				|

		52014PC0156

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI de aprobare a încheierii de către Comisie, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Georgia, pe de altă parte /* COM/2014/0156 final */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
1.           CONTEXTUL PROPUNERII
Prezenta propunere este elaborată în
vederea semnării, a aplicării cu titlu provizoriu și a
încheierii preconizate a Acordului de asociere dintre UE și Georgia,
pentru a obține aprobarea cu privire la încheierea Acordului de asociere
de către Comisie în numele Comunității Europene a Energiei
Atomice (CEEA).
Întrucât CEEA este, de asemenea, parte la
Acordul de asociere dintre Uniunea Europeană și statele membre ale
acesteia, pe de o parte, și Georgia, pe de altă parte, Comisia
prezintă o recomandare separată pentru a obține aprobarea
Consiliului cu privire la încheierea, de către Comisie, a părților
din acord care intră sub incidența Tratatului de instituire a
Comunității Europene a Energiei Atomice (CEEA).
Pentru semnarea și pentru încheierea
acordurilor internaționale de către CEEA se aplică proceduri
diferite. În special, în conformitate cu articolul 101 din Tratatul CEEA,
aceste acorduri trebuie încheiate de Comisie cu aprobarea Consiliului. Prin
urmare, este necesar să se adopte decizii separate pentru semnarea și
pentru încheierea acordului de asociere de către UE și de către
CEEA.
În ceea ce privește încheierea acordului
de asociere în numele CEEA, Comisia recomandă aprobarea acestuia de
către Consiliu, în temeiul articolului 101 al doilea paragraf din Tratatul
de instituire a CEEA.
Comisia propune ca, ținând
seama de rezultatele negocierilor menționate în propunerea de decizie a
Consiliului privind semnarea, în numele UE, și aplicarea cu titlu
provizoriu a Acordului de asociere dintre UE și Georgia, precum și în
propunerea de decizie a Consiliului privind încheierea Acordului de asociere
dintre UE și Georgia, Consiliul să hotărască semnarea, în
numele Uniunii, a Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și
Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale
acestora, pe de o parte, și Georgia, pe de altă parte, și
să stabilească numirea persoanei (persoanelor) împuternicite în mod
corespunzător să semneze în numele Uniunii.
Având în vedere aprobarea
Consiliului și decizia corespunzătoare a Comisiei, Comisia va fi în
măsură să semneze și să încheie acordul de asociere în
numele CEEA.
2.           REZULTATE ȘI ELEMENTE
JURIDICE ALE PROPUNERII
Comisia recomandă aprobarea de către
Consiliu, în temeiul articolului 101 al doilea paragraf din Tratatul de
instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice, a încheierii
Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o
parte, și Georgia, pe de altă parte, în ceea ce privește
chestiunile care țin de competența CEEA.
Textul acordului este anexat la prezenta
recomandare.
Pentru
Uniune, temeiul juridic în vederea încheierii acestui acord îl constituie
articolul 217, coroborat cu articolul 218 alineatul (6) litera (a) și cu
articolul 218 alineatul (8) al doilea paragraf din TFUE.
Pentru
CEEA, temeiul juridic în vederea încheierii acestui acord îl constituie
articolul 101 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a
Energiei Atomice.
Împreună
cu decizia Comisiei privind încheierea acordului, propunerea din anexă
constituie instrumentul juridic pentru încheierea acordului de asociere în
numele CEEA.
Faptul că propunerea Comisiei a
fost transmisă sub forma unui acord între Uniune și statele membre
ale acesteia, pe de o parte, și Georgia, pe de altă parte, este legat
de geneza acestui acord, elaborat în temeiul normelor din tratat anterioare
intrării în vigoare a Tratatului de la Lisabona.
În conformitate cu articolul 102 din Tratatul
Euratom, un acord nu poate intra în vigoare pentru CEEA
decât după ce statele membre au notificat Comisiei faptul că
acordul a devenit aplicabil în conformitate cu dispozițiile dreptului lor
intern.
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
de aprobare a încheierii de către
Comisie, în numele Comunității Europene a Energiei Atomice, a
Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o
parte, și Georgia, pe de altă parte
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a
Comunității Europene a Energiei Atomice, în special articolul 101 al
doilea paragraf,
având în vedere recomandarea Comisiei,
întrucât:
(1)       La 10 mai 2010, Consiliul a
autorizat Comisia să deschidă negocierile cu Georgia pentru
încheierea unui nou acord între Uniunea Europeană și Georgia care
să înlocuiască Acordul de parteneriat și cooperare[1].
(2)       Ținând seama de relațiile
istorice apropiate dintre cele două părți și de
legăturile tot mai strânse dintre acestea, precum și de dorința
lor de a-și consolida și a-și extinde relațiile într-un mod
ambițios și inovator, negocierile privind Acordul de asociere dintre
Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și
statele membre ale acestora, pe de o parte, și Georgia, pe de altă
parte, (denumit în continuare „acordul”), au fost finalizate cu succes, prin
parafarea acordului la 29 noiembrie 2013.
(3)       Comisia propune Consiliului
ca acordul să fie semnat în numele Uniunii și aplicat cu titlu
provizoriu în conformitate cu articolul 429 din acord, în așteptarea
încheierii sale la o dată ulterioară.
(4)       Acordul vizează, de
asemenea, chestiuni care țin de competențele Euratom, în special
articolul 298 litera (k).
(5)       Semnarea și încheierea
acordului fac obiectul unei proceduri separate în ceea ce privește
chestiunile care intră sub incidența Tratatului privind Uniunea
Europeană și a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.
(6)       Prin urmare, acordul ar
trebui să fie încheiat și în numele Comunității Europene a
Energiei Atomice în ceea ce privește chestiunile care intră sub
incidența Tratatului Euratom.
(7)       În conformitate cu articolul
102 din Tratatul Euratom, acordul nu poate intra în vigoare pentru Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice decât după ce statele membre au
notificat Comisiei faptul că acordul a devenit aplicabil în conformitate
cu dispozițiile dreptului lor intern.
(8)       Ar trebui aprobată
încheierea acordului de către Comisia Europeană, care acționează
în numele Comunității Europene a Energiei Atomice,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Se aprobă încheierea de către
Comisia Europeană, în numele Comunității Europene a Energiei
Atomice, a Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și
Comunitatea Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale
acestora, pe de o parte, și Georgia, pe de altă parte[2]. [3]
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua
următoare datei adoptării.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 205, 4.8.1999, p. 1-52.
[2]               Textul acordului este anexat la decizia privind
semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a
Acordului de asociere dintre Uniunea Europeană și Comunitatea
Europeană a Energiei Atomice și statele membre ale acestora, pe de o
parte, și Georgia, pe de altă parte. (JO...).
[3]               JO: A se introduce în nota de subsol de mai sus
referința de publicare a deciziei în documentul [...].


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/23

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Estoniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru 2017
   (2017/C 261/06)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Estonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               Ca stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Estonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro astfel cum se reflectă în recomandarea 1 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară al Estoniei din 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Estonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori și progresele realizate de Estonia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               Estonia și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017 la 28 aprilie 2017, iar la 4 mai 2017 și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Estonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2017, guvernul și-a redus obiectivul bugetar pe termen mediu de la un sold structural la un deficit de 0,5 % din PIB. Guvernul intenționează să treacă de la un excedent al bugetului general de 0,3 % din PIB în 2016 la un deficit de 0,5 % din PIB în 2017 și de 0,8 % din PIB în 2018. Conform estimărilor din Programul de stabilitate pentru 2017, aceste procente corespund unui excedent structural de 0,2 % din PIB în 2017 și unui deficit de 0,5 % din PIB în 2018, respectând obiectivul bugetar pe termen mediu. Cu toate acestea, pe baza soldului structural recalculat (5), se preconizează că deficitul va fi de 0,1 % din PIB în 2017 și de 0,9 % din PIB în 2018, adică sub obiectivul bugetar pe termen mediu. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2017, se estimează că ponderea datoriei publice generale în PIB va rămâne mai mică de 10 % din PIB în 2017 și 2018. Scenariul macroeconomic aflat la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pentru 2017 și 2018, însă este favorabil pentru ultimii ani ai programului. În același timp, există riscuri legate de ipotezele privind randamentul colectării taxelor aferente noilor măsuri fiscale care intră în vigoare în 2018.

               (7)

               Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, se estimează că soldul structural va înregistra un deficit de 0,3 % din PIB în 2017, situându-se în continuare peste obiectivul bugetar pe termen mediu. În 2018, se recomandă ca Estonia să respecte obiectivul bugetar pe termen mediu. Dacă se mențin politicile actuale, există riscul să se înregistreze o oarecare abatere de la acest obiectiv. În linii mari, Consiliul este de părere că Estonia trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura conformitatea în 2018.

               (8)

               Estonia a luat măsuri pentru a asigura furnizarea și accesibilitatea unor servicii de înaltă calitate, inclusiv a unor servicii sociale la nivel local, ca parte a reformei administrației locale. Mai precis, Estonia a adoptat Legea privind reforma administrativă, cu scopul de a facilita crearea de municipalități locale viabile care să își poată finanța propriile activități și de a înlesni planificarea dezvoltării și creșterii, precum și furnizarea de servicii de calitate. Estonia a încheiat cu succes faza voluntară a fuziunii municipalităților locale și pune în aplicare în prezent Legea privind bunăstarea socială. Unele dintre măsurile-cheie vizând finalizarea reformei administrației locale nu au fost încă adoptate. Revizuirea schemei de finanțare pentru municipalități nu s-a încheiat încă. Unele acte legislative suplimentare privind responsabilitățile și repartizarea sarcinilor între municipalități și administrația centrală sunt încă în curs de pregătire. Adoptarea acestor propuneri este esențială pentru asigurarea furnizării de servicii publice de calitate în domenii precum educația, activitățile în care sunt implicați tinerii, promovarea sănătății și transporturile.

               (9)

               Diferența de remunerare dintre femei și bărbați în Estonia a scăzut de la 28,3 % în 2014 la 26,9 % în 2015, rămânând însă cea mai ridicată din Uniune. Guvernul ia măsuri pentru a reduce și mai mult diferența de remunerare dintre femei și bărbați. Mai precis, Planul privind bunăstarea socială pentru perioada 2016-2023 a fost adoptat și este în curs de punere în aplicare; acesta vizează prevenirea segregării de gen pe piața forței de muncă și combaterea stereotipurilor. Modificarea Legii privind egalitatea de gen cu scopul de a acorda inspectoratelor muncii sarcina de a monitoriza mai îndeaproape situația egalității dintre femei și bărbați în sectorul privat nu a fost încă adoptată. Se are în vederea, de asemenea, revizuirea sistemului concediului pentru creșterea copilului cu scopul de a permite o aplicare mai flexibilă a acestui tip de concediu. Modificarea legislativă nu a fost încă adoptată.

               (10)

               Inegalitatea dintre venituri în Estonia este pronunțată. Raportul dintre veniturile celor mai bogate 20 % dintre gospodării și veniturile celor mai sărace 20 % dintre gospodării a crescut de la 5,4 în 2012 la 6,2 în 2015, reprezentând în prezent cea mai ridicată a șaptea cifră din Uniune. Motivul-cheie al acestei situații pare să fie dispersia ridicată a salariilor ca urmare a creșterii puternice a veniturilor angajaților cu calificări mai înalte. În termeni absoluți, veniturile celor mai sărace 10 % dintre gospodării nu au reușit să țină pasul cu creșterea veniturilor medii, ceea ce a condus la probleme în ceea ce privește caracterul adecvat al sistemului de protecție socială. Un factor care contribuie la această situație este faptul că beneficiile (în special pensiile și asistența socială) nu țin pasul cu creșterea veniturilor de pe piață. De asemenea, acest lucru a dus la o creștere treptată a ratei riscului de sărăcie de la 15,8 % în 2010 la 21,6 % în 2015. Au fost depuse eforturi considerabile pentru ca regimul fiscal să devină mai progresiv începând din 2018, în special pentru persoanele cu venituri reduse, prin creșterea alocației de bază a sistemului de impozitare a veniturilor personale.

               (11)

               Cheltuielile întreprinderilor în materie de cercetare, tehnologie și inovare au crescut la 0,69 % în 2015, însă nivelul global al acestora rămâne sub media Uniunii de 1,3 %. Cota întreprinderilor de înaltă tehnologie și a celor cu grad ridicat de cunoștințe este în continuare redusă, iar numărul noilor absolvenți de doctorat este scăzut. Creșterea salariilor a depășit în mod constant creșterea productivității în ultimii ani, afectând profiturile și încetinind astfel creșterea investițiilor. Nivelul modest al investițiilor în dezvoltarea tehnologică poate duce la o creștere mai mică a valorii adăugate a exporturilor, în special a mărfurilor, decât cea preconizată și reprezintă un risc pentru creșterea producției. Volumul activităților de cercetare desfășurate pe bază de contracte încheiate între mediul academic și întreprinderi a crescut în 2015. Cu toate acestea, cooperarea dintre cele două sectoare rămâne limitată, în ciuda măsurilor luate de guvern. Estonia și-a îmbunătățit și mai mult mediul de afaceri, dar procedurile de insolvență îndelungate și rata de recuperare pentru creditorii garantați reprezintă încă bariere în calea investițiilor. În 2016 a fost lansat un proiect de îmbunătățire a cadrului în materie de insolvență, care viza accelerarea și eficientizarea procesului, precum și îmbunătățirea ratei de succes a cererilor. Cu toate acestea, nu au fost încă adoptate modificări ale cadrului legislativ.

               (12)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Estoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Estoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Estonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (13)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (6) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Estonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să își continue politica bugetară în conformitate cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere, ceea ce implică, pentru anul 2018, rămânerea la obiectivul său bugetar pe termen mediu. Să îmbunătățească adecvarea sistemului de protecție socială. Să ia măsuri pentru a reduce diferența de remunerare dintre femei și bărbați, în special prin îmbunătățirea transparenței salariale și revizuirea sistemului concediului pentru creșterea copilului.

               2.

               Să promoveze investițiile private în cercetare, tehnologie și inovare, inclusiv prin punerea în aplicare a unor măsuri de consolidare a cooperării dintre mediul academic și întreprinderi.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și temporar, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea (UE) 2015/682 a Comisiei din 29 aprilie 2015 privind monitorizarea prezenței percloraților în alimente (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               30.4.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 111/32

         RECOMANDAREA (UE) 2015/682 A COMISIEI
   din 29 aprilie 2015
   privind monitorizarea prezenței percloraților în alimente
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Perclorații se găsesc în mediu în mod natural, în depozite de nitrați și de potasă, se pot forma în atmosferă și pot precipita în sol și în apa subterană. Ei au, de asemenea, rolul unor contaminanți ai mediului care apar din utilizarea îngrășămintelor pe bază de nitrați și din fabricarea, utilizarea și eliminarea percloratului de amoniu utilizat în combustibili pentru rachete, explozivi, materiale pentru focuri de artificii, materiale pirotehnice și dispozitive de umflare a airbagurilor și în alte procese industriale. Perclorații pot, de asemenea, să fie formați în timpul degradării hipocloritului de sodiu folosit pentru a dezinfecta apa și pot contamina sursele de alimentare cu apă. Apa, solul și îngrășămintele sunt considerate a fi surse potențiale de contaminare cu perclorați a alimentelor.

               (2)

               Grupul pentru contaminanții din lanțul alimentar (Grupul CONTAM) al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a emis un aviz științific privind riscurile pentru sănătatea publică determinate de prezența percloraților în alimente (1). Grupul CONTAM a concluzionat că expunerea cronică prin alimentație la perclorați este potențial periculoasă, în particular pentru marii consumatori din rândul generațiilor mai tinere de populație care sunt afectați de forme ușoare sau moderate de carență de iod. În plus, este posibil ca expunerea de scurtă durată la perclorați a sugarilor și a copiilor cu vârste mici cu aport mic de iod să fie periculoasă.

               (3)

               Grupul CONTAM a recomandat că sunt necesare mai multe date privind apariția percloraților în alimente în Europa, în special pentru legume, preparatele pentru sugari, laptele și produsele lactate, pentru a reduce și mai mult incertitudinile în evaluarea riscurilor. În Cucurbitaceae și în legumele cu frunze, în special în cele cultivate în sere/sub acoperire, au fost depistate niveluri înalte. Nu există suficiente date privind prezența percloraților în alimente, în particular în cele supuse eșantionării după 1 septembrie 2013. Analiza percloraților în apa potabilă ar trebui să includă, dacă este posibil, și apa potabilă care nu se încadrează în definiția produselor alimentare din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (2). Începând cu 1 septembrie 2013, au fost instituite măsuri de atenuare a riscurilor, iar datele referitoare la perclorați din eșantioanele prelevate ulterior reflectă mai bine principiul „cel mai mic nivel care poate fi atins în mod rezonabil” urmând bunele practici (și anume, utilizarea unor îngrășăminte care conțin niveluri mici de perclorați) și prezența actuală a percloraților în alimente.

               (4)

               Prin urmare, este adecvat să se recomande monitorizarea prezenței percloraților în alimente,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, să monitorizeze prezența percloraților în alimente, în particular în:

                           (a)

                           fructe, legume și produse prelucrate din acestea, inclusiv sucuri;

                           (b)

                           alimente cu utilizare nutrițională specială destinate sugarilor și copiilor cu vârste mici, astfel cum sunt definite în Regulamentul (UE) nr. 609/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3);

                           (c)

                           ierburi și mirodenii uscate; ceai; infuzii de plante și de fructe;

                           (d)

                           băuturi, inclusiv apa potabilă.

               2.

               Pentru a se asigura că eșantioanele sunt reprezentative pentru lotul supus eșantionării, statele membre ar trebui să urmeze procedurile de eșantionare prevăzute în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1882/2006 al Comisiei (4) pentru legumele cu frunze și în partea B din anexa la Regulamentul (CE) nr. 333/2007 al Comisiei (5) pentru alte alimente care intră în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 333/2007.

               3.

               Următoarea metodă de analiză furnizează rezultate fiabile:
               „Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) – Version 7.1” [Metodă rapidă pentru analiza a numeroase reziduuri de pesticide cu polaritate mare din alimente de origine vegetală care implică extracția simultană cu metanol și determinarea prin LC-MS/MS (metoda QuPPe) – versiunea 7.1]. Metoda poate fi descărcată de la adresa: http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf
               În plus, ar trebui consultat articolul „Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/MS” (Analiza percloraților din eșantioanele de alimente de origine vegetală prin aplicarea metodei QuPPe și a LC-MS/MS), în care se descrie modul de integrare a percloraților contaminanți ai mediului în metoda multireziduală QuPPe menționată anterior. Articolul poate fi descărcat de la adresa http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf
               Ar trebui ca limita de cuantificare (Limit of Quantification – LOQ) a percloraților să nu depășească 2 μg/kg în alimentele destinate sugarilor și copiilor cu vârste mici, 10 μg/kg în alte alimente și 20 μg/kg în ierburi uscate, mirodenii, ceai și infuzii de plante și de fructe.

               4.

               Statele membre, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, ar trebui să desfășoare investigații pentru identificarea factorilor care conduc la prezența percloraților în alimente. În particular, analiza prezenței percloraților în îngrășăminte, în sol, în apa de irigații și în apa utilizată în prelucrare este adecvată în situațiile în care acești factori sunt relevanți.

               5.

               Statele membre ar trebui să se asigure că rezultatele analizelor sunt comunicate la EFSA cu regularitate și cel mai târziu până la sfârșitul lunii februarie 2016, în formatul EFSA de transmitere a datelor, în conformitate cu cerințele orientărilor EFSA privind descrierea standard a eșantioanelor (Standard Sample Description – SSD) de alimente și de hrană pentru animale (6) și cu cerințele specifice suplimentare de raportare ale EFSA.

      Adoptată la Bruxelles, 29 aprilie 2015.

            Pentru Comisie

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Membru al Comisiei

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2014. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables [(Grupul CONTAM al EFSA. Grupul EFSA pentru contaminanții din lanțul alimentar), 2014. Aviz științific privind riscurile pentru sănătatea publică determinate de prezența percloraților în alimente, în particular în fructe și în legume]. EFSA Journal 2014;12(10):3869, 106 pp. doi:10.2903/j.efsa.2014.3869

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO L 31, 1.2.2002, p. 1).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 609/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 iunie 2013 privind alimentele destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică, alimentele destinate unor scopuri medicale speciale și înlocuitorii unei diete totale pentru controlul greutății și de abrogare a Directivei 92/52/CEE a Consiliului, a Directivelor 96/8/CE, 1999/21/CE, 2006/125/CE și 2006/141/CE ale Comisiei, a Directivei 2009/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 41/2009 și (CE) nr. 953/2009 ale Comisiei (JO L 181, 29.6.2013, p. 35).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 1882/2006 al Comisiei din 19 decembrie 2006 de stabilire a modalităților de prelevare de probe și a metodelor de analiză pentru controlul oficial al nivelurilor de nitrați din anumite produse alimentare (JO L 364, 20.12.2006, p. 25).

      (5)  Regulamentul (CE) nr. 333/2007 al Comisiei din 28 martie 2007 de stabilire a metodelor de prelevare a probelor și de analiză pentru controlul oficial al nivelurilor de plumb, cadmiu, mercur, staniu anorganic, 3-MCPD și benzo(a)piren din produsele alimentare (JO L 88, 29.3.2007, p. 29).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Recomandarea Consiliului din 19 martie 2007 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2005

text:
               8.5.2007

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 103/4

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 19 martie 2007
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al nouălea FED) pentru exercițiul financiar 2005
   (2007/C 103/04)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Acordul de parteneriat ACP-CE, semnat la Cotonou, la 23 iunie 2000 (1) și modificat la Luxemburg (Marele Ducat al Luxemburgului), la 25 iunie 2005 (2),
   având în vedere Acordul intern privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare în temeiul Protocolului financiar la Acordul de parteneriat ACP-CE (3), care instituie, între altele, cel de-al nouălea Fond European de Dezvoltare (al nouălea FED), în special articolul 32 alineatul (3) din respectivul acord,
   având în vedere Regulamentul financiar din 27 martie 2003 aplicabil celui de-al nouălea Fond European de Dezvoltare (4), în special articolele 96-103 din acesta,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului referitoare la operațiunile celui de-al nouălea FED astfel cum se prezintă la data de 31 decembrie 2005, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2005 însoțit de răspunsurile Comisiei (5),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 32 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de-al nouălea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului,

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de-al nouălea FED în decursul exercițiului financiar 2005 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei o descărcare de gestiune cu privire la executarea operațiunilor celui de-al nouălea FED pentru exercițiul financiar 2005.

      Adoptată la Bruxelles, la 19 martie 2007.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         H. SEEHOFER

      (1)  JO L 317, 15.12.2000, p. 3.

      (2)  JO L 287, 28.10.2005, p. 4.

      (3)  JO L 317, 15.12.2000, p. 355.

      (4)  JO L 83, 1.4.2003, p. 1.

      (5)  JO C 263, 31.10.2006, p. 205.


title: 2011/442/UE: Recomandarea Comisiei din 18 iulie 2011 privind accesul la un cont de plăți de bază  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               21.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 190/87

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 18 iulie 2011
   privind accesul la un cont de plăți de bază
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2011/442/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Asigurarea accesului consumatorilor la servicii de plată în Uniunea Europeană (denumită în continuare „Uniunea”) este esențială pentru a permite acestora să beneficieze pe deplin de piața unică și pentru buna funcționare a pieței unice. În prezent, disponibilitatea serviciilor de plată esențiale nici nu este asigurată de către prestatorii de servicii de plată și nici nu este garantată de toate statele membre în Uniune.

               (2)

               Criteriile de eligibilitate restrictive impuse de către prestatorii de servicii de plată pentru deschiderea unui cont de plăți, care depășesc obligațiile legale, pot restrânge libertatea de circulație a persoanelor în interiorul Uniunii. Mai mult, imposibilitatea de a deține un cont de plăți împiedică accesul consumatorilor la piața serviciilor financiare principale, ceea ce diminuează gradul de incluziune socială și financiară, adesea în detrimentul celor mai vulnerabile categorii ale populației. De asemenea, este îngreunat accesul consumatorilor la mărfuri și servicii de bază. Prin urmare, este necesar să se instituie principii referitoare la accesul la un cont de plăți de bază, fapt care constituie un element-cheie în promovarea incluziunii și a coeziunii sociale, pentru a permite consumatorilor să beneficieze cel puțin de un ansamblu comun de servicii de plată esențiale.

               (3)

               Este important să se asigure aplicarea uniformă în întreaga Uniune a principiilor de acces la un cont de plăți de bază. Totuși, pentru a fi eficiente, principiile respective trebuie să fie implementate ținându-se cont de diversitatea practicilor bancare de pe teritoriul Uniunii.

               (4)

               Prezenta recomandare stabilește principiile generale aplicabile furnizării unui cont de plăți de bază în Uniune.

               (5)

               Prezenta recomandare trebuie să se aplice în coroborare cu Directiva 2007/64/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 noiembrie 2007 privind serviciile de plată în cadrul pieței interne (1). În consecință, normele aplicabile serviciilor de plată referitoare la transparența condițiilor și la informare trebuie să se aplice și în cazul conturilor de plăți de bază.

               (6)

               Dispozițiile din prezenta recomandare nu ar trebui să împiedice statele membre sau prestatorii de servicii de plată să adopte măsuri justificate pe motive legitime de securitate și ordine publică în conformitate cu legislația Uniunii.

               (7)

               În orice stat membru, consumatorii care au reședința legală în Uniune și care nu dețin un cont de plăți în acel stat membru trebuie să aibă posibilitatea de a deschide și de a utiliza un cont de plăți de bază în respectivul stat membru. În vederea garantării accesului la un cont de plăți de bază pe o scară cât mai largă cu putință, statele membre trebuie să asigure consumatorilor accesul la un astfel de cont indiferent de situația lor financiară, precum șomaj sau insolvabilitate. Totuși, dreptul de a avea acces la un cont de plăți de bază în orice stat membru trebuie să fie acordat în conformitate cu cerințele prevăzute de Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului (2), în special în ceea ce privește procedurile de precauție privind clientela.

               (8)

               În plus, prezenta recomandare nu trebuie să aducă atingere obligației prestatorului de servicii de plată de a denunța contractul de deschidere a unui cont de plăți de bază în circumstanțe excepționale în temeiul altor acte legislative aplicabile la nivelul Uniunii sau la nivel național, precum legislația privind spălarea banilor și finanțarea terorismului sau cea referitoare la prevenirea și investigarea infracțiunilor.

               (9)

               Pentru asigurarea disponibilității conturilor de plăți de bază ținându-se cont de situațiile naționale specifice, statele membre trebuie să aibă posibilitatea de a desemna, în baza principiilor transparenței, nediscriminării și proporționalității, unul, mai mulți sau toți prestatorii de servicii de plată. Măsurile care urmează a fi adoptate de către statele membre în acest sens nu trebuie să creeze denaturări ale concurenței între prestatorii de servicii de plată și trebuie să se bazeze pe principiile transparenței, nediscriminării și proporționalității. În acest context, statele membre trebuie să facă publice drepturile de care dispun prestatorii și obligațiile care le revin acestora atunci când oferă acces la un cont de plăți de bază.

               (10)

               Pentru a asigura transparența și tratamentul echitabil și pentru a permite consumatorului să conteste decizia prestatorului de servicii de plată, prestatorul de servicii de plată trebuie să informeze consumatorul cu privire la motivele și justificarea refuzului de a deschide un cont de plăți de bază.

               (11)

               Accesul la o gamă de servicii de plată esențiale trebuie garantat în orice stat membru. Serviciile inerent legate de conturile de plăți de bază trebuie să includă posibilitatea de a depune și de a retrage numerar din cont. Acestea trebuie să permită consumatorului să efectueze operațiuni de plată esențiale, precum primirea veniturilor sau a prestațiilor sociale, plata facturilor sau a impozitelor și achiziționarea de mărfuri și servicii, inclusiv prin debitare directă, virament sau utilizarea unui card de plată. Pentru a asigura o incluziune financiară cât mai amplă posibil, astfel de servicii trebuie să permită achiziționarea de mărfuri și servicii online dacă acest lucru este posibil din punct de vedere tehnic. De asemenea, acestea trebuie să dea posibilitatea consumatorilor să inițieze ordine de plată prin intermediul serviciilor bancare online ale prestatorului de servicii de plată atunci când este posibil din punct de vedere tehnic. Totuși, un cont de plăți de bază nu trebuie să permită executarea ordinelor de plată dacă respectivele ordine de plată ar avea drept rezultat un sold negativ în cont. Accesul la credit nu trebuie considerat o componentă automată a unui cont de plăți de bază sau un drept asociat acestui tip de cont.

               (12)

               În cazul în care prestatorul de servicii de plată percepe consumatorului un comision pentru deschiderea, gestionarea și închiderea contului și pentru utilizarea serviciilor inerent asociate acestuia, astfel cum sunt definite în prezenta recomandare, suma totală percepută trebuie să fie rezonabilă pentru consumator și de așa natură încât să nu împiedice consumatorul să își deschidă un cont de plăți de bază și să utilizeze serviciile asociate acestuia, având în vedere circumstanțele naționale specifice. Orice costuri suplimentare pentru consumator în eventualitatea nerespectării termenilor prevăzuți în contract trebuie să fie, de asemenea, rezonabile.

               (13)

               În vederea asigurării consecvenței și eficienței implementării principiului comisioanelor rezonabile, statele membre trebuie să stabilească ce anume constituie un comision rezonabil pe baza criteriilor indicative prevăzute de prezenta recomandare, care pot fi luate împreună.

               (14)

               De asemenea, sunt necesare măsuri de sensibilizare a consumatorilor în ceea ce privește disponibilitatea conturilor de plăți de bază în scopul promovării incluziunii financiare. Prin urmare, statele membre și prestatorii de servicii de plată trebuie să pună la dispoziția consumatorilor informații generale, clare și ușor de înțeles cu privire la principalele caracteristici și condiții de utilizare ale acestor conturi, precum și referitoare la pașii concreți pe care trebuie să îi urmeze consumatorii pentru a-și exercita dreptul de a deschide un cont de plăți de bază. Consumatorul ar trebui, de asemenea, să fie informat cu privire la faptul că achiziționarea de servicii suplimentare nu este obligatorie pentru a avea acces la un cont de plăți de bază.

               (15)

               Respectarea dispozițiilor prevăzute de prezenta recomandare implică prelucrarea datelor cu caracter personal ale consumatorilor. Prelucrarea datelor menționate este reglementată de Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (3), în special de articolele 6, 7, 10, 11, 12 și 17, pentru asigurarea unei prelucrări corecte și legale și respectarea dreptului fundamental de protecție a datelor cu caracter personal, în special în ceea ce privește cerințele generale de necesitate și proporționalitate, dreptul persoanei vizate de a avea acces la propriile date, rectificarea și ștergerea sau blocarea datelor inexacte, și de articolul 28 privind supravegherea respectării dispozițiilor Directivei 95/46/CE de către autorități publice independente de protecție a datelor.

               (16)

               Consumatorii trebuie să aibă acces la proceduri extrajudiciare eficace de reclamație și despăgubire în vederea soluționării litigiilor care derivă în urma aplicării principiilor prevăzute de prezenta recomandare. Se pot utiliza organismele și sistemele existente, de exemplu cele de soluționare a litigiilor care țin de drepturile și obligațiile instituite de Directiva 2007/64/CE.

               (17)

               Implementarea principiilor stabilite în prezenta recomandare trebuie să fie sprijinită printr-un proces de supraveghere prudențială la nivel național. Autoritățile competente trebuie abilitate să își îndeplinească sarcinile de supraveghere în mod eficace.

               (18)

               Statele membre trebuie să dispună de statistici anuale fiabile cel puțin privind numărul de conturi de plăți de bază deschise, numărul de cereri respinse și numărul conturilor de plăți de bază închise, precum și privind comisioanele asociate conturilor de plăți de bază. În acest scop, statele membre sunt invitate să utilizeze toate sursele de informare relevante. Aceste informații trebuie comunicate anual Comisiei și pentru prima dată cel târziu la 1 iulie 2012.

               (19)

               Statele membre trebuie invitate să ia toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea prezentei recomandări cel târziu în termen de 6 luni de la publicare. Pe baza rapoartelor furnizate de statele membre, Comisia va monitoriza și va evalua măsurile luate până la 1 iulie 2012. În urma monitorizării, Comisia va propune toate măsurile necesare, inclusiv măsuri legislative dacă este necesar, pentru a asigura îndeplinirea integrală a obiectivelor prezentei recomandări,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

      SECȚIUNEA I

      Definiții

               1.

               În sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:

                           (a)

                           „consumator” înseamnă orice persoană fizică care acționează în scopuri în afara activităților sale comerciale sau profesionale;

                           (b)

                           „prestator de servicii de plată” înseamnă un prestator de servicii de plată în sensul definiției de la articolul 4 punctul 9 din Directiva 2007/64/CE, care este responsabil cu furnizarea de conturi de plăți de bază în temeiul punctului 3;

                           (c)

                           „cont de plăți” înseamnă un cont deținut în numele unui consumator care este folosit pentru executarea operațiunilor de plată;

                           (d)

                           „operațiune de plată” înseamnă o operațiune de plată, astfel cum este definită la articolul 4 punctul 5 din Directiva 2007/64/CE;

                           (e)

                           „fonduri” înseamnă fondurile definite la articolul 4 punctul 15 din Directiva 2007/64/CE;

                           (f)

                           „contract” înseamnă un contract-cadru, astfel cum este definit la articolul 4 punctul 12 din Directiva 2007/64/CE.

      SECȚIUNEA II

      Dreptul de acces

               2.

               Statele membre trebuie să se asigure că orice consumator cu reședința legală în Uniune are dreptul de a deschide și utiliza un cont de plăți de bază la un prestator de servicii de plată care funcționează pe teritoriul lor, cu condiția ca respectivul consumator să nu dețină deja un cont de plăți care să îi permită să utilizeze serviciile de plată enumerate la punctul 6 pe teritoriul lor. Acest drept trebuie să se aplice indiferent de situația financiară a consumatorului.

               3.

               Statele membre se asigură că în jurisdicția lor există cel puțin un prestator de servicii de plată care oferă acces la conturi de plăți de bază. În acest scop, ele trebuie să țină seama de localizarea geografică sau de cota de piață deținută de prestatorii de servicii de plată din jurisdicțiile lor. Statele membre trebuie să se asigure că prin aceasta nu se creează denaturări ale concurenței dintre prestatorii de servicii de plată.

               4.

               Statele membre trebuie să ia măsuri pentru a garanta că prestatorii de servicii de plată utilizează sisteme transparente, corecte și fiabile pentru a verifica dacă consumatorul deține deja un cont de plăți sau nu.

               5.

               Statele membre trebuie să se asigure că, atunci când o cerere de deschidere a unui cont de plăți de bază este respinsă, prestatorul de servicii de plată informează consumatorul imediat, în scris și gratuit, cu privire la motivele și justificarea refuzului. Acest drept la informare poate fi limitat prin măsuri legislative, atunci când limitările impuse constituie măsuri necesare și proporționale care urmăresc protejarea obiectivelor de securitate națională sau de ordine publică.

      SECȚIUNEA III

      Caracteristicile unui cont de plăți de bază

               6.

               Un cont de plăți de bază trebuie să includă următoarele servicii de plată:

                           (a)

                           servicii care să permită efectuarea tuturor operațiunilor necesare pentru deschiderea, gestionarea și închiderea unui cont de plăți;

                           (b)

                           servicii care permit depunerea de numerar într-un cont de plăți;

                           (c)

                           servicii care permit retrageri de numerar dintr-un cont de plăți;

                           (d)

                           executarea de operațiuni de plată, inclusiv transferul de fonduri în și dintr-un cont de plăți la prestatorul de servicii de plată al consumatorului sau la un alt prestator de servicii în urma:

                                       (i)

                                       executării unei operațiuni de debitare directă;

                                       (ii)

                                       executării operațiunilor de plată prin intermediul unui card de plată care nu permite executarea operațiunilor de plată ce depășesc soldul curent al contului de plăți;

                                       (iii)

                                       executării viramentelor.

               7.

               Accesul la un cont de plăți de bază nu trebuie condiționat de achiziționarea unor servicii suplimentare.

               8.

               Prestatorul de servicii de plată nu trebuie să ofere, explicit sau tacit, niciun fel de facilități de descoperire de cont asociate unui cont de plăți de bază. Un ordin de plată către prestatorul de servicii de plată al consumatorului nu trebuie executat în cazul în care executarea lui ar conduce la un sold negativ în contul de plăți de bază al consumatorului.

      SECȚIUNEA IV

      Comisioanele aferente

               9.

               Statele membre trebuie să se asigure că un cont de plăți de bază este oferit cu titlu gratuit sau în schimbul unui comision rezonabil.

               10.

               În cazul în care un prestator de servicii de plată percepe consumatorului un comision de deschidere, gestionare sau închidere a unui cont de plăți de bază ori un comision de utilizare a unuia, mai multor sau tuturor serviciilor enumerate la punctul 6, suma totală percepută consumatorului trebuie să fie rezonabilă.

               11.

               Orice alte comisioane suplimentare pe care le poate percepe prestatorul de servicii de plată în relație cu un contract de deschidere a unui cont de plăți de bază, inclusiv cele care rezultă în urma nerespectării de către consumator a angajamentelor asumate în baza contractului, trebuie să fie rezonabile.

               12.

               Statele membre trebuie să stabilească ce anume reprezintă un comision rezonabil pe baza unuia sau mai multora dintre următoarele criterii:

                           (a)

                           nivelurile veniturilor naționale;

                           (b)

                           comisioanele medii asociate conturilor de plăți în respectivul stat membru;

                           (c)

                           costurile totale legate de furnizarea unui cont de plăți de bază;

                           (d)

                           prețurile de consum naționale.

      SECȚIUNEA V

      Informații generale

               13.

               Statele membre trebuie să lanseze campanii de informare a publicului cu privire la disponibilitatea conturilor de plăți de bază, la condițiile tarifare, la procedurile care trebuie urmate pentru a-și putea exercita dreptul de acces la un cont de plăți de bază și la metodele de acces la un mecanism extrajudiciar de reclamație și despăgubire.

               14.

               Statele membre trebuie să se asigure că prestatorii de servicii de plată pun la dispoziția consumatorilor informațiile referitoare la caracteristicile specifice conturilor de plăți de bază oferite, la comisioanele aferente și la condițiile de utilizare. Consumatorul trebuie, de asemenea, să fie informat cu privire la faptul că achiziționarea de servicii suplimentare nu este obligatorie pentru a avea acces la un cont de plăți de bază.

      SECȚIUNEA VI

      Supravegherea și soluționarea extrajudiciară a litigiilor

               15.

               Statele membre trebuie să desemneze autorități competente însărcinate cu asigurarea și monitorizarea respectării efective a principiilor prevăzute de prezenta recomandare. Autoritățile competente desemnate trebuie să fie independente față de prestatorii de servicii de plată.

               16.

               Statele membre trebuie să asigure stabilirea unor proceduri adecvate și eficiente de reclamație și de despăgubire pentru soluționarea extrajudiciară a litigiilor dintre prestatorii serviciilor de plată și consumatori în legătură cu drepturile și obligațiile care decurg din principiile prevăzute de prezenta recomandare, recurgând la organismele existente, dacă este cazul. Mai mult, statele membre trebuie să se asigure că toți prestatorii de servicii de plată care au responsabilitatea de a furniza conturi de plăți de bază aderă la unul sau mai multe organisme care implementează asemenea proceduri de reclamație și de despăgubire.

               17.

               Statele membre trebuie să se asigure că organismele menționate la punctul 16 cooperează activ în soluționarea litigiilor transfrontaliere.

      SECȚIUNEA VII

      Date statistice

               18.

               Statele membre trebuie să se asigure că prestatorii de servicii de plată furnizează anual autorităților naționale informații fiabile cel puțin privind numărul de conturi de plăți de bază deschise, numărul de cereri de deschidere a unui cont de plăți de bază respinse și motivele acestor respingeri, numărul conturilor de acest tip închise, precum și privind comisioanele asociate conturilor de plăți de bază. Aceste informații trebuie furnizate sub formă agregată.

               19.

               Statele membre sunt invitate să furnizeze Comisiei anual, și pentru prima dată cel târziu la 1 iulie 2012, informații privind numărul de conturi de plăți de bază deschise, numărul de cereri de deschidere a unui cont de plăți de bază respinse și motivele acestor respingeri, numărul conturilor de acest tip închise, precum și privind comisioanele asociate conturilor de plăți de bază.

      SECȚIUNEA VIII

      Dispoziții finale

               20.

               Statele membre sunt invitate să ia toate măsurile necesare pentru a asigura aplicarea prezentei recomandări în termen de cel mult 6 luni de la publicare și să notifice Comisiei toate măsurile luate în temeiul prezentei recomandări.

               21.

               Recomandarea se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2011.

            Pentru Comisie

         Michel BARNIER

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 319, 5.12.2007, p. 1.

      (2)  JO L 309, 25.11.2005, p. 15.

      (3)  JO L 281, 23.11.1995, p. 31.


				|

		52012DC0324

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Portugalieiși care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Portugaliei pentru perioada 2012-2016 /* COM/2012/0324 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Portugaliei
și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al
Portugaliei pentru perioada 2012-2016

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în special articolul 5
alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)(1)   La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea
Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței
de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020,
bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)(2)   La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a
adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
forței de muncă ale statelor membre[4], care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)(3)   La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind
Programul național de reformă pe 2011 al Portugaliei.
(4)(4)   La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua
analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea
semestru european de coordonare ex ante și integrată a
politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020.
(5)(5)   La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a
creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să
se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă
creșterii, să se restabilească condițiile normale de
creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea,
să se abordeze șomajul și consecințele sociale ale crizei
și să se modernizeze administrația publică.
(6)(6)   La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea,
statele membre care participă la Pactul euro plus să își
prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în
programele lor de stabilitate sau de convergență și în
programele lor naționale de reformă.
(7)(7)   La 2 mai 2012, Portugalia a prezentat programul său de
stabilitate, care acoperă perioada 2012-2016 și, la 7 mai 2012,
programul său național de reformă.
(8)(8)   La 30 mai 2011, Consiliul a adoptat Decizia de punere în aplicare
2011/344/UE prin care se pune la dispoziția Portugaliei
asistență financiară pe termen mediu, pentru o perioadă de
trei ani, între 2011 și 2014, în conformitate cu Regulamentul (UE)
nr. 407/2010 al Consiliului din 11 mai 2010 de instituire a unui mecanism
european de stabilizare financiară. Memorandumul de înțelegere
însoțitor, semnat în aceeași zi, și completările ulterioare
la acesta prevăd condițiile de politică economică pe baza
cărora este acordată asistența financiară.
(9)(9)   Portugalia a realizat progrese considerabile pe mai multe
planuri, însă se confruntă în continuare cu provocări majore.
Atingerea obiectivelor fiscale este în continuare esențială pentru ca
autoritățile portugheze să poată redobândi accesul deplin
pe piață înainte de încheierea perioadei vizate de program. În
vederea limitării riscurilor la care sunt expuse obiectivele fiscale pentru
anul 2012, punerea în aplicare rapidă și fermă a măsurilor
fiscale structurale din cadrul programului este de o importanță
capitală. În același timp, guvernul trebuie să se concentreze
asupra reformelor menite să răspundă provocărilor în materie
de competitivitate ale Portugaliei. Bugetul pentru anul 2012 nu continuă
planurile anterioare de „devalorizare fiscală”. Prin urmare, este cu atât
mai important să se adopte rapid reforme structurale suplimentare privind
piața muncii și piața de produse, în vederea reducerii
costurilor forței de muncă, sporirii flexibilității și
reducerii barierelor la intrare. Guvernul va trebui să dea dovadă de
perseverență și de fermitate pentru a învinge puternicele
interese înrădăcinate care stau în calea reformelor.
(10)(10)           În general, a treia revizuire a programului de ajustare
economică a concluzionat că punerea în aplicare de către
Portugalia a condiționalității stabilite în memorandumul de
înțelegere este în continuare pe drumul cel bun. În special, obiectivul
deficitului fiscal pentru 2011 (5,9 % din PIB) a fost depășit,
prin recurgerea la un transfer al fondurilor de pensii ale băncilor
către stat, în valoare de 3½ % din PIB. În ciuda
acestei operațiuni cu caracter excepțional, consolidarea
structurală din 2011 a fost considerabilă și s-a ridicat la
3½ % din PIB. Băncile sunt pe cale de a îndeplini cerințele de
capital prevăzute de program până la sfârșitul anului, însă
este necesară îmbunătățirea suplimentară, în 2012, a
pozițiilor de capital, în conformitate cu cerințele programului
și ca urmare a cerinței Autorității bancare europene de a
ține seama de datoria suverană, a programului special de
verificări la fața locului și a transferului prevăzut al
planurilor de pensii private ale băncilor.
(11)(11)           Scăderea PIB-ului în 2011 a fost mai puțin
pronunțată decât se preconizase, deoarece exporturile și
consumul au dat rezultate mai bune decât se prevăzuse. Cu toate acestea,
cel de-al patrulea trimestru din 2011 și începutul anului 2012 au fost
caracterizate de o cerere internă scăzută, o creștere
rapidă a șomajului și un nivel redus al încrederii
întreprinderilor. În conformitate cu previziunile de primăvară ale
Comisiei, prognoza pentru 2012 s-a deteriorat, iar în momentul de
față se preconizează că PIB-ul va scădea cu
3,3 %, adică trei puncte procentuale mai mult decât în previziunile
de toamnă. Creșterea economică în 2013 va fi, de asemenea, mai
limitată decât se preconizase inițial. Deși ajustarea
externă a fost deosebit de rapidă până în prezent, exporturile
portugheze obținând cote de piață în afara UE, iar importurile
scăzând considerabil, durabilitatea acestei situații este încă
incertă. Având în vedere datoria externă considerabilă pe care a
acumulat-o Portugalia, este necesară o ajustare suplimentară
substanțială, de tip structural.
(12)(12)            Bugetul pe
2012 vizează un obiectiv de deficit public de 4,5 % din PIB, care
este în conformitate cu cerințele programului de ajustare economică
și cu recomandările Consiliului către Portugalia din cadrul
procedurii aplicabile deficitelor excesive. Planurile de consolidare
fiscală pe termen mediu prezentate în cadrul programului de stabilitate
respectă, de asemenea, obiectivele principale privind deficitul
prevăzute în programul de ajustare economică și până în
2013 se preconizează un raport deficit-PIB de 3 % din PIB. Bugetul pe
2012 include măsuri de consolidare în valoare de peste 5 % din PIB,
alcătuite din măsuri structurale permanente. Două treimi din
măsuri se referă la cheltuieli și includ reducerea
semnificativă a salariilor din sectorul public și a pensiilor,
reducerea numărului funcționarilor de stat cu 2 % (în echivalent
normă întreagă), precum și raționalizarea întreprinderilor
de stat. În ceea ce privește veniturile, bugetul prevede o reducere a
scutirilor de impozite, o creștere a numărului de bunuri și
servicii supuse la plata cotei standard de TVA, un nivel mai ridicat al
impozitelor pe veniturile personale și pe profit, o creștere a
accizelor, precum și eforturi sporite de combatere a evaziunii și a
fraudei fiscale. Deficitul ar trebui să își continue tendința
descendentă, atingând valoarea de 1,8 % din PIB în 2014 și de
1 % din PIB în 2015. Principalele riscuri pentru obiectivele bugetare sunt
legate în principal de sectorul întreprinderilor de stat și de
administrațiile locale și regionale. În ceea ce privește soldul
structural, ajustarea bugetară structurală este estimată la
peste 7 puncte procentuale din PIB în perioada 2011-2012. OTM de
-0,5 % din PIB reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. În ceea ce privește datoria
publică, se preconizează că aceasta va atinge un nivel maxim de
115,7 % din PIB în 2013 și, ulterior, va înregistra o scădere
progresivă.
(13)(13)           Succesul programului de ajustare economică depinde
în foarte mare măsură de punerea în aplicare a unei game vaste de
reforme structurale care vor elimina elementele rigide, precum și
blocajele care stau la baza stagnării economiei din ultimul deceniu.
Până în prezent au fost realizate progrese evidente. Programul
de reformă, amplu și ambițios, se află pe calea cea
bună în domeniul pieței forței de muncă, al asistenței
medicale, al locuințelor, în domeniul judiciar și al
insolvabilității, precum și al cadrului de reglementare,
inclusiv în ceea ce privește concurența. De asemenea,
privatizările întreprinse până în prezent au fost o mare
reușită. În industriile de rețea, progresele au fost mai
inegale. În special în sectorul energetic este necesară dezvoltarea
pe viitor a unei strategii cuprinzătoare vizând eliminarea datoriei din ce
în ce mai mari a sectorului, prin găsirea de soluții pentru marjele
excesive de profit.
(14)(14)            Este în curs
o reprogramare strategică a fondurilor structurale, în care se pune
accentul pe sprijinirea ocupării forței de muncă în rândul tinerilor
și a competitivității (în special în ceea ce privește
IMM-urile). Noile măsuri consolidează acțiunile din domeniile
pașaportului pentru ocuparea forței de muncă, formării
și calificărilor profesionale și accesului la finanțare
pentru întreprinderile mici și mijlocii.
(15)(15)           Portugalia și-a asumat o serie de angajamente în
cadrul Pactului euro plus. Aceste angajamente, precum și punerea în
aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, se referă la
îmbunătățirea competitivității, sporirea ratei de
ocupare a forței de muncă și a sustenabilității finanțelor
publice, precum și consolidarea, în același timp, a viabilității
financiare.
RECOMANDĂ ca Portugalia să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
Să pună în aplicare măsurile
prevăzute în Decizia de punere în aplicare 2011/344/EU a Consiliului,
specificate mai detaliat în memorandumul de înțelegere din 30 mai 2011
și în completările ulterioare la acesta.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2012)324 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 și
P7_TA(2012)0047.
[4]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului
din 26 aprilie 2012.


				|

		52012DC0313

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Franței și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru perioada 2012-2016 /* COM/2012/0313 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Franței
și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al
Franței pentru perioada 2012-2016
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],

având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)(1)   La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea
Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței
de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020,
bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)(2)   La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a
adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
forței de muncă ale statelor membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)(3)   La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind
Programul național de reformă pe 2011 al Franței și a emis
avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Franței pentru
perioada 2011-2014.
(4)(4)   La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua
analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea
semestru european de coordonare ex ante și integrată a
politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie
2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul
privind mecanismul de alertă[6],
în care a identificat Franța ca unul dintre statele membre pentru care
urma să fie efectuată o analiză aprofundată.
(5)(5)   La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a
creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să
se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă
creșterii, să se restabilească condițiile normale de
creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele
sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(6)(6)   La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea,
statele membre care participă la Pactul euro plus să își
prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în
programele lor de stabilitate sau de convergență și în
programele lor naționale de reformă.
(7)(7)   La 4 mai 2012, Franța a prezentat programul său
actualizat de stabilitate pentru perioada 2012-2016 și, la 13 aprilie
2012, programul său național de reformă pe 2012. Pentru a se
ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au
fost evaluate în același timp. Comisia a evaluat, de asemenea, în cadrul
unei analize aprofundate[7],
realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă
Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. Comisia a
concluzionat că Franța se confruntă cu dezechilibre, care nu
sunt însă excesive.
(8)(8)   Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE)
nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de stabilitate, Consiliul
consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare din program este optimist. Conform previziunilor
Comisiei din primăvara anului 2012, creșterea PIB-ului urmează
să ajungă la 0,5 % în 2012 și la 1,3 % în 2013, în
vreme ce valorile înscrise în program sunt de 0,7 %, respectiv
1,75 %. După înregistrarea, în 2011, a unui deficit de 5,2 % din
PIB, mai redus decât se preconizase, programul își propune o reducere a
deficitului la 3 % din PIB în 2013, care este termenul-limită
stabilit de Consiliu pentru corectarea deficitului excesiv, precum și
continuarea procesului de consolidare după această dată, cu obiectivul
de a se ajunge la un buget echilibrat până în 2016. Se estimează
că obiectivul pe termen mediu (OTM) al unui buget echilibrat din punct de
vedere structural va fi realizat în cursul perioadei acoperite de program.
Acest OTM reflectă în mod corespunzător cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. Pe baza soldului structural (recalculat)[8], efortul bugetar anual mediu
pentru perioada 2010-2013 este în concordanță cu recomandarea
Consiliului din 2 decembrie 2009. Pentru perioada 2014-2016 se
preconizează un progres anual, în termeni structurali, de încă
0,7 % din PIB în vederea atingerii OTM. Conform programului, rata de
creștere a cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile
discreționare în privința veniturilor, este în conformitate cu criteriul
de referință privind cheltuielile din Pactul de stabilitate și
de creștere. Traiectoria de ajustare prezentată în cadrul programului
este expusă riscurilor. Scenariul macroeconomic s-ar putea dovedi a fi mai
puțin favorabil decât se estimează în previziunile Comisiei din
primăvara anului 2012. Măsurile prevăzute pentru îndeplinirea
obiectivelor de după anul 2013 și pentru realizarea efortului bugetar
anual mediu recomandat nu sunt suficient de bine definite. În plus,
experiențele anterioare ale Franței în ceea ce privește
îndeplinirea obiectivelor privind cheltuielile sunt inegale. Prin urmare, nu se
poate garanta că deficitul excesiv va fi corectat până în 2013, cu
excepția cazului în care se precizează în mod suficient de clar
măsurile planificate și se pun în aplicare măsuri suplimentare,
după caz. Rata datoriei a pornit de la 85,8 % din PIB în 2011 și
se preconizează că va ajunge la 89,2 % în 2013 și că
va scădea la 83,2 % în 2016. Conform programului, valoarea de
referință privind reducerea datoriei va fi atinsă la
sfârșitul perioadei de tranziție (2016).
(9)(9)   Deși în a doua jumătate a anului 2011 și în
februarie 2012 au fost adoptate măsuri suplimentare de consolidare,
punerea în aplicare a consolidării fiscale este în continuare o provocare
majoră. Evitarea derapajelor în materie de cheltuieli, prin intermediul
unui efort bugetar consolidat bazat pe măsuri bine definite, este
esențială pentru restabilirea unei poziții bugetare sustenabile.
În plus, ar fi oportun ca Franța să profite de oportunitățile
de accelerare a reducerii deficitului, în scopul de a facilita corectarea
deficitului excesiv conform planului. În ceea ce privește sustenabilitatea
pe termen lung a finanțelor publice și gradul de adecvare a pensiilor
viitoare, reforma pensiilor din 2010 este pusă în aplicare treptat. Cu
toate acestea, nu există certitudinea că sistemul va fi echilibrat
până în 2018, dacă ocuparea forței de muncă și
creșterea economică se dovedesc a fi mai reduse decât se
estimează și se preconizează că sistemul va fi în deficit
după anul 2020. Mai mult, comitetul de coordonare recent creat,
căruia i s-a atribuit sarcina emiterii unui aviz anual privind
situația financiară a diferitelor regimuri de pensii și privind
condițiile necesare pentru asigurarea unor conturi echilibrate până
în 2018, nu a emis avizul respectiv în 2011, ceea ce îngreunează evaluarea
sustenabilității sistemului de pensii.
(10)(10)           Funcționarea pieței muncii din Franța ar
putea fi îmbunătățită prin reducerea în continuare a
segmentării acesteia. Contractul de siguranță profesională,
care a fost instituit prin legea din iulie 2011 și care a fuzionat
două contracte deja existente, transferă sarcina consilierii în cazul
disponibilizărilor economice de la angajatori la serviciile publice de
ocupare a forței de muncă (Pôle emploi). Acesta reprezintă
o realizare pozitivă, dar limitată. De asemenea, au fost luate sau
sunt în curs de dezbatere o serie de măsuri menite să ofere
modalități de lucru flexibile pentru întreprinderile care se
confruntă cu dificultăți temporare. Cu toate acestea, măsurile
respective nu vizează în mod specific segmentarea pieței muncii. În
plus, revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de
muncă arată că procedura administrativă pentru concedierile
individuale continuă să genereze incertitudini și costuri potențial
ridicate pentru angajatori. În cele din urmă, este important să se
asigure că orice evoluție privind salariul minim este favorabilă
ocupării forței de muncă, în special în rândul lucrătorilor
tineri și al celor cu un nivel scăzut de calificare.
(11)(11)           În urma reformei pensiilor, măsurile luate pentru a
încuraja ocuparea forței de muncă în rândul lucrătorilor în
vârstă, inclusiv obligația ca întreprinderile să pună în
aplicare gestionarea măsurilor de promovare a îmbătrânirii active,
reprezintă pași în direcția cea bună. Cu toate acestea,
planurile de acțiune aferente nu sunt, în general, suficient de
ambițioase și nu includ măsuri cum ar fi reducerea timpului de
lucru sau oferirea de locuri de muncă specific adaptate lucrătorilor
în vârstă. În plus, este posibil ca unele aspecte ale sistemului de ajutor
de șomaj pentru lucrătorii în vârstă (durata, lipsa
degresivității) să ofere puține stimulente pentru a munci.
În cele din urmă, este nevoie de o strategie mai ambițioasă în
domeniul învățământului pentru adulți, în vederea
creșterii șanselor de angajare a forței de muncă adulte.
(12)(12)           În vederea găsirii de soluții pentru
șomajul în rândul tinerilor, autoritățile franceze s-au angajat
să sporească numărul de ucenicii de la 600 000 la
800 000 până în anul 2015. O serie de măsuri au fost introduse
în 2011 și 2012 pentru a mări cota de ucenici din întreprinderi
și pentru a spori sancțiunile în cazul întreprinderilor care nu se
conformează acestei reguli. În ciuda acestor măsuri, numărul
total de ucenicii este încă departe de obiectivul fixat. În plus, un
raport recent comandat de autoritățile franceze a arătat că
40 % din IMM-uri consideră că competențele ucenicilor nu
corespund nevoilor lor. Prin urmare, o mai mare coerență între
competențele dobândite în cadrul sistemului educațional și
nevoile pieței muncii ar fi benefică politicilor destinate combaterii
șomajului în rândul tinerilor.
(13)(13)           Fuziunea serviciilor de plasament al persoanelor aflate
în căutarea unui loc de muncă („ANPE”) cu agenția pentru prestațiile
de șomaj (UNEDIC) într-un organism unic (Pôle emploi) nu a
reușit încă să dea rezultatele așteptate în ceea ce
privește eficiența și calitatea serviciilor. Noul acord
multianual tripartit, semnat în ianuarie 2012 (între guvern, partenerii sociali
și Pôle emploi), privind funcționarea și serviciile
oferite de Pôle emploi pentru perioada 2012-2014, este un pas în
direcția cea bună. Cu toate acestea, o serie de obiective trebuie
încă să fie stabilite, astfel încât este dificil să se evalueze
la acest stadiu cât de ambițioasă este reforma. Credibilitatea
reformei este, de asemenea, afectată de constrângerile bugetare și de
cele în materie de resurse umane la care sunt supuse serviciile publice de
ocupare a forței de muncă.
(14)(14)           În februarie 2012, Franța a adoptat o creștere
de 1,6 puncte procentuale a TVA-ul, aducându-l la 21,2 % și o
creștere de 2 puncte procentuale a contribuțiilor sociale
corespunzătoare veniturilor din capital și câștigurilor de
capital, aducându-le la 15,5 %, pentru a compensa contribuțiile
sociale mai scăzute ale angajatorilor. Aceasta este o măsură
adecvată pentru introducerea unui sistem de impozitare mai echilibrat,
care reduce presiunea fiscală asupra muncii. Astfel cum se
menționează în analiza aprofundată privind dezechilibrele macroeconomice
realizată de serviciile Comisiei, măsura ar putea contribui la
îmbunătățirea competitivității costurilor exporturilor
franceze, ceea ce ar putea avea un efect pozitiv asupra
rentabilității societăților și, pe termen mai lung,
asupra investițiilor și a competitivității pe alte criterii
decât cel al prețului. Cu toate acestea, obiectivul reformei este prea
restrâns. În plus, deși s-au depus eforturi în vederea reducerii
cheltuielilor fiscale, acestea din urmă au fost, de asemenea,
însoțite de majorări ale cotelor, care au tendința de a
crește nivelul deja ridicat al sarcinii fiscale asupra muncii. Franța
deține a doua cea mai mică pondere din UE a taxelor de mediu în
cadrul veniturilor fiscale, ceea ce înseamnă că există o
marjă importantă de majorare a acestor taxe. În cele din urmă,
nu s-a luat nicio măsură specifică pentru a evalua dacă
reducerea unor cote este eficientă în vederea îndeplinirii obiectivelor
sociale și de ocupare a forței de muncă vizate prin reducerea
respectivă (în special în cazul cotelor reduse de TVA).
(15)(15)           Deși au fost adoptate o serie de reforme vizând
simplificarea mediului de afaceri și eliminarea restricțiilor
aplicate unor meserii și profesii reglementate, aceste reforme nu
reușesc să propună soluții în cazul barierelor la intrare
și al condițiilor de comportament restrictiv din multe alte sectoare
(de exemplu, în cazul veterinarilor, al șoferilor de taxi, al sectorului
sănătății, al profesiilor din domeniul juridic, inclusiv al
notarilor). În consecință, este necesară o examinare cu un
caracter mai orizontal și mai sistematic a barierelor la intrare și a
comportamentului restrictiv care continuă să existe în cazul
profesiilor reglementate, pentru a evalua necesitatea și
proporționalitatea acestora. În ceea ce privește sectorul
comerțului cu amănuntul, ar trebui să fie permis ca
distribuitorii să stabilească liber prețurile și alte
condiții comerciale, astfel încât consumatorii să poată
beneficia de prețuri mai mici. Și alte măsuri de stimulare a
concurenței în acest sector cu un înalt grad de concentrare, cum ar fi
eliminarea sau revizuirea restricțiilor legate de planificarea
teritorială și simplificarea procedurilor pentru crearea de noi
puncte de distribuție ar aduce, de asemenea, beneficii consumatorilor.
(16)(16)           Intensitatea concurenței într-o serie de industrii
de rețea (energia electrică en gros, sectorul feroviar) ar trebui
să fie consolidată, având în vedere că reformele întreprinse
până în prezent în aceste sectoare nu au dat decât rezultate
parțiale. Gradul de concentrare de pe piața energiei electrice
rămâne unul dintre cele mai ridicate din UE. Cu toate că legea NOME a
avut un impact pozitiv asupra concurenței, sunt necesare măsuri
suplimentare pentru a îmbunătăți accesul operatorilor
alternativi la capacitatea de producție în Franța, cum ar fi
producerea de energie electrică hidraulică. În sectorul transportului
feroviar, intrarea unor noi întreprinderi este în continuare limitată atât
în cazul transportului de mărfuri, cât și în cazul transportului
internațional de călători; în cazul transportului de
mărfuri, persistă și bariere tehnice în calea accesului
nediscriminatoriu.
(17)(17)           Cota de piață a exporturilor, în cazul
Franței, a scăzut cu 19,4 % între 2005 și 2010, una dintre
cele mai accentuate scăderi înregistrate în statele membre și
situată mult deasupra pragului prevăzut în raportul privind
mecanismul de alertă publicat de Comisie la 14 februarie 2012. În analiza
aprofundată întreprinsă de serviciile Comisiei cu privire la situația
din Franța, acestea au concluzionat că pierderile la nivelul cotelor
de piață ale exporturilor provin de la o deteriorare a
competitivității prețurilor și, mai ales, a
competitivității pe alte criterii decât cel al prețului. În
special, creșterea costurilor unitare ale muncii a generat presiuni asupra
rentabilității întreprinderilor franceze și a limitat
posibilitățile acestora de a se dezvolta, de a realiza
investițiile necesare în vederea îmbunătățirii
performanțelor și de a inova. Politicile adoptate în vederea
stimulării inovării în sectorul privat ar trebui să fie
monitorizate și completate cu măsuri destinate restabilirii
rentabilității întreprinderilor franceze.
(18)(18)            Franța
și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste
angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în
2011, vizează stimularea ocupării forței de muncă,
îmbunătățirea competitivității și promovarea
sustenabilității finanțelor publice. Comisia a evaluat punerea
în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului euro plus. Rezultatele acestei
evaluări au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.
(19)(19)           În
contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză
cuprinzătoare a politicii economice a Franței, a evaluat Programul de
stabilitate și Programul național de reformă și a prezentat
o analiză aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică fiscală și
socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de
conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere
necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a
Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile
naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul semestrului
european sunt reflectate în recomandările (1)-(5) de mai jos.
(20)(20)           În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat
programul de stabilitate al Franței, iar avizul său[9] este reflectat îndeosebi în
recomandarea (1) de mai jos.
(21)(21)           În lumina rezultatelor analizei aprofundate realizate de
Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul
național de reformă pe 2012 al Franței și Programul de
stabilitate al Franței. Recomandările sale emise în temeiul
articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 sunt reflectate în
special în recomandările (2), (4) și (5) de mai jos,
RECOMANDĂ ca Franța să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           Să consolideze și
să pună în aplicare strategia bugetară, sprijinită de
măsuri suficient de bine definite, pentru anul 2012 și ulterior,
pentru a asigura corectarea la timp a deficitului excesiv și realizarea
efortului de ajustare structurală prevăzut în recomandările
Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitului excesiv. Ulterior,
să asigure un efort adecvat de ajustare structurală pentru realizarea
unor progrese suficiente în vederea îndeplinirii obiectivului bugetar pe termen
mediu (OTM), inclusiv în ceea ce privește respectarea criteriului de
referință privind cheltuielile, și să garanteze realizarea
unor progrese suficiente în ceea ce privește respectarea valorii de
referință privind reducerea datoriei. Să continue revizuirea
sustenabilității și a gradului de adecvare a sistemului de
pensii și să ia măsuri suplimentare, dacă este necesar.
2.           Să introducă
reforme suplimentare pentru a combate segmentarea pieței muncii prin
revizuirea legislației din domeniul protejării locurilor de
muncă, după consultarea partenerilor sociali, în conformitate cu
practicile naționale, în special în ceea ce privește procedura administrativă
pentru concedierile individuale; să se asigure în continuare că orice evoluție a
salariului minim este favorabilă creării de locuri de muncă
și competitivității; să întreprindă acțiuni în
vederea sporirii participării adulților la procesul de
învățare pe tot parcursul vieții.
3.           Să adopte măsuri
privind piața muncii astfel încât lucrătorii în vârstă să
rămână mai mult timp în câmpul muncii; să
îmbunătățească capacitatea de inserție
profesională a tinerilor, mai ales în cazul celor care sunt expuși în
cea mai mare măsură riscului de șomaj, în special prin punerea
la dispoziție a unor programe de ucenicie mai numeroase și de mai
bună calitate, care să răspundă în mod real nevoilor
acestora; să intensifice politicile active în domeniul pieței
muncii și să se asigure că serviciile publice de ocupare a
forței de muncă sunt mai eficiente în ceea ce privește
furnizarea de asistență personalizată.
4.           Să ia măsuri
suplimentare pentru a introduce un sistem de impozitare mai simplu și mai
echilibrat, prin transferarea sarcinii fiscale asupra muncii către alte
forme de impozitare care afectează într-o mai mică măsură
creșterea economică și competitivitatea externă, în special
taxele de mediu și impozitele pe consum; să continue eforturile de a
reduce și a raționaliza cheltuielile fiscale (în special cele care
oferă stimulente pentru îndatorare); să examineze în ce
măsură actualele cote reduse de TVA sunt eficace în ceea ce
privește crearea de locuri de muncă.
5.           Să continue eforturile
de eliminare a restricțiilor nejustificate privind profesiile și
meseriile reglementate, în special în sectorul serviciilor și în sectorul
comerțului cu amănuntul; să ia măsuri suplimentare în
vederea liberalizării industriilor de rețea, în special pe piața
en gros a energiei electrice, a dezvoltării capacității de
interconectare energetică și a facilitării intrării unor
noi operatori în sectoarele transportului feroviar de mărfuri și al
transportului internațional de călători.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2012) 313 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 și
P7_TA(2012)0047.
[5]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului
din 26 aprilie 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 155 final.
[8]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile
cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către
serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind
metodologia stabilită de comun acord.
[9]               Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.