				|

		52012DC0027

			RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIU privind aprobarea unui Acord de cooperare între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom) și Guvernul Africii de Sud în domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare /* COM/2012/027 final */

			   	RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE
CONSILIU
privind aprobarea unui Acord de cooperare
între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom) și Guvernul
Africii de Sud în domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei
nucleare
1.           Introducere
Acordul dintre Comunitatea Europeană a
Energiei Atomice („Comunitatea”) și Guvernul Africii de Sud („Africa de
Sud”) de cooperare în domeniul utilizării în scopuri pașnice a
energiei nucleare vizează majoritatea domeniilor de interes reciproc.
Acordul prevede o cooperare extinsă în
domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare, stabilind
totodată cadrul general pentru cooperarea politică, tehnică
și industrială. Acesta va institui, de asemenea, un cadru juridic atât
pentru guverne, cât și pentru operatorii industriali ai
părților, care va înlesni cooperarea în acest domeniu între
părți.
2.           Importanța Acordului
Dat fiind obiectivul care vizează
consolidarea relației generale de cooperare dintre Comunitate și
Africa de Sud, importanța încheierii prezentului acord decurge în
principal din interesul reciproc de a stabili un cadru juridic stabil, menit
să faciliteze cooperarea echitabilă și reciprocă în
domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare, inclusiv
schimburile comerciale, ținând seama de faptul că Africa de Sud
deține mari rezerve de uraniu și că această țară
începe să joace un rol din ce în ce mai important în domeniul nuclear
civil.
Mai mult, acordul
ar urma să promoveze cooperarea științifică dintre
Comunitate și Africa de Sud, în special cu scopul de a înlesni
participarea entităților de cercetare sud-africane la proiecte de
cercetare realizate în cadrul programelor de cercetare comunitare în domeniu
și de a asigura participarea reciprocă a entităților de
cercetare ale Comunității și ale statelor sale membre la
proiecte dezvoltate de Africa de Sud în domenii similare de cercetare.
Astfel, ca exemplu
concret, Africa de Sud a dezvoltat reactorul modular cu strat granular (Pebble
Bed Modular Reactor – PBMR), care ar putea deveni o alternativă
viabilă la alte tipuri de reactoare. Organizațiile de cercetare
și dezvoltare europene sunt deja implicate în acest program.
Africa de Sud este
activă, de asemenea, în domeniul aplicațiilor medicale ale energiei
nucleare și este un producător important de radioizotopi de uz
medical.
În ceea ce privește Euratom, interesul de
a semna prezentul acord derivă din faptul că aceasta asigură un
nivel armonizat de protecție fizică, garanții și standarde
de control al exporturilor și înlesnește schimburile comerciale în
domeniul nuclear desfășurate de părți. Totodată,
acordul asigură libera circulație a materialelor nucleare și
nenucleare, a echipamentelor și tehnologiei pe teritoriul
Comunității și prevede ca transferurile de materiale nucleare
și furnizarea serviciilor relevante să se desfășoare în
condiții de comerț echitabil.
Încheierea unui nou acord între Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice („Euratom”) și Africa de Sud de
cooperare în domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei
nucleare, va crea, pentru ambele părți și pentru guvernele
respective, precum și pentru operatorii industriali, un cadru stabil
și durabil care să permită o astfel de cooperare și care
să încurajeze și să faciliteze cooperarea
științifică în materie de cercetare și dezvoltare în
domeniul energiei nucleare, pe baza beneficiilor mutuale, a
egalității și a reciprocității.
3.           Structura Generală a Acordului
Obiectivul acordului este de a instaura
cooperarea între Euratom și Africa de Sud în domeniul utilizării în
scopuri pașnice a energiei nucleare . Domeniul de aplicare și formele
de cooperare (articolul III) cuprind, în principal, cercetarea și
dezvoltarea în domeniul energiei nucleare, utilizarea materialelor și a
tehnologiilor nucleare, transferurile de materiale și echipamente nucleare
și garanțiile nucleare.
Mai mult, acordul definește elementele
care intră sub incidența dispozițiilor sale (articolul IV) -
materiale nucleare și nenucleare sub diferite forme - și descrie în
detaliu modalitățile de desfășurare a comerțului cu materiale
nucleare, materiale nenucleare sau echipamente (articolul V). Se
subliniază faptul că materialele nucleare vor fi utilizate în scopuri
pașnice și în conformitate cu acordurile privind garanțiile
(pentru Comunitate: garanțiile Euratom prevăzute de Tratatul Euratom
și de acordurile încheiate cu AIEA, inclusiv protocoalele adiționale[1]).
Textul acordului continuă cu o serie de
dispoziții specifice privind schimbul de informații și
proprietatea intelectuală (articolul VII), precum și cu
dispozițiile de punere în aplicare (articolul VIII). Pentru a garanta
punerea în aplicare fără probleme a acordului, se introduce un
articol special referitor la consultare și soluționarea litigiilor
(articolul XII), pentru cazurile în care apar neclarități cu privire
la aplicarea corectă a acordului. Pentru început, durata acordului este
fixată la 10 ani, putând fi reînnoită în mod automat pentru perioade
suplimentare de cinci ani (articolul XV).
4.           Concluzie
Comisia este de părere că Acordul de
cooperare între Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și Guvernul
Africii de Sud în domeniul utilizării în scopuri pașnice a energiei
nucleare, a cărui adoptare este propusă:
–
este în conformitate cu directivele de negociere
adoptate de Consiliu la 8 octombrie 2010;
–
confirmă angajamentul fără echivoc
al celor două părți în favoarea neproliferării și a
unui nivel ridicat de securitate nucleară, cu scopul de a garanta
utilizarea pașnică și sigură a energiei nucleare;
–
este în conformitate cu politica privind
securitatea aprovizionării cu energie a Comunității;
–      va consolida și mai mult relațiile foarte bune dintre UE
și Africa de Sud în ceea ce privește cooperarea în domeniul politicii
energetice.
Prin urmare, Comisia recomandă
Consiliului să aprobe, în temeiul articolului 101 al doilea paragraf din
Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice,
Acordul de cooperare dintre Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
și Guvernul Africii de Sud în domeniul utilizării în scopuri
pașnice a energiei nucleare, care figurează în anexă.
ANEXĂ
ACORD
ÎNTRE GUVERNUL AFRICII DE SUD ȘI COMUNITATEA EUROPEANĂ A ENERGIEI
ATOMICE (EURATOM) DE COOPERARE ÎN DOMENIUL UTILIZĂRII ÎN SCOPURI
PAȘNICE A ENERGIEI NUCLEARE
PREAMBUL
Guvernul
Republicii Africa de Sud, denumită în continuare „Africa de Sud”, și
Comunitatea Europeană a Energiei Atomice (Euratom), denumită în
continuare „Comunitatea”, denumite în continuare „părțile”,
AVÂND ÎN VEDERE
relațiile de prietenie și cooperare existente între cele două
părți;
CONSTATÂND cu
satisfacție rezultatele fructuoase ale cooperării economice, tehnice
și științifice dintre părți;
ȚINÂND SEAMA
de Acordul pentru comerț, dezvoltare și cooperare între Comunitatea
Europeană și statele sale membre, pe de o parte, și Republica
Africa de Sud, pe de altă parte, adoptat la 11 octombrie 1999;
ȚINÂND SEAMA
de Acordul de parteneriat dintre membrii grupului statelor din Africa, Caraibe
și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și
statele sale membre, pe de altă parte, adoptat la 23 iunie 2000;
DORIND să
promoveze cooperarea în domeniul utilizării în scopuri pașnice a
energiei nucleare;
REAFIRMÂND
angajamentul ferm al Guvernului Africii de Sud, al Comunității
și al guvernelor statelor sale membre privind neproliferarea
nucleară, inclusiv consolidarea și aplicarea eficientă a
garanțiilor nucleare și a regimurilor de control al exporturilor
aferente în temeiul cărora se desfășoară cooperarea dintre
Africa de Sud și Comunitate în domeniul utilizării în scopuri pașnice
a energiei nucleare;
REAFIRMÂND
sprijinul Guvernului Africii de Sud, al Comunității și al
guvernelor statelor sale membre față de obiectivele Agenției
Internaționale pentru Energie Atomică (denumită în continuare
„AIEA”) și față de sistemul său de garanții nucleare;
REAFIRMÂND
angajamentul ferm al Republicii Africa de Sud, al Comunității și
al statelor sale membre față de Convenția privind protecția
fizică a materialelor nucleare, adoptată la 3 martie 1980;
ÎNTRUCÂT
Republica Africa de Sud și toate statele membre ale Comunității
sunt părți la Tratatul de neproliferare a armelor nucleare, adoptat
la 1 iulie 1968, denumit în continuare „Tratatul de neproliferare”;
LUÂND NOTĂ
de faptul că garanțiile nucleare se aplică în toate statele
membre ale Comunității în conformitate cu Tratatul de instituire a
Comunității Europene a Energiei Atomice (denumit în continuare
„Tratatul Euratom”) și cu acordurile privind garanțiile încheiate
între Comunitate, statele membre și AIEA;
ȚINÂND SEAMA
de Tratatul privind stabilirea unei zone libere de arme nucleare în Africa (Tratatul
de la Pelindaba), adoptat la 11 aprilie 1996 și care a intrat în vigoare
la 15 iulie 2009;
LUÂND NOTĂ
de faptul că Republica Africa de Sud și guvernele tuturor statelor
membre ale Comunității participă la Grupul furnizorilor
nucleari;
LUÂND NOTĂ de
faptul că trebuie să se țină seama de angajamentele luate
de Republica Africa de Sud și de guvernele tuturor statelor membre ale
Comunității în cadrul Grupului furnizorilor nucleari;
RECUNOSCÂND
principiul liberei circulații a materialelor nucleare, a echipamentelor, a
materialelor nenucleare și a tehnologiei pe teritoriul
Comunității;
CONVENIND că acordul trebuie să
respecte obligațiile internaționale asumate de Uniunea Europeană
și de Republica Africa de Sud în cadrul Organizației Mondiale a
Comerțului;
REITERÂND
angajamentul Republicii Africa de Sud și al guvernelor statelor membre ale
Comunității față de acordurile bilaterale în domeniul
utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare,
CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
Articolul
I
Definiții
În sensul prezentului acord și în lipsa
unor dispoziții contrare:
1.
„autoritate competentă” înseamnă:
(a)
pentru Republica Africa de Sud, Departamentul
Energiei;
(b)
pentru Comunitate, Comisia Europeană
sau orice altă autoritate pe care partea în
cauză o poate notifica în scris, în orice moment, celeilalte
părți;
2.
„echipamente” înseamnă articolele enumerate în
secțiunile 1, 3, 4, 5, 6 și 7 din anexa B la documentul INFCIRC/254/Rev.9/Part
1 (Orientări privind transferurile nucleare) al AIEA, cu modificările
ulterioare;
3.
„informații” înseamnă date
științifice sau tehnice, rezultate sau metode de cercetare și
dezvoltare care derivă din proiecte de cercetare comună, precum
și orice alte informații pe care părțile și/sau
participanții implicați în proiectele de cercetare comună
consideră că este necesar să le furnizeze sau cu care
consideră că este necesar să facă schimb în temeiul
prezentului acord sau cercetarea desfășurată conform acestuia;
4.
„proprietate intelectuală” are înțelesul
dat la articolul 2 din Convenția pentru instituirea Organizației
Mondiale a Proprietății Intelectuale, adoptată la 14 iulie 1967,
astfel cum a fost modificată la 28 septembrie 1979, și poate include
și alte teme, după cum convin părțile;
5.
„proiecte de cercetare comună” înseamnă
cercetare sau dezvoltare tehnologică aplicată cu sau fără
sprijinul financiar al uneia sau al ambelor părți, care presupune
colaborarea participanților atât din Comunitate, cât și din Africa de
Sud și care este desemnată în scris drept cercetare comună de
către părți sau de către organizațiile și
agențiile lor științifice și tehnologice responsabile cu
punerea în aplicare a programelor de cercetare științifică. În
cazul în care finanțarea este asigurată doar de una dintre
părți, desemnarea se face de către partea respectivă
și de către participantul la proiectul respectiv;
6.
„materiale nucleare” înseamnă orice material
sursă sau orice material fisionabil special în sensul articolului XX din
statutul AIEA. Orice decizie a Consiliului Guvernatorilor AIEA, adoptată
în temeiul articolului XX din statutul AIEA, care modifică lista
materialelor considerate ca „materiale sursă” sau „materiale fisionabile
speciale” produce efecte în cadrul prezentului acord numai în cazul în care
părțile la prezentul acord se informează reciproc în scris
că acceptă decizia respectivă;
7.
„materiale nenucleare” înseamnă:
(a)
deuteriu și apă grea (oxid de deuteriu)
și orice alt compus al deuteriului în care raportul dintre deuteriu
și hidrogen depășește 1:5000, destinate utilizării
într-un reactor nuclear astfel cum este definit la punctul 1.1 din anexa B la
circulara informativă INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 a AIEA,
(b)
grafit de calitate nucleară: grafit destinat
utilizării într-un reactor nuclear, astfel cum este definit la punctul 1.1
din anexa B la circulara informativă INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 a AIEA, cu
un grad de puritate mai mare de 5 părți pe milion echivalent bor
și cu o densitate mai mare de 1,50 grame pe centimetru cub;
8.
„participant” înseamnă orice persoană
fizică, institut de cercetare, persoană juridică sau firmă
sau orice alt organism autorizat de oricare dintre părți să
participe la activitățile de cooperare și/sau la proiectele de
cercetare comună în temeiul prezentului acord, inclusiv părțile
înseși;
9.
„persoane” înseamnă orice persoană
fizică, orice întreprindere sau orice altă entitate care se supune
legislației și reglementărilor aplicabile în teritoriile aflate
sub jurisdicția părților, fără a include
părțile;
10.
„rezultate ale activității intelectuale”
(RAI) înseamnă informații și/sau elemente de proprietate
intelectuală;
11.
„părți” înseamnă Republica Africa de
Sud, pe de o parte, și Comunitatea, pe de altă parte;
„Comunitate” înseamnă atât:
(a)
persoana juridică instituită prin
Tratatul Euratom, cât și
(b)
teritoriile în care se aplică Tratatul
Euratom;
12.
„tehnologie” are înțelesul definit în anexa A
la circulara informativă INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 a AEIA.
Articolul
II
Obiectiv
1.
Obiectivul prezentului acord este să
încurajeze și să faciliteze, pe baza beneficiilor mutuale, a
egalității și a reciprocității, cooperarea în domeniul
utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare, cu scopul de a
consolida relațiile generale de cooperare dintre Comunitate și Africa
de Sud, în conformitate cu nevoile și prioritățile programelor
nucleare ale acestora.
2.
Acordul urmărește să promoveze
cooperarea științifică dintre Comunitate și Africa de Sud,
în special cu scopul de a înlesni participarea entităților de
cercetare sud-africane la proiecte de cercetare realizate în cadrul programelor
de cercetare comunitare în domeniu și de a asigura participarea reciprocă
a entităților de cercetare ale Comunității și ale
statelor sale membre la proiecte dezvoltate de Africa de Sud în domenii
similare de cercetare.
3.
Nicio dispoziție cuprinsă în prezentul
acord nu poate fi interpretată ca obligând părțile la vreo formă
de exclusivitate și fiecare parte este îndreptățită să
își desfășoare activitatea independent de celelalte, atunci când
cerințele pieței o impun.
Articolul
III
Domeniul
de aplicare și formele cooperării
1.
Materialele nucleare, echipamentele, materialele nenucleare
sau materialele nucleare obținute ca produs secundar sunt utilizate numai
în scopuri pașnice și nu sunt utilizate în cadrul niciunui dispozitiv
exploziv nuclear, nici în scopuri de cercetare sau de dezvoltare a unui astfel
de dispozitiv, nici în scop militar.
2.
Cooperarea prevăzută de prezentul acord
se referă la utilizarea în scopuri pașnice a energiei nucleare
și poate include, printre altele:
(a)
cercetarea și dezvoltarea în domeniul energiei
nucleare (inclusiv tehnologiile de fuziune);
(b)
utilizarea materialelor și a tehnologiilor
nucleare, cum ar fi aplicațiile din domeniul sănătății
sau al agriculturii;
(c)
transferurile de materiale nucleare și de
echipamente;
(d)
securitatea nucleară, gestionarea
deșeurilor radioactive și a combustibilului uzat, dezafectare,
protecția împotriva radiațiilor, inclusiv prevenirea situațiilor
de urgență și capacitatea de reacție la acestea;
(e)
garanțiile nucleare;
(f)
alte domenii care urmează să fie
convenite de către părți, în măsura în care acestea sunt
vizate de programele respective ale părților.
3.
Cooperarea menționată la alineatul (2)
din prezentul articol poate lua următoarele forme:
(a)
furnizarea de materiale nucleare și
nenucleare, de echipamente și de tehnologii conexe;
(b)
furnizarea de servicii privind ciclul
combustibilului nuclear;
(c)
înființarea unor grupuri de lucru, dacă
este necesar, menite să pună în aplicare studii și proiecte
specifice în domeniul cercetării științifice și al
dezvoltării tehnologice;
(d)
schimburi de experți, de informații
științifice și tehnologice, organizarea de seminarii
științifice și conferințe, de cursuri de formare a
personalului administrativ, științific și tehnic;
(e)
consultări privind aspectele tehnologice
și de cercetare și desfășurarea unor activități
de cercetare comună în temeiul programelor convenite;
(f)
activități de cooperare în privința
promovării securității nucleare și
(g)
alte forme de cooperare convenite în scris de
către părți.
4.
Cooperarea menționată la alineatul (2)
din prezentul articol poate avea loc, de asemenea, între persoane și
întreprinderi autorizate stabilite pe teritoriile respective ale
părților.
Articolul
IV
Elemente
care intră sub incidența acordului
1.
Prezentul acord se aplică materialelor
nucleare, materialelor nenucleare sau echipamentelor transferate între
părți sau între persoanele care țin de părți, în mod
direct sau prin intermediul unei țări terțe. Astfel de materiale
nucleare, materiale nenucleare și echipamente sunt supuse prezentului
acord după intrarea lor pe teritoriul aflat sub jurisdicția
părții destinatare, cu condiția ca partea expeditoare să fi
notificat în scris părții destinatare transferul prevăzut, în
conformitate cu procedurile definite în acordul administrativ, și ca
destinatarul propus, dacă este altul decât partea destinatară, să
fie o persoană autorizată pe teritoriul părții destinatare.
2.
Materialele nucleare, materialele nenucleare
și echipamentele, menționate la alineatul (1) din prezentul articol,
continuă să fie supuse dispozițiilor prezentului acord până
când se stabilește, în conformitate cu procedurile prevăzute de
înțelegerile administrative:
(a)
că articolele respective au fost retransferate
în afara teritoriului aflat sub jurisdicția părții destinatare,
în conformitate cu dispozițiile relevante ale prezentului acord; sau
(b)
că materialele nucleare nu mai pot fi utilizate
în scopul niciunei activități nucleare relevante din punctul de
vedere al garanțiilor menționate la articolul VI alineatul (1) sau
că acestea au devenit practic irecuperabile; sau
(c)
că echipamentele sau materialele nenucleare nu
mai pot fi utilizate în scopuri nucleare; sau
(d)
că părțile au convenit că nu
mai este necesar ca articolele respective să intre sub incidența
dispozițiilor prezentului acord.
3.
Transferul de tehnologie este supus
dispozițiilor prezentului acord în cazul statelor membre ale
Comunității care și-au exprimat dorința de a include acest
tip de transferuri în prezentul acord printr-o notificare scrisă
transmisă de statul membru în cauză Comisiei Europene. Înainte de
efectuarea unui transfer, se transmit notificări între statul membru sau
statele membre în cauză și Comisia Europeană, pe de o parte,
și Africa de Sud, pe de altă parte.
Articolul V
Comerțul cu materiale nucleare, materiale nenucleare sau
echipamente
1.
Transferurile de materiale nucleare, materiale
nenucleare sau echipamente care se desfășoară ca parte a
activităților de cooperare, se efectuează în conformitate cu
angajamentele internaționale relevante ale Comunității, ale
statelor sale membre și ale Republicii Africa de Sud în ceea ce
privește utilizarea în scopuri pașnice a energiei nucleare,
menționate la articolul VI.
2.
În măsura în care este posibil,
părțile își acordă asistență reciprocă
pentru achiziționarea de materiale nucleare, materiale nenucleare sau
echipamente de către oricare dintre părți sau de către
persoane din Comunitate sau aflate sub jurisdicția Republicii Africa de
Sud.
3.
Continuarea cooperării prevăzute de
prezentul acord este condiționată de aplicarea, într-un mod
satisfăcător pentru ambele părți, a sistemului de
garanții și control instituit de Comunitate în conformitate cu
Tratatul Euratom, precum și a sistemului de garanții și control
pentru materialele nucleare, materialele nenucleare sau echipamente instituit
de Republica Africa de Sud.
4.
Dispozițiile prezentului acord nu se
utilizează pentru a împiedica libera circulație a materialelor
nucleare, a materialelor nenucleare, a echipamentelor sau a tehnologiei pe
teritoriul Comunității.
5.
Transferurile de materiale nucleare care intră
sub incidența prezentului acord și furnizarea de servicii relevante
se efectuează în condiții comerciale echitabile și nu compromit
obligațiile internaționale ale părților asumate în cadrul
Organizației Mondiale a Comerțului. Punerea în aplicare a prezentului
alineat nu aduce atingere Tratatului Euratom și legislației secundare
aferente și nici legislației sau reglementărilor aplicabile în
Africa de Sud.
6.
Orice retransferuri de materiale nucleare,
materiale nenucleare, echipamente sau tehnologie care intră sub
incidența prezentului acord în afara jurisdicției părților
se efectuează numai ca parte a angajamentelor asumate de guvernele
statelor membre ale Comunității și de guvernul Republicii Africa
de Sud în cadrul grupului țărilor furnizoare de energie
nucleară, cunoscut sub numele de Grupul furnizorilor nucleari.
Orientările privind transferurile nucleare, astfel cum sunt prezentate în
circulara informativă INFCIRC/254/Rev. 9/Part 1 a AIEA, se aplică
îndeosebi retransferurilor de materiale nucleare, materiale nenucleare,
echipamente sau tehnologie care intră sub incidența prezentului
acord.
7.
Odată cu intrarea în vigoare a prezentului
acord, părțile fac schimb de liste de țări terțe
către care sunt autorizate retransferurile în conformitate cu alineatul (6)
din prezentul articol, fără a fi necesar să se obțină
o autorizație prealabilă din partea părții expeditoare.
Fiecare parte notifică celeilalte părți modificările aduse
listei sale de țări terțe.
8.
Consimțământul prealabil scris al
părții expeditoare este necesar pentru retransferurile efectuate în
conformitate cu alineatul (6) din prezentul articol către țările
care nu figurează pe lista de țări terțe a părții
expeditoare.
Articolul VI
Condiții
aplicabile materialelor nucleare care intră sub incidența acordului
1.
Materialele nucleare care intră sub
incidența prezentului acord se supun următoarelor condiții:
(a)
în Comunitate, garanțiilor Euratom
prevăzute de Tratatul Euratom și garanțiilor AIEA prevăzute
de următoarele acorduri privind garanțiile, după caz, cu
modificările și înlocuirile ulterioare, în măsura în care
acestea sunt acoperite de Tratatul de neproliferare:
i)        Acordul dintre statele membre ale
Comunității care nu dețin arme nucleare, Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice și Agenția Internațională
pentru Energia Atomică, care a intrat în vigoare la 21 februarie 1977
(publicat ca INFCIRC/193);
ii)       Acordul dintre Franța, Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice și Agenția Internațională
pentru Energia Atomică, care a intrat în vigoare la 12 septembrie 1981
(publicat ca INFCIRC/290);
iii)      Acordul dintre Regatul Unit,
Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și Agenția
Internațională pentru Energia Atomică, care a intrat în vigoare
la 14 august 1978 (publicat ca INFCIRC/263);
iv)      Protocoalele adiționale încheiate
la 22 septembrie 1998 care au intrat în vigoare la 30 aprilie 2004 pe baza
documentului INFCIRC/540 (Sistem consolidat de garanții, partea II);
(b)
în Africa de Sud, garanțiilor AIEA
prevăzute de Acordul dintre Guvernul Republicii Africa de Sud și AIEA
pentru aplicarea garanțiilor în legătură cu Tratatul de
neproliferare a armelor nucleare, semnat și intrat în vigoare la 16
septembrie 1991 și publicat în documentul INFCIRC/394, completat de
protocolul adițional semnat și intrat în vigoare la 13 septembrie 2002,
precum și Tratatului privind stabilirea unei zone libere de arme nucleare
în Africa, semnat la 11 aprilie 1996 și intrat în vigoare la 15 iulie 2009.
2.
În cazul în care aplicarea oricăruia dintre
acordurile încheiate cu AIEA menționate la alineatul (1) din prezentul
articol se suspendă sau se denunță, indiferent de motiv, în
Comunitate sau în Africa de Sud, partea în cauză încheie cu AIEA un acord
care asigură o eficacitate și un domeniu de aplicare echivalente cu
cele prevăzute de acordurile privind garanțiile menționate la
alineatul (1) litera (a) sau (b) din prezentul articol sau, în cazul în care
acest lucru nu este posibil,
(a)
Comunitatea aplică, în ceea ce o
privește, garanții bazate pe sistemul de garanții al Euratom,
care asigură o eficacitate și un domeniu de aplicare echivalente cu
cele prevăzute de acordurile privind garanțiile menționate la
alineatul (1) litera (a) din prezentul articol sau, în cazul în care nu este
posibil,
(b)
părțile încheie înțelegeri privind
aplicarea garanțiilor, care să asigure o eficacitate și un
domeniu de aplicare echivalente cu cele prevăzute de acordurile privind
garanțiile menționate la alineatul (1) litera (a) sau (b) din
prezentul articol.
3.
Măsurile de protecție fizică se
aplică întotdeauna la niveluri care respectă cel puțin
criteriile prevăzute în anexa C la circulara informativă
INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 a AIEA, cu revizuirile ulterioare; în plus
față de acest document, statele membre ale Comunității,
Comisia Europeană, după caz, și Africa de Sud se vor raporta,
pentru aplicarea acestor măsuri de protecție fizică, la
obligațiile care le revin în temeiul Convenției privind
protecția fizică a materialelor nucleare, adoptată la 3 martie 1980,
inclusiv modificările în vigoare pentru fiecare dintre părți,
precum și la recomandările de securitate nucleară pentru
protecția fizică a materialelor nucleare și a instalațiilor
nucleare (INFCIRC/225/Revision 5 - IAEA Nuclear Security Series No. 13).
Transporturile internaționale intră sub incidența
dispozițiilor Convenției internaționale privind protecția
fizică a materialelor nucleare, adoptată la 3 martie 1980, inclusiv
modificările în vigoare pentru fiecare dintre părți, precum
și reglementărilor AIEA privind securitatea transportului de
materiale radioactive (IAEA Safety Standards Series No. TS-R-1).
4.
Siguranța nucleară și gestionarea
deșeurilor intră sub incidența Convenției privind
securitatea nucleară (circulara informativă INFCIRC/449 a AEIA), a
Convenției comune asupra gospodăririi în siguranță a
combustibilului uzat și asupra gospodăririi în siguranță a
deșeurilor radioactive (circulara informativă INFCIRC/546 a AIEA), a
Convenției privind asistența în caz de accident nuclear sau de
urgență radiologică (circulara informativă INFCIRC/336 a
AIEA) și a Convenției privind notificarea rapidă a unui accident
nuclear (circulara informativă INFCIRC/335 a AEIA).
Articolul VII
Schimb
de informații și proprietatea intelectuală
Utilizarea și difuzarea de
informații și de drepturi de proprietate intelectuală, inclusiv
de drepturi de proprietate industrială, brevete și drepturi de autor,
precum și a tehnologiei transferate conform activităților de
cooperare desfășurate în temeiul prezentului acord se efectuează
în conformitate cu dispozițiile din anexa A.
Articolul
VIII
Punerea în aplicare a acordului
1.
Dispozițiile prezentului acord sunt puse în
aplicare cu bună-credință, astfel încât să se evite orice
obstacol, întârziere sau interferență nejustificată în ceea ce
privește activitățile nucleare desfășurate în Africa
de Sud și în Comunitate și să se asigure coerența cu
practicile prudente de gestionare necesare desfășurării în condiții
de rentabilitate și siguranță a activităților
nucleare.
2.
Dispozițiile prezentului acord nu se
utilizează pentru a beneficia de avantaje comerciale sau industriale, nici
pentru amestecul în interesele comerciale sau industriale, naționale sau
internaționale ale vreuneia dintre părți sau ale vreunei
persoane autorizate, nici pentru amestecul în politica nucleară a vreuneia
dintre părți sau a guvernelor statelor membre ale
Comunității, nici pentru a împiedica promovarea utilizării
pașnice și neexplozive ale energiei nucleare și nici pentru a
împiedica circulația articolelor care sunt supuse sau sunt notificate ca
urmând a fi supuse prezentului acord, fie pe teritoriile care se află sub
jurisdicția respectivă a părților, fie între Africa de Sud
și Comunitate.
3.
Materialele nucleare care intră sub
incidența prezentului acord se tratează pe baza principiilor
proporționalității, caracterului fungibil și
echivalenței materialelor nucleare.
4.
Orice modificare adusă documentelor publicate
de AIEA menționate la articolele I, V sau VI din prezentul acord produce
efecte în cadrul acestuia numai după ce părțile își
comunică reciproc în scris, pe cale diplomatică, acordul cu privire
la respectiva modificare.
Articolul
IX
Înțelegeri
administrative
1.
Autoritățile competente ale celor
două părți încheie înțelegeri administrative pentru a
asigura aplicarea eficace a dispozițiilor prezentului acord.
2.
Astfel de înțelegeri administrative pot,
printre altele, să includă dispoziții financiare, atribuirea
responsabilităților de gestionare și dispoziții detaliate
privind difuzarea informațiilor și drepturile de proprietate
intelectuală.
3.
Înțelegerile administrative încheiate conform
alineatului (1) din prezentul articol pot fi modificate conform
modalității convenite în scris de către autoritățile
competente.
Articolul
X
Legislație
aplicabilă
Cooperarea prevăzută de prezentul
acord se desfășoară în conformitate cu legislația și
cu reglementările în vigoare în Africa de Sud și în Uniunea
Europeană, precum și cu acordurile internaționale încheiate de
părți. În cazul Comunității, legislația
aplicabilă include Tratatul Euratom și legislația secundară
aferentă.
Articolul
XI
Nerespectare
1.
În cazul în care una dintre părți sau un
stat membru al Comunității încalcă una dintre dispozițiile
materiale ale prezentului acord, cealaltă parte poate, printr-un preaviz
scris, să suspende sau să înceteze în totalitate sau parțial
cooperarea prevăzută de prezentul acord.
2.
Înainte ca oricare dintre părți să
ia măsuri în acest scop, părțile se consultă pentru a lua o
decizie privind necesitatea unor măsuri corective și, în caz de
răspuns afirmativ, tipul măsurilor corective care trebuie luate
și termenul în care ele trebuie puse în aplicare. Astfel de măsuri se
iau numai în cazul în care nu s-au luat măsurile prevăzute în
perioada de timp stabilită de părți sau în cazul în care nu s-a
găsit nicio soluție după încheierea unei perioade de timp
stabilită de părți.
3.
Denunțarea prezentului acord nu aduce atingere
punerii în aplicare a înțelegerilor și/sau a contractelor încheiate
în timpul perioadei de valabilitate a acordului și care sunt în curs la
data denunțării acestuia, cu excepția cazului în care
părțile au convenit altfel.
Articolul
XII
Consultare
și soluționarea litigiilor
1.
La cererea oricăreia dintre părți,
reprezentanții părților se reunesc atunci când este necesar
pentru a se consulta cu privire la aspectele legate de interpretarea sau
punerea în aplicare a prezentului acord, pentru a monitoriza derularea acestuia
și pentru a analiza modalitățile de cooperare suplimentare
față de cele prevăzute de prezentul acord. Aceste
consultări pot lua și forma unui schimb de scrisori.
2.
Orice litigiu care rezultă din interpretarea,
executarea sau punerea în aplicare a prezentului acord, care nu se
soluționează prin negociere sau prin orice altă modalitate
convenită de părți, se înaintează, la cererea
oricăreia dintre părți, unui tribunal de arbitraj compus din
trei arbitri. Fiecare parte desemnează un arbitru, iar cei doi arbitri astfel
desemnați aleg un al treilea, care nu este cetățean al niciuneia
dintre părți și care va îndeplini rolul de președinte. În
cazul în care, în termen de treizeci de zile de la cererea de arbitraj, una
dintre părți nu a desemnat un arbitru, cealaltă parte în litigiu
poate solicita președintelui Curții Internaționale de
Justiție să numească un arbitru pentru partea care nu a desemnat
niciunul. În cazul în care, în termen de treizeci de zile de la desemnarea sau
numirea arbitrilor pentru ambele părți, nu a fost ales cel de-al
treilea arbitru, oricare dintre părți poate solicita
președintelui Curții Internaționale de Justiție să
numească al treilea arbitru. Majoritatea membrilor tribunalului de
arbitraj constituie cvorumul, iar toate deciziile se iau cu majoritatea
voturilor membrilor instanței de arbitraj. Procedura de arbitraj este
stabilită de tribunal. Deciziile tribunalului sunt obligatorii pentru
părți, acestea fiind obligate să le pună în aplicare.
Onorariile arbitrilor se calculează pe aceeași bază ca și
cele pentru judecătorii ad-hoc ai Curții Internaționale de
Justiție.
3.
Pentru soluționarea litigiilor, se
utilizează versiunea în limba engleză a prezentului acord.
Articolul
XIII
Dispoziții
complementare
1.
Prezentul acord nu aduce atingere dreptului
statelor membre de a încheia acorduri bilaterale cu Africa de Sud, cu
respectarea competențelor statelor membre, pe de o parte, și ale
Comunității, pe de altă parte, și în măsura în care
astfel de acorduri bilaterale sunt în deplină conformitate cu obiectivele
și condițiile prevăzute în prezentul acord. Acordurile
bilaterale încheiate de anumite state membre înainte de intrarea în vigoare a
acordului dintre Comunitate și Africa de Sud pot fi aplicate în
continuare.
2.
Trebui avute în vedere, după caz, o serie de
dispoziții de articulare între aceste acorduri bilaterale și
prezentul acord, în conformitate cu competențele respective ale
părților, și sub rezerva acordului părților
interesate.
Articolul XIV
Modificări și statutul anexei
1.
Părțile pot să se consulte, la
cererea oricăreia dintre părți, cu privire la modificările
eventuale ale prezentului acord, în special pentru a ține seama de
progresele internaționale înregistrate în domeniul garanțiilor
nucleare.
2.
Prezentul acord poate fi modificat în cazul în care
părțile convin în acest sens.
3.
Orice modificare intră în vigoare la data la
care părțile decid, prin schimb de note diplomatice, intrarea sa în
vigoare.
4.
Anexa la prezentul acord este parte integrantă
a acestuia și poate fi modificată în conformitate cu alineatele (1) –
(3) din prezentul articol.
Articolul
XV
Intrare
în vigoare și durată
1.
Prezentul acord intră în vigoare la data
ultimei notificări scrise prin care se confirmă îndeplinirea de
către părți a procedurilor interne necesare pentru intrarea în
vigoare a prezentului acord.
2.
Prezentul acord rămâne în vigoare pe o
perioadă inițială de zece ani. La încheierea acestei perioade,
prezentul acord se reînnoiește în mod automat pe perioade suplimentare de
cinci ani, cu excepția cazului în care, cu cel puțin șase luni
înainte de expirarea unei astfel de perioade suplimentare, una dintre
părți notifică celeilalte părți intenția de a
denunța prezentul acord.
3.
Fără a aduce atingere
suspendării, denunțării sau expirării prezentului acord sau
a oricărui tip de cooperare în cadrul acestuia, indiferent de motiv,
obligațiile prevăzute la articolele III, IV, V, VI, VII, VIII, IX
și X rămân în vigoare atât timp cât materialele nucleare, materialele
nenucleare sau echipamentele care intră sub incidența acestor
articole rămân pe teritoriul celeilalte părți sau sub
jurisdicția ori controlul acesteia, oriunde s-ar afla, sau până când
se stabilește de comun acord de către părți, în
conformitate cu dispozițiile articolului IV, că aceste materiale
nucleare nu mai pot fi utilizate sau că nu mai sunt practic recuperabile
pentru nicio activitate nucleară relevantă din punctul de vedere al
garanțiilor.
Adoptată la      în dublu exemplar în
limbile bulgară, cehă, daneză, neerlandeză, engleză,
estonă, finlandeză, franceză, germană, greacă,
maghiară, italiană, letonă, lituaniană, malteză,
poloneză, portugheză, română, slovacă, slovenă,
spaniolă și suedeză, fiecare text fiind autentic în egală
măsură.
DREPT PENTRU CARE, subsemnații, pe deplin
autorizați, au semnat prezentul acord.
Pentru Comunitatea Europeană a Energiei
Atomice        Pentru Republica Africa de Sud
ANEXA A
Principii directoare privind atribuite drepturilor de proprietate
intelectuală care decurg din activitățile comune de cercetare
desfășurate în temeiul Acordului de cooperare în domeniul
utilizării în scopuri pașnice a energiei nucleare
I. DEȚINEREA, ATRIBUIREA ȘI
EXERCITAREA DREPTURILOR
1. Prezenta anexă se aplică
activităților de cooperare desfășurate în temeiul
prezentului acord, cu excepția cazurilor în care părțile convin
altfel. Participanții elaborează în comun planuri de gestionare
tehnologică (PGT) cu privire la deținerea și utilizarea,
inclusiv publicarea, de informații și de elemente de proprietate
intelectuală, care urmează să fie elaborate în cursul
activităților de cooperare. Planurile de gestionare tehnologică
se aprobă de către părți înainte de încheierea
oricăror contracte de cooperare specifică în domeniul cercetării
și dezvoltării la care acestea se referă.
La elaborarea planurilor de gestionare
tehnologică se ține seama de obiectivele activităților de
cooperare, de contribuțiile relative ale participanților, de
particularitățile acordării de licențe în funcție de
teritoriu sau de domeniu specific de utilizare, de cerințele impuse de
legislația aplicabilă, precum și de alți factori
considerați adecvați de către participanți. Drepturile
și obligațiile privind cercetarea efectuată în temeiul
prezentului acord, pentru obținerea rezultatelor activității
intelectuale (RAI), de cercetătorii invitați sunt, de asemenea,
definite în aceste planuri de gestionare tehnologică.
2. Rezultatele activității
intelectuale obținute în cursul activităților de cooperare
și care nu sunt vizate de planurile de gestionare tehnologică se
alocă în conformitate cu principiile stabilite în PGT și numai cu
acordul părților. În caz de dezacord, aceste RAI sunt proprietatea
comună a tuturor participanților implicați în cercetarea
comună care a stat la originea obținerii rezultatelor
activității intelectuale. Fiecare participant căruia i se
aplică prezenta dispoziție are dreptul de a utiliza aceste RAI în
scopuri comerciale proprii, fără limitare geografică.
3. Fiecare parte se asigură că
cealaltă parte și participanții acesteia dețin drepturile
asupra RAI care le sunt atribuite în conformitate cu aceste principii.
4. Menținând condițiile de
concurență în domeniile vizate de prezentul acord, fiecare parte face
eforturi pentru a se asigura că drepturile dobândite în temeiul
prezentului acord și al înțelegerilor încheiate în temeiul acestuia
sunt exercitate astfel încât să încurajeze îndeosebi:
(i) diseminarea și utilizarea
informațiilor produse, divulgate în mod legal sau puse la dispoziție
prin alte metode legale, în temeiul prezentului acord;
(ii) adoptarea și punerea în aplicare a
standardelor tehnice internaționale.
II. LUCRĂRI PROTEJATE DE DREPTURI DE AUTOR
În temeiul prezentului acord, drepturile de
autor care aparțin părților sau participanților acestora
beneficiază de un tratament în conformitate cu Convenția de la Berna
pentru protecția operelor literare și artistice (Actul de la Paris, 1971).
III. LUCRĂRI LITERARE CU CARACTER
ȘTIINȚIFIC
Fără a aduce atingere
dispozițiilor secțiunii IV din prezenta anexă, cu excepția
cazului în care părțile au convenit altfel în cadrul planului de
gestionare tehnologică, publicarea rezultatelor cercetării se
realizează în comun de către părți sau de către
participanții la aceste activități de cooperare. Sub rezerva
regulii generale de mai sus, se aplică următoarele proceduri:
(a) în cazul publicării de către o
parte sau de către ceilalți participanți ai săi a unor
reviste, articole, rapoarte și cărți științifice
și tehnice, inclusiv înregistrări video și software, care
prezintă rezultatele obținute în urma activităților de
cooperare desfășurate în temeiul prezentului acord, cealaltă
parte sau ceilalți participanți ai săi au dreptul la o
licență mondială neexclusivă, irevocabilă și
gratuită pentru traducerea, reproducerea, adaptarea, transmiterea și
difuzarea publică a lucrărilor în cauză;
(b) părțile se asigură că
lucrările literare cu caracter științific care rezultă în urma
activităților de cooperare desfășurate în temeiul
prezentului acord și publicate de editori independenți sunt
diseminate pe scară cât mai largă posibil;
(c) toate exemplarele unei lucrări
protejate de drepturi de autor care urmează să fie difuzată public
și care este produsă în temeiul dispozițiilor prezentului acord
trebuie să indice numele sau pseudonimele autorului (autorilor)
lucrării, cu excepția cazului în care autorul (autorii) refuză
în mod expres să fie menționat (menționați). Exemplarele
trebuie să poarte, de asemenea, o mențiune vizibilă privind
sprijinul comun al părților și/sau al reprezentanților
și/sau al organizațiilor lor.
IV. INFORMAȚII CARE NU TREBUIE DIVULGATE
1. Informații cu caracter documentar care
nu trebuie divulgate
(a) Fiecare parte sau, după caz,
participanții acesteia identifică în cel mai scurt timp posibil
și, de preferință, în cadrul planului de gestionare
tehnologică, informațiile pe care nu dorește să le divulge
în legătură cu prezentul acord, ținând seama, printre altele, de
următoarele criterii:
- confidențialitatea informațiilor,
în sensul că informațiile, luate în ansamblu, în configurația
lor precisă sau ca sumă precisă a unor componente, nu le sunt
cunoscute experților în domeniu sau nu le sunt accesibile cu
ușurință, pe căi legale;
- valoarea comercială reală sau
potențială a informațiilor, în virtutea
confidențialității lor;
- protecția anterioară a
informațiilor, în sensul că persoana competentă din punct de
vedere legal a fost nevoită să ia măsuri justificate, în
circumstanțele date, pentru a le păstra confidențialitatea.
Părțile și participanții
acestora pot conveni ca, în anumite situații, cu excepția cazurilor
în care există indicații contrare, să nu se divulge
informațiile în ansamblu sau părți din informațiile
furnizate, schimbate sau produse în cursul activităților de cooperare
desfășurate în temeiul acordului.
(b) fiecare parte se asigură că
informațiile care nu trebuie divulgate în temeiul prezentului acord,
precum și caracterul privilegiat pe care îl au datorită acestui fapt,
pot fi recunoscute imediat ca atare de către cealaltă parte, de
exemplu prin folosirea unui marcaj sau a unei legende restrictive
corespunzătoare. Această dispoziție se aplică, de asemenea,
oricărei reproduceri totale sau parțiale a informațiilor
respective;
Parte care primește informații ce nu
trebuie divulgate în temeiul prezentului acord trebuie să respecte
caracterul privilegiat al acestora. Aceste limitări încetează automat
atunci când aceste informații sunt divulgate de către proprietar,
fără restricție, experților în domeniu;
(c) informațiile care nu trebuie
divulgate, comunicate în temeiul prezentului acord, pot fi difuzate de
către partea destinatară persoanelor care o alcătuiesc sau
persoanelor angajate de aceasta, precum și altor departamente sau
agenții în cauză autorizate în scopul precis al
activităților de cooperare în curs de desfășurare, cu
condiția ca difuzarea informațiilor care nu trebuie divulgate să
se efectueze în temeiul unui acord de confidențialitate specific și ca
informațiile să poată fi recunoscute imediat ca atare, în
conformitate cu dispozițiile de mai sus;
(d) cu consimțământul prealabil
scris al părții care furnizează informațiile ce nu trebuie
divulgate în temeiul prezentului acord, partea destinatară poate să
difuzeze aceste informații într-o măsură mai mare decât cea
permisă potrivit literei (c). Părțile cooperează în scopul
elaborării unor proceduri de solicitare și de obținere a
consimțământului prealabil scris necesar difuzării la o
scară mai largă, iar fiecare parte acordă o astfel de
autorizație în măsura permisă de politicile, de actele cu putere
de lege și de normele administrative interne.
2. Informații fără caracter
documentar care nu trebuie divulgate
Informațiile fără caracter
documentar care nu trebuie divulgate sau alte informații
confidențiale sau privilegiate, furnizate în cursul unor seminare și
al altor reuniuni organizate în temeiul prezentului acord, sau
informațiile care decurg din afectarea de personal, utilizarea instalațiilor
sau din proiecte comune sunt tratate de către părți sau de
către participanții lor în conformitate cu principiile prevăzute
în prezenta anexă pentru informațiile cu caracter documentar, cu
condiția, totuși, ca destinatarul acestor informații care nu
trebuie divulgate sau al altor informații confidențiale sau
privilegiate să fi fost informat cu privire la caracterul
confidențial al informațiilor comunicate în momentul comunicării
acestora.
3. Control
Fiecare parte face eforturi pentru a se
asigura că informațiile care nu trebuie divulgate primite în temeiul
prezentului acord se supun controlului în conformitate cu dispozițiile
prezentei anexe. În cazul în care una dintre părți constată
că se va afla sau se poate aștepta în mod rezonabil să se afle
în imposibilitatea de a se conforma dispozițiilor alineatelor (1) și
(2) privind nedifuzarea, aceasta informează imediat cealaltă parte.
Părțile se consultă apoi pentru a defini o strategie
corespunzătoare.
V. Caracteristici orientative ale unui plan de
gestionare tehnologică (PGT)
Planul de gestionare tehnologică este un
acord specific care urmează să fie încheiat între participanți
cu privire la punerea în aplicare a activităților de cooperare
și la drepturile și obligațiile respectivilor participanți.
În ceea ce privește rezultatele activității intelectuale, planul
de gestionare tehnologică trebuie să se refere, printre altele, la:
deținerea, protecția, drepturile de utilizare în scopul
cercetării și al dezvoltării, exploatarea și difuzarea,
inclusiv dispoziții privind publicarea comună, drepturile și
obligațiile cercetătorilor invitați, precum și procedurile
de soluționare a litigiilor. Planul de gestionare tehnologică poate
face referire, de asemenea, la informații preexistente și generate,
la acordarea de licențe și la rezultatele preconizate.
[1]               INFCIRC/540.


title: Recomandarea Comisiei din 21 octombrie 2011 privind inițiativa de programare în comun din domeniul cercetării Conectarea cunoștințelor în materie de climă pentru Europa

text:
               22.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 310/1

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 21 octombrie 2011
   privind inițiativa de programare în comun din domeniul cercetării „Conectarea cunoștințelor în materie de climă pentru Europa”
   2011/C 310/01
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 181,
   întrucât:

               (1)

               Schimbările climatice reprezintă una dintre marile provocări ale prezentului: Acordul de la Copenhaga (1) a recunoscut obiectivul de 2 °C și a subliniat nevoia unor reduceri consistente ale emisiilor de gaze cu efect de seră, solicitând întreprinderea de acțiuni menite să reducă la minim impactul schimbărilor climatice.

               (2)

               Al 5-lea Raport de evaluare al Grupului interguvernamental privind schimbările climatice (Intergovernmental Panel on Climate Change – IPCC), a cărui publicare este prevăzută pentru anul 2014, își propune să adune și să evalueze rezultate științifice noi, cu scopul de a oferi o bază solidă și științifică procesului decizional, cu accent pe previziunile climatice, aspectele regionale ale schimbărilor climatice și impactul aferent, evaluarea diverselor căi de atenuare a schimbărilor climatice și rolul fiecărui sector – de exemplu energie, transport, agricultură sau industrie.

               (3)

               Strategia Europa 2020 precizează în mod clar nevoia de atingere a țintelor de reducere a emisiilor stabilite deja la nivelul Uniunii Europene și subliniază nevoia de întărire a rezistenței economiilor noastre în fața riscurilor climatice, precum și a capacității noastre de a reacționa la dezastre și de a le preveni.

               (4)

               Cercetarea și inovarea ocupă o poziție centrală în cadrul obiectivelor de politică sus-menționate. În particular, sunt necesare previziuni climatice mai bune pentru a face față eventualității unor schimbări potențiale ale frecvenței și ale intensității evenimentelor extreme. Sunt, de asemenea, necesare cercetări pentru a evalua fezabilitatea, implicațiile și punerea în aplicare a țintelor globale în Europa și în lume, precum și pentru cuantificarea impacturilor regionale asociate acestor ținte. Ameliorarea cunoștințelor este esențială pentru identificarea opțiunilor de adaptare și atenuare și pentru evaluarea potențialelor beneficii, impacturi și costuri ale acestora, raportat la scenariul statu-quo.

               (5)

               Nu sunt încă bine înțelese vulnerabilitatea și rezistența societății și a ecosistemelor la riscurile climatice. În continuarea acestei idei, este nevoie de o mai bună înțelegere a proceselor fundamentale care guvernează sistemul climatic, cu complexitatea sa, pentru a putea identifica și atribui mai exact modificările climatice (fie unor cauze umane, fie unora naturale) și pentru a putea distinge între schimbări climatice și variații climatice.

               (6)

               Pentru a asigura reducerile consistente ale emisiilor de carbon solicitate până în 2050 este nevoie urgentă de tehnologii, concepte și mecanisme de atenuare, inclusiv de cercetări și inovații privitoare la sursele regenerabile de energie, captarea și stocarea dioxidului de carbon, eficiența utilizării energiei și a resurselor, combustibili alternativi, modificarea utilizării terenurilor, mobilitate durabilă, agricultură și silvicultură, precum și reducerea emisiilor de poluanți care afectează sănătatea umană sau mediul.

               (7)

               Este necesară constituirea unor servicii climatice care să asigure elaborarea, disponibilitatea și aplicarea previziunilor climatice pe baze științifice. În această privință, sunt necesare cercetări pentru ameliorarea și dezvoltarea sistemelor de efectuare a observațiilor pe termen lung, a analizelor de date, a modelelor și a sistemelor de previziuni la diverse scări temporale, precum și pentru a sprijini stabilirea unor parteneriate de succes între furnizori și utilizatori.

               (8)

               La reuniunea din 26 mai 2010 (2), Consiliul Competitivitate a recunoscut inițiativa „Conectarea cunoștințelor în materie de climă pentru Europa” ca fiind unul din domeniile în care programarea în comun ar oferi o valoare adăugată substanțială pentru a reduce fragmentarea eforturilor statelor membre în domeniul cercetării. În consecință, Consiliul a adoptat concluzii în care se recunoaște necesitatea de a lansa o inițiativă de programare în comun în acest domeniu, Comisia fiind invitată să contribuie la pregătirea acesteia. Consiliul a reafirmat, de asemenea, ideea că programarea în comun este un proces condus de statele membre, Comisia având rolul de a facilita acest proces. Analiza activităților naționale de cercetare prezentate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei confirmă existența unei nevoi de ameliorare a coordonării pentru creșterea eficacității și a impactului cercetării, precum și pentru a exploata sinergiile cu activitățile desfășurate la nivelul UE prin elaborarea unei agende comune strategice de cercetare.

               (9)

               Cercetările din domeniul schimbărilor climatice și al climei în general reprezintă un element-cheie al Programului-cadru pentru cercetare al Uniunii Europene, care are un rol strategic de maximă importanță pentru sprijinirea procesului de elaborare a politicilor ținând cont de dimensiunea globală a schimbărilor climatice. Activitățile din cadrul acestei inițiative de programare în comun trebuie să fie coordonate îndeaproape cu cel de Al 7-lea program cadru al Uniunii Europene și cu viitoarele programe ale Uniunii Europene din acest domeniu, în particular cu programul-cadru pentru cercetare și inovare Horizon 2020.

               (10)

               Programarea în comun a cercetărilor în materie de conectare a cunoștințelor privind schimbările climatice ar contribui la coordonarea cercetărilor în domeniu și la punerea la punct a unui spațiu european de cercetare privind schimbările climatice complet funcțional, consolidând poziția de lider a Europei și competitivitatea activității de cercetare europene în acest domeniu.

               (11)

               Pentru a îndeplini obiectivele stabilite în prezenta recomandare, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia în privința studierii unor posibile inițiative ale acesteia destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea în continuare a agendei strategice de cercetare.

               (12)

               Statele membre trebuie să raporteze regulat Comisiei cu privire la progresele înregistrate în cadrul acestei inițiative de programare în comun, astfel încât Comisia să poată prezenta rapoarte Parlamentului European și Consiliului privind progresele înregistrate de toate inițiativele de programare în comun,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre sunt încurajate să elaboreze o viziune comună privind modul în care cooperarea și coordonarea în domeniul cercetării la nivelul Uniunii poate contribui la rezolvarea problemei reprezentată de atenuarea schimbărilor climatice și de adaptarea la acestea, punând în legătură știința, politica, economia și societatea. Ar trebui vizată implicarea deplină a statelor membre, în special a celor în care se așteaptă ca efectele schimbărilor climatice să fie pronunțate.

               2.

               Statele membre sunt încurajate să pună la punct o agendă strategică comună de cercetare operațională, care să stabilească necesități și obiective de cercetare pe termen mediu și lung în domeniul schimbărilor climatice. Aceasta ar trebui să includă un plan de punere în aplicare care să stabilească prioritățile și termenele și să precizeze acțiunile, instrumentele și resursele necesare pentru punerea sa în practică.

               3.

               Statele membre sunt încurajate să includă următoarele acțiuni în cadrul agendei strategice de cercetare operaționale și al planului de implementare:

                           (a)

                           consolidarea schimburilor de informații privind programele regionale și naționale relevante, activitățile de cercetare și programele de cercetare coordonate de Uniunea Europeană, printre altele în vederea actualizării periodice a hărții cercetării europene din domeniu;

                           (b)

                           efectuarea unui schimb de informații, resurse, bune practici, metodologii și orientări;

                           (c)

                           identificarea domeniilor sau a activităților de cercetare care ar putea beneficia de pe urma coordonării, a apelurilor comune de propuneri sau a utilizării în comun a resurselor;

                           (d)

                           definirea modalităților de desfășurare în comun a cercetării în domeniile menționate la litera (c);

                           (e)

                           asigurarea coordonării și a dezvoltării conlucrării cu sistemele existente de cercetare și inovare din Uniunea Europeană, de exemplu programul-cadru, inclusiv acțiunile pre-operaționale din cadrul GMES (Global Monitoring for Environment and Security – Monitorizare globală pentru mediu și securitate), cercetările din domeniul climei și din domeniile conexe efectuate de Centrul Comun de Cercetare (JRC) și de Institutul European de Inovare și Tehnologie (EIT)/Comunitatea de cunoaștere și inovare (CCI) în domeniul climei; activități de cercetare promovate prin politica de coeziune; alte inițiative de programare în comun conexe, precum centrul pentru schimbul de informații privind adaptarea al Uniunii Europene, gestionat de Comisie și de Agenția Europeană de Mediu. Ar trebui dezvoltate legături strânse în acele domenii relevante ale schimbărilor climatice care nu fac în mod special obiectul actualei inițiative de programare în comun, și anume dezvoltarea opțiunilor de atenuare și adaptare, precum și riscurile și oportunitățile de acțiune în materie de schimbări climatice.

                           (f)

                           acolo unde este oportun, punerea în comun a infrastructurilor de cercetare existente sau crearea unora noi, cum ar fi bazele de date coordonate, sau elaborarea de modele pentru studierea proceselor implicate în schimbările climatice și a impactului acestora;

                           (g)

                           încurajarea unei mai bune colaborări între sectorul public și cel privat, precum și a inovării deschise între diferitele activități de cercetare și sectoarele comerciale legate de schimbările climatice și afectate de acestea,

                           (h)

                           exportul și diseminarea cunoștințelor, a inovației și a abordărilor metodologice interdisciplinare, în special în ceea ce privește rezultatele relevante pentru politică;

                           (i)

                           furnizarea de informații științifice adecvate factorilor de decizie de la nivel național și de la nivelul Uniunii Europene;

                           (j)

                           stabilirea unor schimburi adecvate de informații cu programele internaționale relevante;

                           (k)

                           crearea de rețele între centrele destinate cercetării în domeniul schimbărilor climatice, inclusiv centre situate în afara Spațiului european de cercetare;

                           (l)

                           întărirea capacităților în materie de analiză prospectivă comună.

               4.

               Statele membre sunt încurajate să mențină și să dezvolte în continuare o structură administrativă comună în domeniul schimbărilor climatice, autorizată să stabilească reguli, condiții și proceduri comune de cooperare și coordonare și să monitorizeze implementarea agendei strategice de cercetare.

               5.

               Statele membre sunt încurajate să aplice în comun agenda strategică de cercetare, inclusiv prin intermediul programelor naționale de cercetare sau al altor activități naționale de cercetare, în conformitate cu orientările privind condițiile-cadru pentru programarea în comun elaborate de grupul la nivel înalt pentru programarea în comun din cadrul Consiliului (3).

               6.

               Statele membre sunt încurajate să coopereze cu Comisia în vederea studierii unor posibile inițiative ale Comisiei destinate să asiste statele membre la elaborarea și implementarea agendei strategice de cercetare și în vederea coordonării programelor comune cu alte inițiative ale Uniunii în acest domeniu.

               7.

               Statele membre sunt încurajate să păstreze o legătură strânsă cu forumul strategic pentru cooperare științifică și tehnologică internațională (Strategic Forum for International Science and Technology Cooperation – SFIC) la elaborarea și implementarea unei posibile dimensiuni internaționale a agendei strategice de cercetare și să asigure coerența cu inițiativele SFIC împreună și în raport cu țări terțe.

               8.

               Statele membre sunt încurajate să informeze periodic Comisia, prin rapoarte intermediare anuale, asupra progresului înregistrat în privința acestei inițiative de programare în comun.

      Adoptată la Bruxelles, 21 octombrie 2011.

            Pentru Comisie

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Membru al Comisiei

      (1)  CCONUSC (2009) Raportul conferinței părților la a 15-a sesiune a acesteia, desfășurată la Copenhaga în perioada 7-19 decembrie 2009.

      (2)  10246/10.

      (3)  http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/voluntary_guidelines.pdf.


				|

		52014PC0433

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de abrogare a Deciziei 2010/287/UE privind existența unui deficit excesiv în Țările de Jos /* COM/2014/0433 final */

			   	Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de abrogare a Deciziei 2010/287/UE privind
existența unui deficit excesiv în Țările de Jos
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (12),
având în vedere recomandarea Comisiei,
întrucât:
(1)       Prin Decizia 2010/287/UE a
Consiliului din 2 decembrie 2009[1],
în urma unei recomandări a Comisiei, s-a decis că în Țările
de Jos există un deficit excesiv. Consiliul a constatat că deficitul
public planificat pentru 2009 era de 4,8 % din PIB, situându-se astfel
peste valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută
de tratat, în timp ce datoria publică brută era prevăzută
să atingă 59,7 % din PIB în 2009, rămânând astfel sub
valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută de
tratat[2].

(2)       La 2 decembrie 2009, în
conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din TFUE și cu articolul
3 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din
7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării
procedurii de deficit excesiv[3],
Consiliul, pe baza unei recomandări a Comisiei, a adresat o recomandare
Țărilor de Jos în vederea soluționării situației de
deficit excesiv până cel târziu în 2013. Recomandarea a fost
făcută publică.
(3)       La 21 iunie 2013, Consiliul a
considerat că Țările de Jos au întreprins măsuri eficiente
ca răspuns la recomandarea Consiliului formulată în temeiul
articolului 126 alineatul (7) din tratat și că, după adoptarea
recomandării inițiale, s-au produs evenimente economice negative
neprevăzute, cu consecințe defavorabile majore pentru finanțele
publice. Prin urmare, Consiliul (în urma unei recomandări din partea
Comisiei) a considerat că au fost îndeplinite condițiile
prevăzute la articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (CE)
nr. 1467/97 pentru a emite o nouă recomandare adresată
Țărilor de Jos, în temeiul articolului 126 alineatul (7)
din tratat, cu scopul de a pune capăt situației de deficit excesiv
până cel târziu în 2014. Recomandarea a fost făcută
publică.
(4)       În conformitate cu articolul
4 din Protocolul privind procedura aplicabilă deficitelor excesive anexat
tratatelor, Comisia furnizează datele necesare pentru punerea în aplicare
a procedurii. În cadrul aplicării acestui protocol, statele membre trebuie
să transmită date privind deficitele și datoriile publice
și alte variabile conexe de două ori pe an, și anume înainte de
1 aprilie și, respectiv, 1 octombrie, în conformitate cu articolul
3 din Regulamentul (CE) nr. 479/2009 al Consiliului din 25 mai
2009 privind aplicarea Protocolului privind procedura aplicabilă
deficitelor excesive anexat la Tratatul de instituire a Comunității
Europene[4].

(5)       Atunci când analizează
dacă ar trebui abrogată o decizie privind existența unui deficit
excesiv, Consiliul ar trebui să ia o decizie pe baza datelor notificate.
În plus, o decizie privind existența unui deficit excesiv ar trebui
să fie abrogată numai în cazul în care previziunile Comisiei
indică faptul că deficitul nu va depăși pragul de 3 %
din PIB în perioada analizată în previziuni[5].
(6)       Pe baza datelor furnizate de
Comisie (Eurostat) în conformitate cu articolul 14 din Regulamentul (CE)
nr. 479/2009, ca urmare a notificării primite din partea
Țărilor de Jos înainte de 1 aprilie 2014, pe
baza Programului de stabilitate 2014 și pe baza previziunilor din
primăvara 2014 ale serviciilor Comisiei, se desprind următoarele
concluzii:
–
După ce a atins un nivel record de 5,6 %
din PIB în 2009, deficitul public al Țărilor de Jos a fost redus în
mod constant și a atins 2,5 % din PIB în 2013[6]. Această
ameliorare a fost determinată de măsuri de consolidare, atât în
domeniul cheltuielilor, cât și al veniturilor, în special prin
creșterea impozitării (indirecte) și prin reduceri ale
cheltuielilor publice.
–
Programul de stabilitate al Țărilor de
Jos pentru 2014 estimează că deficitul public va crește la
2,9 % din PIB în 2014 și va scădea la 2,1 % din PIB în
2015, în timp ce previziunile din primăvara 2014 ale serviciilor Comisiei
estimează că deficitul public va atinge 2,8 % din PIB în 2014
și 1,8 % din PIB în 2015. Astfel, deficitul ar trebui să
rămână sub valoarea de referință de 3 % din PIB
prevăzută de tratat pe perioada analizată în previziuni.
–
După o ameliorare de aproximativ 1,4 %
din PIB în 2013, soldul structural, și anume soldul ajustat în
funcție de ciclul economic și fără măsuri cu caracter
excepțional și alte măsuri temporare, este prevăzut să
se stabilizeze în 2014 și să se amelioreze cu 0,5 puncte procentuale
în 2015, în condițiile menținerii politicilor actuale. În acest
context, se pare că, în prezent, se înregistrează un decalaj emergent
de 0,5 % din PIB față de ajustarea necesară a soldului
structural pentru atingerea obiectivului pe termen mediu în 2014, ceea ce
sugerează necesitatea de a consolida măsurile bugetare în vederea
asigurării conformității depline cu componenta preventivă a
pactului, având în vedere riscul emergent al unei devieri importante de la
traiectoria de ajustare impusă.
–
Ponderea datoriei în PIB a
crescut cu aproximativ 10 puncte procentuale între 2010 și 2013, la
73,5 %. În previziunile din primăvara 2014 ale
serviciilor Comisiei, se estimează că datoria publică brută
va crește în continuare până la 73,8 % din PIB în 2014 și
va scădea la 73,4 % din PIB în 2015.
(7)       Consiliul reamintește
faptul că, începând din 2014, care este anul următor corectării
deficitului excesiv, Țările de Jos fac obiectul componentei
preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și ar trebui
să înregistreze progrese în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu
într-un ritm adecvat, inclusiv respectând criteriul de referință
privind cheltuielile și realizând progrese suficiente în vederea respectării
criteriului datoriei, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1a) din
Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv.
(8)       În conformitate cu articolul
126 alineatul (12) din tratat, o decizie a Consiliului privind existența
unui deficit excesiv trebuie abrogată atunci când deficitul excesiv din
statul membru în cauză a fost, în opinia Consiliului, corectat.
(9)       Din punctul de vedere al
Consiliului, deficitul excesiv din Țările de Jos a fost corectat
și, în consecință, Decizia 2010/287/UE ar trebui să fie
abrogată,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Dintr-o evaluare globală rezultă
că situația deficitului excesiv din Țările de Jos a fost
corectată.
Articolul 2
Decizia 2010/287/UE se abrogă.
Articolul 3
Prezenta
decizie se adresează Regatului Țărilor de Jos.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 125, 21.5.2010, p. 42.
[2]               Deficitul public și datoria publică pentru
2009 au fost ulterior revizuite, atingând 5,6 % din PIB și,
respectiv, 60,8 % din PIB.
[3]               JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
[4]               JO L 145, 10.6.2009, p. 1.
[5]               În conformitate cu documentul intitulat
„Specificații privind punerea în aplicare a Pactului de stabilitate
și creștere și orientări referitoare la forma și
conținutul programelor de stabilitate și de convergență”,
din 3 septembrie 2012.http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf
[6]               Deficitul public din 2013 a fost influențat
semnificativ de naționalizarea SNS Reaal care, potrivit celei mai recente
evaluări efectuate de către Institutul Național de
Statistică din Țările de Jos (CBS), se presupune că nu a
avut niciun impact asupra deficitului, însă decizia finală privind
clasificarea de către Eurostat este încă în curs de adoptare. Pe baza
informațiilor disponibile în prezent, impactul poate fi o creștere a
deficitului de maxim 0,3 % din PIB.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Poloniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/97

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Poloniei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru 2014
   2014/C 247/19
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se axează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pentru 2013 al Poloniei (3) și a emis avizul său cu privire la Programul actualizat de convergență al Poloniei pentru perioada 2012‐2016.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. Tot la 13 noiembrie 2013, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Polonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 24 aprilie 2014, Polonia și-a prezentat atât Programul național de reformă pentru 2014, cât și Programul de convergență pentru 2014. Pentru a ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență pentru 2014 este reducerea deficitului sub valoarea de referință din tratat, de 3 % din PIB, până în 2015 și atingerea obiectivului pe termen mediu până în 2018. Acest obiectiv pe termen mediu (1 % din PIB din punct de vedere structural) este mai strict decât cerințele din Pactul de stabilitate și de creștere. Obiectivele pentru deficitul global prezentate în Programul de convergență pentru 2014 corespund corectării la timp a deficitului excesiv. Mai mult, deși în 2014 ajustarea structurală (recalculată) este în concordanță cu recomandarea Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive, în 2015 aceasta se situează sub nivelul îmbunătățit necesar. În anii ulteriori corectării planificate a deficitului excesiv, progresul anual (recalculat) planificat în direcția obiectivului pe termen mediu este mai scăzut decât cerința din Pactul de stabilitate și de creștere. Prin urmare, obiectivele programului sunt parțial conforme cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Se preconizează că datoria publică va rămâne sub 60 % din PIB pe perioada programului. Autoritățile poloneze preconizează că aceasta va scădea vertiginos de la 57,1 % din PIB în 2013 la 49,5 % în 2014, în principal datorită transferului masiv excepțional de active ale fondului de pensii, și va rămâne la acest nivel în 2015. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de convergență este plauzibil pentru 2014 și optimist pentru 2015, cu o rată mai ridicată de creștere reală a PIB-ului, de 3,8 %, față de rata de 3,4 % din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014. Pe baza evaluării Programului de convergență și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că, deși se preconizează că Polonia va respecta plafonul deficitului global recomandat de Consiliu pentru 2014, există riscuri care afectează corectarea durabilă a deficitului excesiv în 2015 și, prin urmare, calea de ajustare corespunzătoare în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu.

               (9)

               Pentru a asigura succesul strategiei de consolidare bugetară, este important ca această consolidare să fie susținută de reforme structurale cuprinzătoare. O pondere scăzută a cheltuielilor favorabile creșterii economice (educație, cercetare și inovare) afectează perspectivele de creștere economică pe termen lung. Din cauza îmbătrânirii populației, se preconizează că cheltuielile din sectorul sănătății vor crește considerabil pe termen mediu și lung. Presiunea asupra finanțelor publice ar putea fi redusă, iar accesul la serviciile medicale ar putea fi îmbunătățit prin consolidarea asistenței medicale primare și a sistemelor de orientare a pacienților către centrele specializate, precum și prin valorificarea potențialului de sporire a eficienței din punctul de vedere al costurilor a serviciilor medicale spitalicești. Gradul scăzut de respectare a obligațiilor fiscale rămâne o problemă, mai ales în ceea ce privește eficiența administrației fiscale și nivelul sarcinii administrative impuse contribuabililor. În același timp, Polonia a publicat recent un plan de acțiune pentru îmbunătățirea respectării normelor fiscale și a eficienței administrației fiscale în perioada 2014‐2017. Polonia are un sistem de cote reduse de TVA, care contribuie la cel mai mare decalaj din Uniune dintre veniturile fiscale teoretice și cele reale în ceea ce privește colectarea TVA-ului. Acest decalaj duce la pierderi de venituri și la costuri sporite de respectare a obligațiilor fiscale. Nivelul de impozitare a energiei este relativ scăzut. Recent s-au luat măsuri de îmbunătățire a cadrului bugetar din Polonia. Cu toate acestea, cadrul ar profita de pe urma introducerii unui consiliu bugetar independent cu drepturi depline, care să fie responsabil de verificarea ex ante a respectării regulilor de politică bugetară, de evaluarea previziunilor macroeconomice și bugetare și de analizarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, precum și de evaluarea ex post a respectării regulilor de politică bugetară.

               (10)

               Șomajul în rândul tinerilor a crescut progresiv în ultimul an, situație cauzată parțial de necorelarea rezultatelor educaționale cu nevoile pieței forței de muncă, precum și de proporția din ce în ce mai mare de tineri care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. În pofida eforturilor constante de reformare a învățământului profesional și tehnic, este necesar să se faciliteze și mai mult accesul la ucenicii de calitate și la învățarea la locul de muncă, să se consolideze cooperarea dintre unitățile de învățământ și angajatori și să se sprijine proactiv tinerii neînregistrați, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Adaptarea competențelor la cerințele pieței forței de muncă este deosebit de importantă și în contextul învățării pe tot parcursul vieții, participarea în acest sens fiind în continuare foarte scăzută, mai ales în cazul lucrătorilor vârstnici, ale căror competențe sunt adesea depășite. Segmentarea pieței forței de muncă persistă, în condițiile unei utilizări extinse a contractelor de muncă pe durată determinată și a contractelor de drept civil. Ponderea angajării pe durată determinată este deosebit de ridicată în rândul tinerilor. Deși contractele cu durată determinată sunt adesea percepute ca fiind un instrument care le permite șomerilor să intre pe piața forței de muncă pentru ca, ulterior, să treacă la un contract cu durată nedeterminată, se pare că, în cazul majorității lucrătorilor din Polonia, nu se întâmplă acest lucru, având în vedere că rata de trecere de la un contract cu durată determinată la un contract cu durată nedeterminată este scăzută, fapt care tinde să influențeze negativ productivitatea și calitatea capitalului uman.

               (11)

               Participarea femeilor la piața forței de muncă rămâne scăzută. Polonia a luat mai multe măsuri pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a femeilor, printre care sporirea disponibilității serviciilor de îngrijire a copiilor preșcolari (creșe) și majorarea fondurilor publice pentru grădinițe, cu scopul de a încuraja părinții să își înscrie copiii în sistemul de învățământ preșcolar. Cu toate acestea, disponibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor preșcolari rămâne scăzută, mai ales în zonele rurale, și există în continuare disparități în ceea ce privește accesul la sistemul de învățământ preșcolar. Participarea lucrătorilor vârstnici la piața forței de muncă rămâne scăzută în Polonia. Posibilitățile de pensionare anticipată au fost reduse semnificativ, dar sunt necesare eforturi suplimentare pentru a spori capacitatea de inserție profesională a lucrătorilor vârstnici și durata efectivă a vieții active. Reformarea sistemelor speciale de pensii pentru mineri și fermieri rămâne o problemă. Sistemul pentru fermieri (KRUS) creează stimulente pentru ca micii fermieri să rămână în sectorul agricol, situație care duce la un șomaj ascuns în zonele rurale și stimulează economia informală. Minerii beneficiază în continuare de privilegii în ceea ce privește drepturile la pensie și vechimea în muncă necesară. Ambele sisteme de pensii împiedică mobilitatea sectorială și teritorială.

               (12)

               Polonia este unul dintre statele membre cu nivelul cel mai scăzut de cheltuieli pentru cercetare și dezvoltare și înregistrează unele dintre cele mai slabe rezultate în materie de indicatori ai inovării generale. Deosebit de scăzute sunt cheltuielile pentru cercetare și dezvoltare din sectorul privat. Cheltuielile scăzute pentru cercetare și dezvoltare sunt asociate unei activități slabe de cercetare și inovare a întreprinderilor și unui mediu de afaceri insuficient de favorabil inovării. În Polonia, sistemul de sprijinire a inovării evită riscurile, se bazează în cea mai mare parte pe granturi și sprijină absorbția și transferul tehnologiilor, fără să aibă un impact major asupra inovării cu adevărat noi. Stimulentele fiscale existente pentru cercetare și dezvoltare nu reușesc să favorizeze activitățile interne de cercetare și dezvoltare în sectorul privat și sunt utilizate doar de întreprinderi mari. Întreprinderile poloneze se bazează în mare măsură pe absorbția tehnologiilor, fapt care a reușit să asigure câștiguri de productivitate și creștere economică. Cu toate acestea, Polonia are nevoie în prezent de o tranziție către un model bazat în mai mare măsură pe inovarea autohtonă. Sporirea capacității de inovare a întreprinderilor poloneze, îmbunătățirea legăturilor dintre mediul științific și industrie și dezvoltarea de instrumente specifice adaptate întregului ciclu de inovare constituie în continuare o provocare.

               (13)

               Există beneficii potențiale foarte ridicate care pot fi obținute prin îmbunătățiri ale eficienței energetice în toate sectoarele economice din Polonia, beneficii care ar putea sprijini creșterea economică, îmbunătăți competitivitatea și contribui la reducerea dependenței energetice a Poloniei. Capacitatea internă de producție de energie se deteriorează, iar rețeaua de energie electrică este în continuare congestionată, dar proiectele de sporire a capacității de interconectare cu statele membre învecinate înregistrează progrese. Problema principală de pe piața gazelor naturale rămâne lipsa de diversificare și de concurență.

               (14)

               Infrastructura de transporturi și infrastructura de bandă largă fixă ale Poloniei sunt subdezvoltate, ceea ce constituie în continuare un obstacol major în calea creșterii. Mai precis, sunt necesare investiții semnificative în rețeaua feroviară degradată pentru a spori competitivitatea sectorului feroviar și a asigura un echilibru mai bun între transportul rutier și cel feroviar. Numai o treime din cei aproximativ 20 000 de km de linii de cale ferată exploatate sunt într-o stare tehnică bună. Există în continuare probleme în ceea ce privește implementarea la timp a proiectelor feroviare. Eficiența utilizării resurselor poate fi sporită prin îmbunătățirea gestionării deșeurilor.

               (15)

               În Polonia, executarea contractelor durează foarte mult timp, iar procedura de obținere a autorizațiilor de construire este lungă și complicată. Costurile aferente respectării obligațiilor fiscale sunt ridicate, constituind o problemă majoră pentru întreprinderi. Polonia a făcut progrese substanțiale în punerea în aplicare a unei reforme ambițioase care vizează facilitarea accesului la profesiile reglementate.

               (16)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Poloniei. A evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Polonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin asigurarea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-6 de mai jos.

               (17)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014‐2015, Polonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să consolideze strategia bugetară pentru a asigura corectarea durabilă a deficitului excesiv până în 2015 prin realizarea efortului de ajustare structurală specificat în recomandarea Consiliului formulată în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. După corectarea deficitului excesiv și până la atingerea obiectivului pe termen mediu, să urmărească, drept criteriu de referință, o ajustare structurală anuală de 0,5 % din PIB. O corectare durabilă a dezechilibrelor bugetare necesită implementarea credibilă a unor reforme structurale ambițioase pentru a mări capacitatea de ajustare și a stimula creșterea economică și ocuparea forței de muncă. În acest sens, să minimizeze reducerile investițiilor favorabile creșterii economice, să îmbunătățească orientarea politicilor sociale, rentabilitatea cheltuielilor și eficiența globală a sectorului sănătății, să extindă baza de impozitare, de exemplu prin rezolvarea problemei reprezentate de existența unui sistem extins de cote reduse de TVA, și să mărească gradul de respectare a obligațiilor fiscale, în special prin sporirea eficienței administrației fiscale. Să instituie un consiliu bugetar independent.

               2.

               Să intensifice eforturile de reducere a șomajului în rândul tinerilor, mai ales prin îmbunătățirea în continuare a relevanței studiilor pentru nevoile pieței forței de muncă, prin sporirea disponibilității uceniciilor și a posibilităților de învățare la locul de muncă, precum și prin consolidarea sprijinirii active a tinerilor neînregistrați și a cooperării dintre unitățile de învățământ și angajatori, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Să sporească participarea adulților la învățarea pe tot parcursul vieții în vederea adaptării ofertei de competențe la cerere. Să combată segmentarea pieței forței de muncă prin intensificarea eforturilor de asigurare a unei tranziții mai bune de la angajarea pe durată determinată la cea pe durată nedeterminată și prin reducerea utilizării excesive a contractelor de drept civil.

               3.

               Să continue eforturile de sporire a participării femeilor la piața forței de muncă, mai ales prin luarea mai multor măsuri pentru a spori disponibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor de calitate și accesibile ca preț și a structurilor de învățământ preșcolar și prin asigurarea unei finanțări stabile. Să includă fermierii în sistemul general de pensii, începând cu accelerarea creării sistemului de evaluare și de înregistrare a veniturilor fermierilor. Să elimine treptat sistemul special de pensii pentru mineri în vederea integrării acestora în sistemul general. Să susțină reforma generală a pensiilor, intensificând eforturile de promovare a capacității de inserție profesională a lucrătorilor vârstnici pentru a majora vârstele de ieșire de pe piața forței de muncă.

               4.

               Să îmbunătățească eficacitatea stimulentelor fiscale în ceea ce privește promovarea cercetării și dezvoltării în sectorul privat, în cadrul eforturilor de consolidare a legăturilor dintre cercetare, inovare și politica industrială, și să orienteze mai bine instrumentele existente în diferitele stadii ale ciclului inovării.

               5.

               Să modernizeze și să extindă capacitatea de producție de energie și să îmbunătățească eficiența în întregul lanț energetic. Să accelereze și să extindă dezvoltarea rețelei de energie electrică, inclusiv a interconexiunilor transfrontaliere cu statele membre învecinate, și să dezvolte interconexiunea de gaze cu Lituania. Să asigure, fără întârziere, implementarea efectivă a proiectelor de investiții în sectorul feroviar și să consolideze capacitatea administrativă în acest sector. Să accelereze eforturile de extindere a acoperirii rețelelor de bandă largă fixe. Să îmbunătățească gestionarea deșeurilor.

               6.

               Să ia mai multe măsuri de îmbunătățire a mediului de afaceri prin simplificarea executării contractelor și a cerințelor pentru autorizațiile de construire. Să intensifice eforturile de reducere a costurilor suportate și a timpului petrecut de întreprinderi pentru a respecta obligațiile fiscale. Să finalizeze reforma în curs menită să faciliteze accesul la profesiile reglementate.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (3)  JO C 217, 30.7.2013, p. 63.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (5)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: 2011/644/UE: Recomandarea Consiliului din 15 februarie 2011 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2009

text:
               1.10.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 255/12

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 15 februarie 2011
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului european de dezvoltare (al zecelea FED) pentru exercițiul financiar 2009
   (2011/644/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat între membrii grupului statelor din Africa, Caraibe și Pacific, pe de o parte, și Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de altă parte, semnat la Cotonou la 23 iunie 2000 (1), modificat prin acordul semnat la Luxemburg la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern între reprezentanții guvernelor statelor membre, reuniți în cadrul Consiliului, privind finanțarea ajutoarelor comunitare în baza cadrului financiar multianual pentru perioada 2008-2013 în conformitate cu Acordul de parteneriat ACP-CE și privind alocarea de asistență financiară pentru țările și teritoriile de peste mări cărora li se aplică dispozițiile părții a patra din Tratatul CE (3) (denumit în continuare „acordul intern”), care instituie, între altele, cel de al zecelea Fond european de dezvoltare (al zecelea FED), în special articolul 11 alineatul (8),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 215/2008 al Consiliului din 18 februarie 2008 privind regulamentul financiar aplicabil celui de al zecelea Fond european de dezvoltare (4), în special articolele 142-144,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de al zecelea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2009, precum și a Raportului anual al Curții de Conturi referitor la activitățile finanțate de al optulea, al nouălea și al zecelea Fond european de dezvoltare (FED) (5) privind exercițiul financiar 2009, însoțit de răspunsurile Comisiei,
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 11 alineatul (8) din acordul intern, descărcarea de gestiune financiară a celui de al zecelea FED se acordă Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al zecelea FED în decursul exercițiului financiar 2009 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ Parlamentului European să acorde Comisiei descărcarea de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de al zecelea FED pentru exercițiul financiar 2009.

      Adoptată la Bruxelles, 15 februarie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         MATOLCSY Gy.

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 247, 9.9.2006, p. 32.

      (4)  JO L 78, 19.3.2008, p. 1.

      (5)  JO C 303, 9.11.2010, p. 243.