                                 7.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, în conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii susmenționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de șase luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație combinat pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură, compus din:

                                             (a)

                                             un prag de 2 miliarde EUR pentru expunerile inițiale totale ale G-SII și O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora față de sectorul francez al societăților nefinanciare;

                                             (b)

                                             un prag de 300 de milioane EUR aplicabil G-SII și O-SII autorizate la nivel național care ating sau depășesc pragul menționat la litera (a) pentru:

                                                         (i)

                                                         o singură expunere inițială față de o societate nefinanciară care își are sediul social în Franța;

                                                         (ii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de un grup de societăți nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în Franța, calculată în conformitate cu punctul 3 litera (a);

                                                         (iii)

                                                         suma expunerilor inițiale față de societăți nefinanciare cu sediul social în Franța care fac parte dintr-un grup de societăţi nefinanciare aflate în legătură, cu sediul social la cel mai înalt nivel de consolidare în afara Franței, astfel cum se raportează în formularele C 28.00 și C 29.00 din anexa VIII la Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014;

                                             (c)

                                             un prag de 5 % din capitalul eligibil al G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare pentru expunerile identificate la litera (b) după luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                                       Pragurile menționate la literele (b) și (c) trebuie aplicate indiferent dacă entitatea sau societatea nefinanciară relevantă este sau nu este foarte îndatorată.
                                 Valoarea expunerii inițiale menționate la literele (a) și (b) trebuie calculată în conformitate cu articolele 389 și 390 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, înainte de luarea în considerare a efectului tehnicilor de diminuare a riscului de credit și al exceptărilor în conformitate cu articolele 399-403 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum se raportează în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări G-SII sau O-SII autorizate la nivel național la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora care nu încalcă pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. La aplicarea pragului de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice măsura franceză asupra G-SII sau O-SII autorizate la nivel național care anterior au făcut obiectul derogărilor la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora atunci când pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este încălcat. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 10.

                                 Dacă nu există G-SII sau O-SII la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acestora, autorizate în statele membre în cauză, cu expuneri față de sectorul societăților nefinanciare franceze care să depășească pragul de semnificație menționat la punctul 8, autoritățile relevante ale statelor membre în cauză pot decide, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, să nu aplice prin reciprocitate măsura franceză. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de sectorul francez al societăților nefinanciare, precum și concentrarea expunerilor G-SII și O-SII autorizate la nivel național față de societățile nefinanciare mari cu sediul social în Franța, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura franceză atunci când o G-SII sau o O-SII, la cel mai înalt nivel de consolidare al perimetrului prudențial bancar al acesteia, depășește pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8. Autoritățile relevante sunt, de asemenea, încurajate să semnaleze riscurile sistemice asociate îndatorării crescute a societăților nefinanciare mari cu sediul social în Franța față de alți participanți pe piață din jurisdicția lor.

                                 11.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație combinat menționat la punctul 8 este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                        Luxemburg:

                           Limite obligatorii din punct de vedere juridic ale raportului împrumut/garanții (LTV) pentru credite ipotecare noi pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg, cu limite ale LTV diferite aplicabile diferitelor categorii de debitori:

                                 (a)

                                       o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                 (b)

                                       o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                 (c)

                                       o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Autoritățile luxemburgheze au activat limite obligatorii din punct de vedere juridic pentru noile credite ipotecare pentru proprietăți imobiliare rezidențiale situate în Luxemburg. În urma recomandării Comité du Risque Systémique (Comitetul pentru riscuri sistemice) (1), Commission de Surveillance du Secteur Financier (Comisia de Supraveghere a Sectorului Financiar) (2), acționând concertat cu Banque centrale du Luxembourg, a activat limite ale LTV care diferă în funcție de trei categorii de debitori. Limitele LTV pentru fiecare dintre cele trei categorii sunt următoarele:

                                             (a)

                                             o limită a LTV de 100 % pentru cumpărătorii care achiziționează pentru prima dată reședința lor principală;

                                             (b)

                                             o limită a LTV de 90 % pentru alți cumpărători (și anume, nu cei care cumpără pentru prima dată) care achiziționează reședința lor principală. Această limită este pusă în aplicare în mod proporțional prin intermediul unei indemnizații de portofoliu. Mai exact, creditorii pot emite 15 % din portofoliul de noi credite ipotecare acordate acestor debitori cu un LTV mai mare de 90 %, dar mai mic decât un LTV de 100 %;

                                             (c)

                                             o limită a LTV de 80 % pentru alte credite ipotecare (inclusiv segmentul cumpărării în vederea închirierii).

                                 2.

                                 LTV este raportul dintre suma tuturor creditelor sau tranșelor de credite garantate de debitor cu proprietăți imobiliare locative la momentul acordării împrumutului și valoarea proprietății de atunci.

                                 3.

                                 Limitele LTV se aplică independent de tipul de proprietate (de exemplu, proprietatea deplină, uzufructul, nuda proprietate).

                                 4.

                                 Măsura se aplică oricărui debitor privat care contractează un credit ipotecar pentru achiziționarea de proprietăți imobiliare rezidențiale în Luxemburg în scopuri necomerciale. Măsura se aplică, de asemenea, în cazul în care debitorul utilizează o structură juridică precum o societate de investiții imobiliare pentru a finaliza această tranzacție, și în cazul cererilor în comun. Termenul «bunuri imobile rezidențiale» include terenurile de construcție, indiferent dacă lucrările de construcție au loc imediat după cumpărare sau după mai mulți ani. Măsura se aplică, de asemenea, în cazul în care un împrumut este acordat unui debitor pentru achiziționarea unei proprietăți cu un contract de închiriere pe termen lung. Proprietatea imobiliară poate fi destinată ocupării de către proprietar sau cumpărării în vederea închirierii.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 5.

                                 Statelor membre ale căror instituții de credit, societăți de asigurare și profesioniști care desfășoară activități de creditare (creditori ipotecari) au expuneri semnificative relevante la credite acordate în Luxemburg prin credite transfrontaliere directe li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsura luxemburgheză în jurisdicția lor. În cazul în care aceeași măsură nu este disponibilă în jurisdicția lor pentru toate expunerile transfrontaliere relevante, autoritățile relevante ar trebui să aplice măsurile disponibile care au efectul cel mai apropiat de cel al măsurii de politică macroprudențială activate.

                                 6.

                                 Statele membre ar trebui să notifice CERS faptul că au aplicat prin reciprocitate măsura luxemburgheză sau că au utilizat excepțiile de minimis în conformitate cu Recomandarea D din Recomandarea ESRB/2015/2. Notificarea ar trebui transmisă în termen de cel mult o lună de la adoptarea măsurii de reciprocitate, utilizând modelul relevant publicat pe website-ul CERS. CERS va publica notificările pe website-ul CERS, comunicând astfel publicului deciziile naționale de punere în aplicare prin reciprocitate. Această publicare va include orice derogări acordate de statele membre de aplicare prin reciprocitate și angajamentul acestora de a monitoriza pierderile și de a acționa dacă este necesar.

                                 7.

                                 Statelor membre li se recomandă să aplice prin reciprocitate o măsură în termen de trei luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene .

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsura este completată de două praguri de semnificație pentru a orienta eventuala aplicare a principiului de minimis de către statele membre de aplicare prin reciprocitate: un prag specific per instituție și un prag de semnificație specific fiecărei țări. Pragul de semnificație specific fiecărei țări pentru totalul împrumuturilor ipotecare transfrontaliere acordate Luxemburgului este de 350 milioane EUR, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 1 % din totalul pieței interne a creditelor ipotecare rezidențiale în decembrie 2020. Pragul de semnificație per instituție pentru totalul împrumuturilor ipotecare transfrontaliere acordate Luxemburgului este de 35 milioane EUR, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 0,1% din totalul pieței interne a creditelor ipotecare rezidențiale din Luxemburg în decembrie 2020. Aplicarea prin reciprocitate este solicitată numai atunci când sunt depășite atât pragul specific fiecărei țări, cât și pragul specific per instituție.

                        Norvegia

                                 —

                                    rată a amortizorului de risc sistemic de 4,5 % pentru expunerile din Norvegia, aplicată în conformitate cu articolul 133 din Directiva 2013/36/UE, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020 în temeiul Acordului privind Spațiul Economic European (Acordul privind SEE) (denumită în continuare «CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020» ), în ceea ce privește toate instituțiile de credit autorizate în Norvegia;

                                 —

                                    un nivel minim al ponderii de risc medii de 20 % pentru expunerile pe proprietăți imobiliare locative din Norvegia, aplicat în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, în temeiul Acordului privind SEE (denumit în continuare «CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020»), în ceea ce privește instituțiile de credit autorizate în Norvegia care utilizează abordarea bazată pe ratinguri interne (IRB) pentru calcularea cerințelor de capital reglementat;

                                 —

                                    un nivel minim al ponderii de risc medii de 35 % pentru expunerile pe proprietăți imobiliare comerciale din Norvegia, aplicat în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi ) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia la 1 ianuarie 2020, în ceea ce privește instituțiile de credit autorizate în Norvegia, care utilizează abordarea IRB pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                           I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 De la 31 decembrie 2020, Finansdepartementet (Ministerul de Finanțe din Norvegia) a introdus trei măsuri: (i) o cerință privind amortizorul de risc sistemic pentru expunerile din Norvegia, în temeiul articolului 133 din CRD, astfel cum era aplicabilă Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020; (ii) un nivel minim al ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare rezidențiale în Norvegia, în temeiul articolului 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020; și (iii) un nivel minim al ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare comerciale în Norvegia, în temeiul articolului 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din CRR, astfel cum era aplicabil Norvegiei și în Norvegia, la 1 ianuarie 2020.

                                 2.

                                 Rata amortizorului de risc sistemic este stabilită la 4,5 % și se aplică expunerilor naționale ale tuturor instituțiilor de credit autorizate în Norvegia. Cu toate acestea, pentru instituțiile de credit care nu folosesc abordarea IRB avansată, rata amortizorului de risc sistemic aplicabilă tuturor expunerilor este stabilită la 3% până la 31 decembrie 2022; după acea dată, rata amortizorului de risc sistemic aplicabilă expunerilor naționale este stabilită la 4,5%.

                                 3.

                                 Măsura nivelului minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare locative este un nivel minim al ponderii de risc medii specific unei instituții pentru expunerile pe proprietăți imobiliare locative din Norvegia, aplicabil instituțiilor de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating. Nivelul minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare se referă la ponderea medie de risc în funcție de expuneri în portofoliul imobiliar locativ. Expunerile norvegiene la proprietăți imobiliare locative ar trebui înțelese ca expuneri de tip retail colateralizate cu bunuri imobile din Norvegia.

                                 4.

                                 Măsura nivelului minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare comerciale este un nivel minim al ponderii de risc medii specific unei instituții pentru expunerile pe proprietăți imobiliare comerciale din Norvegia, aplicabil instituțiilor de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating. Nivelul minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare se referă la ponderea medie de risc în funcție de expuneri în portofoliul imobiliar comercial. Expunerile norvegiene la proprietăți imobiliare comerciale ar trebui înțelese ca expuneri de tip corporate colateralizate cu bunuri imobile din Norvegia.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 5.

                                 Autorităților relevante li se recomandă să aplice prin reciprocitate măsurile norvegiene pentru expunerile situate în Norvegia, în conformitate cu articolul 134 alineatul (1) din Directiva 2013/36/UE și, respectiv, cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013. Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate rata amortizorului de risc sistemic în termen de 18 luni de la publicarea prezentei recomandări, astfel cum a fost modificată prin Recomandarea ESRB/2021/3 a Comitetului european pentru risc sistemic (*3) în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , cu excepția cazului în care se prevede altfel la punctul 7 de mai jos. Nivelurile minime al ponderii de risc medii pentru expunerile pe proprietăți imobiliare locative și comerciale din Norvegia ar trebui aplicate prin reciprocitate în perioada de tranziție standard de trei luni prevăzută în Recomandarea CERS/2015/2.

                                 6.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu sunt disponibile aceleași măsuri de politică macroprudențială, în conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice, după consultarea CERS, măsuri de politică macroprudențială disponibile în jurisdicția lor care au efectul cel mai apropiat de cel al măsurilor susmenționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsuri echivalente pentru aplicarea prin reciprocitate a nivelurilor minime al ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare locative și comerciale în termen de 12 luni și, respectiv, pentru aplicarea prin reciprocitate a ratei amortizorului de risc sistemic în termen de 18 luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene , cu excepția cazului în care se prevede altfel la punctul 7 de mai jos pentru amortizorul de risc sistemic.

                                 7.

                                 Până când Directiva (UE) 2019/878 va deveni aplicabilă Norvegiei și în Norvegia în conformitate cu dispozițiile Acordului privind SEE, autoritățile relevante pot aplica prin reciprocitate măsura norvegiană privind amortizorul de risc sistemic într-un mod și la un nivel care să țină seama de orice suprapunere sau diferență în ceea ce privește cerințele de capital aplicabile în statul lor membru și în Norvegia, cu condiția să adere la următoarele principii:

                                             (a)

                                             acoperirea riscului: autoritățile relevante ar trebui să se asigure că riscul sistemic pe care măsura norvegiană urmărește să îl atenueze este abordat adecvat;

                                             (b)

                                             evitarea arbitrajului de reglementare și asigurarea unor condiții de concurență echitabile: autoritățile relevante ar trebui să reducă la minimum posibilitatea pierderilor și a arbitrajului de reglementare și să elimine prompt orice lacună de reglementare, dacă este necesar; autoritățile relevante ar trebui să asigure condiții de concurență echitabile între instituțiile de credit.

                                       Prezentul alineat nu se aplică măsurilor privind nivelurile minime ale ponderii de risc medii pentru expunerile imobiliare locative și comerciale.

                           III.   Prag de semnificație

                                 8.

                                 Măsurile sunt completate de praguri de semnificație specifice instituțiilor bazate pe expunerile localizate în Norvegia pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură după cum urmează:

                                             (a)

                                             pentru rata amortizorului de risc sistemic, pragul de semnificație este stabilit la o valoare ponderată la risc a expunerii de 32 miliarde NOK, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 1 % din valoarea totală ponderată la risc a expunerilor din Norvegia ale instituțiilor de credit;

                                             (b)

                                             pentru nivelul minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare locative, pragul de semnificație este stabilit la o creditare brută de 32.3 miliarde NOK, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 1 % din valoarea brută a împrumuturilor ipotecare locative colateralizate acordate clienților norvegieni;

                                             (c)

                                             pentru nivelul minim al ponderii de risc pentru proprietățile imobiliare comerciale, pragul de semnificație este stabilit la o creditare brută de 7.6 miliarde NOK, ceea ce corespunde unui procent de aproximativ 1 % din valoarea brută a împrumuturilor ipotecare comerciale colateralizate acordate clienților norvegieni;

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea ESRB/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot excepta instituțiile de credit individuale autorizate la nivel național care au expuneri nesemnificative în Norvegia. Expunerile sunt considerate nesemnificative dacă se situează sub pragurile de semnificație specifice instituției stabilite la punctul 8 de mai sus. Atunci când aplică pragurile de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsurile norvegiene instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel intern care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când pragurile de semnificație prevăzute la alineatul (8) sunt depășite.

                                 10.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragurile de semnificație prevăzute la punctul 8 reprezintă niveluri maxime recomandate. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragurile recomandate, să stabilească praguri inferioare pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsurile prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

                                 11.

                                 În cazul în care nu există instituții de credit autorizate în statele membre care să aibă expuneri semnificative în Norvegia, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea ESRB/2015/2, să nu aplice prin reciprocitate măsurile norvegiene. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsurile norvegiene atunci când o instituție de credit depășește pragurile de semnificație respective.

                        Suedia

                           Un nivel minim de 25 % specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, aplicată instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating pentru calcularea cerințelor de capital reglementat.

                     I.   Descrierea măsurii

                                 1.

                                 Măsura suedeză, aplicată în conformitate cu articolul 458 alineatul (2) litera (d) punctul (vi) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013 și impusă instituțiilor de credit autorizate în Suedia care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, constă într-un nivel minim de 25% specific instituției de credit pentru media ponderată în funcție de expunere a ponderilor de risc aplicate portofoliului de expuneri de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia.

                                 2.

                                 Media ponderată în funcție de expunere reprezintă media ponderilor de risc aferente expunerilor individuale calculate în conformitate cu articolul 154 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, ponderată cu valoarea expunerii relevante.

                           II.   Aplicarea prin reciprocitate

                                 3.

                                 În conformitate cu articolul 458 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 575/2013, se recomandă autorităților relevante din statele membre în cauză să aplice prin reciprocitate măsura suedeză sucursalelor situate în Suedia ale instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 4.

                                 Se recomandă autorităților relevante să aplice prin reciprocitate măsura suedeză instituțiilor de credit autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia. În conformitate cu subrecomandarea C(2), se recomandă autorităților relevante să aplice aceeași măsură ca cea care a fost pusă în aplicare în Suedia de autoritatea de activare, în termenul prevăzut în subrecomandarea C(3).

                                 5.

                                 În cazul în care în jurisdicția lor nu este disponibilă aceeași măsură de politică macroprudențială, se recomandă autorităţilor relevante să aplice, după consultarea CERS, o măsură de politică macroprudențială disponibilă în jurisdicția lor care are efectul cel mai apropiat de cel al măsurii sus-menționate recomandate în vederea aplicării prin reciprocitate. Se recomandă autorităților relevante să adopte măsura echivalentă nu mai târziu de patru luni de la publicarea prezentei recomandări în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

                           III.   Prag de semnificație

                                 6.

                                 Măsura este suplimentată de un prag de semnificație specific instituției de 5 miliarde SEK pentru a direcționa aplicarea potențială a principiului de minimis de către autoritățile relevante care aplică prin reciprocitate această măsură.

                                 7.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, autoritățile relevante din statul membru în cauză pot acorda derogări unor instituții de credit individuale autorizate la nivel național care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care dețin expuneri de tip retail nesemnificative garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, sub pragul de semnificație de 5 miliarde SEK. Atunci când aplică pragul de semnificație, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice măsura suedeză instituțiilor de credit individuale autorizate la nivel intern care anterior au făcut obiectul derogărilor atunci când pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este depășit.

                                 8.

                                 Atunci când nu există instituții de credit autorizate în statele membre în cauză cu sucursale situate în Suedia sau care au expuneri directe de tip retail garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating și care au expuneri de tip retail de 5 miliarde SEK sau mai mult garantate cu bunuri imobile față de debitori rezidenți în Suedia, autoritățile relevante din statele membre în cauză pot decide să nu aplice prin reciprocitate măsura suedeză, în conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2. În acest caz, autoritățile relevante ar trebui să monitorizeze caracterul semnificativ al expunerilor, fiindu-le recomandat să aplice prin reciprocitate măsura suedeză atunci când o instituție de credit care utilizează abordarea bazată pe modele interne de rating depășește pragul de 5 miliarde SEK.

                                 9.

                                 În conformitate cu secțiunea 2.2.1 din Recomandarea CERS/2015/2, pragul de semnificație de 5 miliarde SEK este un nivel maxim recomandat al pragului. Prin urmare, autoritățile relevante de aplicare prin reciprocitate au posibilitatea ca, în loc să aplice pragul recomandat, să stabilească un prag inferior pentru jurisdicțiile lor, dacă este cazul, sau să aplice măsura prin reciprocitate fără un prag de semnificație.

               .

               (*1)  Regulamentul (UE) nr. 549/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind Sistemul european de conturi naționale și regionale din Uniunea Europeană (JO L 174, 26.6.2013, p. 1).

               (*2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 680/2014 al Comisiei din 16 aprilie 2014 de stabilire a unor standarde tehnice de punere în aplicare cu privire la raportarea în scopuri de supraveghere a instituțiilor în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (JO L 191, 28.6.2014, p. 1).

               (*3)  Nepublicată încă în Jurnalul Oficial.»

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du 9 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à use Résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.