title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al României pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/98

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al României pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2018
      (2018/C 320/22)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. De asemenea, la data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat România printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru România din 2018 a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (2), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 10 mai 2018, România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și la 14 mai 2018, Programul de convergență pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (4)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (5)

                  În prezent, România face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2018, guvernul prevede un deficit global de 2,95 % din PIB în 2018 și diminuarea treptată a acestuia la 1,45 % din PIB până în 2021. Se estimează că obiectivul bugetar pe termen mediu, respectiv un deficit structural de 1 % din PIB, nu va fi atins până în 2021, an care reprezintă finalul orizontului de timp al programului. Se preconizează că soldul structural recalculat va ajunge la – 2,1 % în 2021. Conform Programului de convergență, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB se va menține la nivelul de sub 40 % până în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare respective este unul favorabil. De asemenea, măsurile necesare pentru sprijinirea țintelor de deficit preconizate nu au fost suficient detaliate.

                  (6)

                  La 16 iunie 2017, Consiliul a decis în conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) că România a înregistrat în 2016 o abatere semnificativă constatată de la obiectivul pe termen mediu. Având în vedere abaterea semnificativă constatată, la 16 iunie 2017 Consiliul a adresat României recomandarea de a lua măsurile care se impun pentru ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (4) să nu depășească 3,3 % în 2017, cifră ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,5 % din PIB. La 5 decembrie 2017, Consiliul a constatat că România nu a luat măsuri eficace în urma recomandării Consiliului din 16 iunie 2017 și a emis o recomandare revizuită. În noua recomandare, Consiliul a invitat România să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 3,3 % în 2018, cifră ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB. La 22 iunie 2018, Consiliul (5) a constatat că România nu a luat măsuri eficace în urma recomandării Consiliului din 5 decembrie 2017.
                  Totodată, analiza datelor privind rezultatul exercițiului bugetar 2017 a indicat faptul că în 2017 România s-a abătut în mod semnificativ de la ajustarea recomandată. În conformitate cu articolul 121 alineatul (4) din TFUE și cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, Comisia a adresat României, la 23 mai 2018, un avertisment cu privire la abaterea semnificativă, constatată în 2017, de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu. La 22 iunie 2018, Consiliul (6) a adoptat o recomandare ulterioară în acest sens, în care a confirmat necesitatea ca România să ia măsurile care se impun pentru ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete să nu depășească 3,3 % în 2018, cifră ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul ca în 2018 să apară o abatere de la această recomandare.

                  (7)

                  În ceea ce privește anul 2019, la 22 iunie 2018, Consiliul a recomandat României să ia măsurile care se impun pentru ca rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete să nu depășească 5,1 %, cifră ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,8 % din PIB. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul ca în 2019 să apară o abatere de la acest obiectiv. În plus, previziunile Comisiei din primăvara anului 2018 indicau un deficit public de 3,4 % din PIB în 2018 și de 3,8 % din PIB în 2019, depășindu-se astfel valoarea de referință de 3 % din PIB prevăzută în tratat. În ansamblu, Consiliul consideră că vor trebui adoptate, începând din 2018, măsuri suplimentare semnificative pentru a se respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere, având în vedere deteriorarea accentuată preconizată a situației fiscal-bugetare, în conformitate cu recomandarea adresată României la 22 iunie 2018 în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu.

                  (8)

                  Planificarea bugetară a României ignoră în mod regulat prevederile cadrului său fiscal-bugetar, în pofida nevoii de politici fiscal-bugetare responsabile. Legea responsabilității fiscal-bugetare a României transpune în legislația națională Pactul bugetar. Normele legii sunt bine concepute, dar, în practică, sunt trecute cu vederea în mod recurent. În 2016, deficitul structural a depășit obiectivul pe termen mediu, încălcându-se regula privind deficitul. Atât bugetul pentru 2017, cât și cel pentru 2018 vizau un deficit global de aproximativ 3 % din PIB, ceea ce implică o deteriorare a soldului structural în raport cu regula. Cele două rectificări bugetare din 2017 nu au fost conforme cu normele care nu permiteau creșterea plafoanelor de deficit global și primar și nici majorarea cheltuielilor cu personalul și a cheltuielilor publice totale în cursul exercițiului fiscal-bugetar în curs. De asemenea, la fel ca în anii anteriori, în 2017 actualizarea strategiei fiscal-bugetare a fost transmisă Parlamentului la mult timp după termenul legal, neasigurându-se astfel o perspectivă pe termen mai lung a planificării bugetare.

                  (9)

                  Respectarea obligațiilor fiscale de către contribuabili se menține la un nivel scăzut, în special în ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată. În cursul anului trecut, România a realizat progrese limitate în ceea ce privește abordarea recomandării specifice care i-a fost adresată în repetate rânduri de a consolida respectarea obligațiilor fiscale și colectarea impozitelor. În ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată, diferența dintre veniturile preconizate teoretic și veniturile colectate efectiv se menține la un nivel foarte ridicat. Pentru a îmbunătăți respectarea obligațiilor fiscale de către contribuabili, autoritățile au prevăzut plata defalcată a taxei pe valoarea adăugată. Această dispoziție are caracter facultativ, excepție făcând societățile insolvabile și contribuabilii care au restanțe semnificative la plata taxei pe valoarea adăugată. Cu toate acestea, măsura nu a adus încă rezultate semnificative. Nu s-a pus încă în aplicare introducerea caselor de marcat cu jurnal electronic, conectate la sistemul informatic al administrației fiscale.

                  (10)

                  Soliditatea sectorului financiar s-a îmbunătățit în continuare, dar unele evoluții trebuie monitorizate. Sectorul bancar este bine capitalizat, iar calitatea activelor s-a ameliorat. Cu toate acestea, mai multe inițiative legislative în curs, care riscă să afecteze cedarea creditelor neperformante, precum și creditele și investițiile, justifică o monitorizare atentă. Recenta reducere a contribuțiilor la fondurile de pensii prefinanțate din cel de al doilea pilon a atenuat îngrijorările fiscal-bugetare pe termen scurt, dar ar putea avea consecințe negative asupra dezvoltării piețelor de capital.

                  (11)

                  Piața forței de muncă a devenit mai rigidă ca urmare a creșterii ocupării forței de muncă simultan cu reducerea forței de muncă provocată de îmbătrânirea populației și de emigrație. În același timp, România are un important potențial de forță de muncă nevalorificat, iar mai multe grupuri, cum ar fi tinerii, romii, șomerii de lungă durată și persoanele cu handicap, au dificultăți în ceea ce privește accesul la piața forței de muncă. În cursul anului trecut, România a realizat puține progrese în ceea ce privește abordarea recomandării specifice de a consolida politicile de activare cu ținte specifice și serviciile publice integrate, cu accent pe grupurile cele mai îndepărtate de piața muncii. În pofida creșterii stimulentelor financiare pentru programele de mobilitate, participarea la politicile de activare a forței de muncă este în continuare foarte scăzută, iar sarcina administrativă a fost ridicată. Programele de lucrări publice de interes local au un impact redus în ceea ce privește oferta de competențe relevante și sprijinirea tranzițiilor către locuri de muncă obișnuite. Pentru șomerii de lungă durată și beneficiarii de asistență socială nu există nicio procedură bazată pe managementul de caz. Cooperarea între serviciile publice de ocupare a forței de muncă, furnizorii de servicii sociale și de educație și, respectiv, furnizorii externi a fost limitată.

                  (12)

                  Riscul de sărăcie sau de excluziune socială a fost foarte ridicat. Sunt afectate mai ales familiile cu copii, persoanele cu handicap, romii și populația rurală. Se mențin inegalitățile mari în ceea ce privește veniturile și ca urmare a impactului redus al sistemului fiscal și de prestații sociale asupra atenuării inegalității veniturilor de piață. Indicatorul social de referință, care reprezintă referința pentru calcularea celor mai importante prestații sociale, nu a mai fost actualizat din 2008. Legea privind venitul minim de incluziune, prevăzută a intra în vigoare în 2018, ar fi dus la creșterea nivelului de acoperire și de adecvare a asistenței sociale. Cu toate acestea, intrarea în vigoare a legii a fost amânată cu peste un an. Vârsta de pensionare mai scăzută în cazul femeilor implică drepturi de pensie mai mici, ceea ce amplifică sărăcia în rândul persoanelor în vârstă și diferența de remunerare între femei și bărbați.

                  (13)

                  Implicarea partenerilor sociali în elaborarea și aplicarea reformelor economice și sociale a fost foarte limitată. Adesea, punctele de vedere ale partenerilor sociali nu sunt luate în considerare, chiar și atunci când acestea converg. În România, cadrul pentru negocierile colective nu favorizează funcționarea armonioasă a sistemului de relații de muncă. Dialogul social este caracterizat de un nivel scăzut de negociere colectivă, în special la nivel de sector, și de o participare redusă a sindicatelor și a organizațiilor patronale. Pragurile ridicate de reprezentativitate și definirea vagă a sectoarelor se numără printre principalele obstacole în calea unui dialog social mai eficient. S-au înregistrat puține progrese până în prezent în privința modificărilor legislative care vizează îmbunătățirea cadrului instituțional.

                  (14)

                  În ultimii ani, salariul minim a fost majorat în repetate rânduri în mod discreționar. Din 2015, salariul minim net a crescut cu peste 60 %. În 2017, aproximativ 30 % dintre lucrători au fost plătiți cu salariul minim, ceea ce indică o distribuție foarte trunchiată a salariilor. Propunerea privind un mecanism obiectiv pentru majorările salariului minim a fost aprobată de partenerii sociali, dar nu a fost pusă în aplicare de guvern.

                  (15)

                  Oferta competențelor nu ține pasul cu nevoile economiei. Nivelurile de instruire scăzute în ceea ce privește competențele de bază și competențele digitale au un impact negativ asupra competitivității, a ocupării forței de muncă și a convergenței. Participarea la programele de formare destinate adulților a fost foarte scăzută. Nu există încă un mecanism de corelare a politicilor de activare cu cererea de competențe, iar capacitatea de a anticipa viitoarele nevoi în materie de competențe și de a estima impactul preconizat al noilor tehnologii este redusă. Învățământul profesional și tehnic rămâne în continuare o opțiune secundară și nu este corelat suficient cu necesitățile pieței muncii și cu strategiile de specializare regională sau sectorială.

                  (16)

                  Rezultatele slabe ale sistemului de învățământ contribuie la o mare inegalitate de șanse și diminuează perspectivele de creștere pe termen lung ale României. Oferirea unui învățământ general de calitate și favorabil incluziunii, precum și asigurarea accesului la acesta constituie o provocare, în special pentru romi și pentru copiii din zonele rurale. Metodologia de monitorizare pentru combaterea segregării în școli nu a fost încă elaborată. Rata de părăsire timpurie a sistemelor de educație și formare este în scădere, dar se situează în continuare la un nivel ridicat. Este în curs de elaborare un mecanism de avertizare timpurie care să identifice copiii expuși riscului de abandon școlar, însă accentul pe educația de calitate este redus. În pofida luării unor măsuri, asigurarea calității în școli și în învățământul superior întâmpină o serie de provocări. Absolvirea învățământului terțiar este la un nivel foarte scăzut. Investițiile în educație sunt relativ scăzute, iar școlile defavorizate, în special, nu beneficiază de sprijin adecvat.

                  (17)

                  Starea de sănătate a populației s-a îmbunătățit, dar se situează în continuare sub standardele Uniunii. Accesul la asistența medicală rămâne o provocare, cu efecte negative asupra dezvoltării copiilor, asupra capacității de inserție profesională a forței de muncă și asupra îmbătrânirii în condiții bune de sănătate. Finanțarea insuficientă și utilizarea ineficientă a resurselor limitează eficacitatea sistemului de sănătate, pe fondul unui deficit considerabil de medici și de asistenți medicali. Accesul la serviciile de sănătate este limitat de prevalența plăților informale și de distanța față de infrastructurile de sănătate. România a înregistrat unele progrese în ceea ce privește abordarea recomandării specifice de a combate plățile informale și se pune în aplicare un mecanism de monitorizare, urmând a se evalua impactul acestuia în practică. Până în prezent s-au înregistrat progrese limitate în ceea ce privește abordarea recomandării specifice de a favoriza tratamentul ambulatoriu. Punerea în aplicare în curs a Strategiei naționale de sănătate este afectată de evoluția priorităților și de planificarea precară a investițiilor.

                  (18)

                  Planificarea strategică, procesul de consultare publică și utilizarea evaluărilor impactului normativ se mențin la un nivel redus în etapele de proiectare, punere în aplicare și monitorizare a politicilor. Acest lucru afectează calitatea și previzibilitatea reglementării. De asemenea, modificările legislative frecvente, cum ar fi modificările la codul fiscal, au impact asupra mediului de afaceri. Gradul de implicare a părților interesate în elaborarea și punerea în aplicare a reformelor este redus și se recurge rareori la un dialog veritabil, deși structurile instituționale relevante sunt disponibile. Mecanismul de abordare a opiniilor exprimate de părțile interesate cu ocazia consultărilor publice nu asigură monitorizarea adecvată a acestora. Un exemplu concret recent este lipsa de interes față de propunerea, acceptată de partenerii sociali, privind un mecanism obiectiv pentru majorările salariului minim, care ar fi răspuns unei recomandări specifice țării. Nu au fost obținute rezultate concrete privind reformele administrației publice. Adoptarea legislației relevante privind gestionarea resurselor umane în administrația publică a fost amânată. Secretariatul General al Guvernului are un rol limitat în controlul calității elaborării politicilor.

                  (19)

                  Calitatea slabă a infrastructurii, inclusiv în sectorul transporturilor, al deșeurilor și al apelor reziduale, limitează perspectivele de creștere ale României. Investițiile publice prezintă o eficiență scăzută, în special în ceea ce privește pregătirea proiectelor și stabilirea priorităților. Starea generală și fiabilitatea infrastructurii rutiere, feroviare și a căilor navigabile rămân insuficiente, iar reforma sectorului transporturilor avansează într-un ritm foarte lent. Ritmul progreselor înregistrate în ceea ce privește reforma gestionării deșeurilor este, de asemenea, lent, atât sectorul deșeurilor solide, cât și cel al apelor reziduale confruntându-se cu provocări. Master Planul de Transport și Planul Național de Gestionare a Deșeurilor urmăresc să ofere o foaie de parcurs stabilă pentru investiții și să consolideze capacitatea administrativă a sectoarelor respective, însă alinierea pregătirii proiectelor la planificarea strategică a fost, până în prezent, limitată. România a înregistrat progrese limitate în ceea ce privește abordarea recomandării specifice adresate țării de a consolida ierarhizarea în funcție de priorități a proiectelor de investiții publice și pregătirea acestora.

                  (20)

                  Procedurile de achiziții publice eficiente și transparente sunt esențiale pentru abordarea principalelor provocări de politică ale României, printre care se numără eficiența cheltuielilor publice, lupta împotriva corupției și încurajarea inovării și a creșterii durabile și favorabile incluziunii. România a înregistrat unele progrese în ceea ce privește abordarea recomandării de a pune în aplicare Strategia în domeniul achizițiilor publice, dar planul de acțiune nu este încă pus în aplicare în integralitatea sa. Totodată, consolidarea eficienței și utilizarea strategică a achizițiilor publice, a auditurilor eficace și a combaterii fraudei reprezintă în continuare provocări. Sustenabilitatea măsurilor luate și ireversibilitatea reformelor necesită o monitorizare permanentă. Provocările în materie de eficiență și transparență aferente achizițiilor publice caracterizează în special investițiile de anvergură în infrastructura medicală din spitalele regionale din Iași, Cluj și Craiova.

                  (21)

                  Companiile de stat îndeplinesc un rol important în sectoarele infrastructurilor critice, cum ar fi energia și transportul feroviar. Cu toate acestea, rezultatele operaționale și financiare ale acestora sunt mai slabe decât cele ale partenerilor lor din sectorul privat. Guvernanța corporativă a companiilor de stat a fost afectată substanțial în ultimul timp, anulând progresele înregistrate în ceea ce privește recomandările adresate țării în 2015 și 2016. Au existat ezitări în punerea în aplicare a noii legislații, iar în prezent se încearcă excluderea unor societăți comerciale din domeniul de aplicare al noii legislații. De asemenea, s-a amânat publicarea datelor financiare cu privire la companiile de stat. Drept urmare, sunt afectate condițiile esențiale pentru promovarea utilizării eficiente a resurselor publice, ceea ce poate duce la decizii de investiții denaturate. În februarie 2018, Curtea Constituțională a invitat Parlamentul să revizuiască exceptările menționate anterior.

                  (22)

                  Evoluțiile înregistrate în cursul anului trecut au pus sub semnul întrebării, în mare parte, ireversibilitatea și sustenabilitatea progreselor substanțiale înregistrate de România în ceea ce privește reforma sistemului judiciar și combaterea corupției la nivel înalt. Independența sistemului judiciar este contestată și se pune presiune asupra instituțiilor judiciare și a cadrului juridic de combatere a corupției. Progresele cu privire la provocările rămase în ceea ce privește reforma sistemului judiciar și combaterea corupției sunt reținute. În ceea ce privește implementarea Strategiei naționale anticorupție 2016-2020 care propune măsuri suplimentare de prevenire și de combatere a corupției se înregistrează progrese la nivel tehnic, însă este nevoie de un sprijin politic mai concret, dat fiind că problemele legate de corupție și de guvernanță persistă în sectorul public la toate nivelurile și că acestea se numără printre principalele provocări cu care se confruntă mediul de afaceri.

                  (23)

                  În cadrul mecanismului de cooperare și de verificare, Comisia monitorizează în continuare în România reforma judiciară și lupta împotriva corupției. Aceste domenii nu fac, așadar, obiectul recomandărilor specifice adresate României, dar sunt relevante pentru dezvoltarea unui mediu socioeconomic favorabil în această țară.

                  (24)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a României, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate României în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în România, ci și de măsura în care acestea sunt conforme cu normele și orientările Uniunii.

                  (25)

                  Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să asigure conformitatea cu recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018 de a corecta abaterea semnificativă de la traiectoria de ajustare, astfel încât să poată atinge obiectivul bugetar pe termen mediu. Să asigure aplicarea integrală a cadrului fiscal-bugetar. Să consolideze respectarea obligațiilor fiscale și colectarea impozitelor.

                  2.

                  Să finalizeze reforma venitului minim de incluziune. Să îmbunătățească funcționarea dialogului social. Să se asigure că salariul minim se stabilește pe baza unor criterii obiective. Să îmbunătățească programele de actualizare a competențelor și oferirea unui învățământ general de calitate, în special pentru romi și pentru copiii din zonele rurale. Să îmbunătățească accesul la asistență medicală, inclusiv prin favorizarea tratamentului ambulatoriu.

                  3.

                  Să asigure un grad mai ridicat de previzibilitate a procesului decizional, recurgând în mod sistematic și eficient la evaluarea impactului normativ și la consultarea și implicarea părților interesate în elaborarea și punerea în aplicare a reformelor. Să îmbunătățească pregătirea și stabilirea priorităților în cazul proiectelor de infrastructură de mare amploare și să accelereze punerea în aplicare a acestora, în special în sectorul transporturilor, al deșeurilor și al apelor reziduale. Să îmbunătățească transparența și eficiența achizițiilor publice. Să consolideze guvernanța corporativă a companiilor de stat.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (4)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (5)  Decizia (UE) 2018/923 a Consiliului din 22 iunie 2018 de stabilire a faptului că România nu a luat măsuri eficace în urma Recomandării Consiliului din 5 decembrie 2017 (JO L 164, 29.6.2018, p. 42).

         (6)  Recomandarea Consiliului din 22 iunie 2018 în scopul corectării abaterii semnificative constatate de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu în România (JO C 223, 27.6.2018, p. 3).

         (7)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2018 privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2018

text:
               10.9.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 320/27

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 13 iulie 2018
      privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2018 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2018
      (2018/C 320/07)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2018 pentru coordonarea politicilor economice. Aceasta a ținut cont de pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („recomandarea pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Irlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special recomandările 1 și 2.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Irlanda pentru 2018 a fost publicat la data de 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice acestei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice acestei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Irlanda în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special stocurile mari de datorii publice și private și de datorii externe nete constituie vulnerabilități. Cu toate acestea, îmbunătățirile au fost substanțiale. Creșterea puternică a productivității din ultimii ani a condus la o competitivitate îmbunătățită și la o balanță pozitivă a contului curent, care au angrenat o reducere rapidă a stocului ridicat de datorii externe nete. Creșterea economică solidă continuă să sprijine reducerea gradului de îndatorare din sectorul privat. Cu toate acestea, stocul datoriei private rămâne ridicat, deși influența semnificativă a activităților societăților multinaționale trebuie să fie luată în considerare la evaluarea datoriilor întreprinderilor, iar datoria gospodăriilor pare să fie, în linii mari, conformă cu indicatorii macroeconomici fundamentali. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă, iar deficitul se apropie de echilibru. Prețurile locuințelor cresc într-un ritm rapid, deși creșterea a pornit probabil de la niveluri subevaluate, consolidându-se astfel și bilanțurile gospodăriilor. Băncile sunt recapitalizate în mod corespunzător, iar profitabilitatea acestora se îmbunătățește treptat. Stocul de credite neperformante, deși se menține la un nivel ridicat, continuă să scadă. S-au luat măsuri de politică vizând abordarea acestor puncte vulnerabile, dar va fi nevoie de timp pentru ca unele dintre ele să producă efectele scontate.

                  (4)

                  Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 la 18 aprilie 2018, iar la 30 aprilie 2018 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  Irlanda face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul preconizează că deficitul global va scădea ușor până la 0,2 % din PIB în 2018 și va continua să se îmbunătățească treptat, ajungându-se la un excedent de 0,4 % din PIB în 2021. Se preconizează atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – începând din 2019. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 66 % în 2018 și va continua să scadă până la 58,7 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

                  (7)

                  La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Irlandei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 2,4 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, Consiliul a afirmat că ar trebui să se aibă în vedere ajungerea la o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării actuale, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice ale Irlandei. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul unei abateri de la ajustarea bugetară recomandată în 2018 și per ansamblu în perioada 2017-2018.

                  (8)

                  În 2019, Irlanda ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu. Acesta este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) care nu depășește 5,3 % (7), ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,1 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural va înregistra un deficit de 0,4 % din PIB în 2019, situându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că Irlanda va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2018 și regula privind datoria în 2019. În linii mari, Consiliul este de părere că Irlanda trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și estimează că această țară ar urma să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019. Având în vedere diferența existentă în Irlanda între PIB-ul calculat și producția internă și impactul acestei diferențe asupra ponderii datoriei în PIB, precum și condițiile ciclice actuale din Irlanda și riscurile externe sporite, ar fi prudent să se utilizeze eventualele câștiguri excepționale pentru a reduce și mai mult nivelul datoriei publice.

                  (9)

                  Deși situația finanțelor publice a continuat să se îmbunătățească datorită unei creșteri solide a producției, persistă totuși riscuri de volatilitate a veniturilor, iar rezistența veniturilor la fluctuațiile de natură economică și la șocurile negative poate fi consolidată și mai mult. Limitarea domeniului de aplicare și a numărului cheltuielilor fiscale și extinderea bazei de impozitare ar îmbunătăți stabilitatea veniturilor în contextul volatilității economice. Cu toate acestea, unele dintre măsurile fiscale recente s-au axat pe reduceri și scutiri și par să fi mărit și mai mult dependența de surse de venituri cu un puternic caracter prociclic. În plus, Irlanda dispune și de alte posibilități de îmbunătățire a modului în care sistemul său fiscal poate sprijini obiectivele de mediu.

                  (10)

                  După cum se indică în recomandarea privind zona euro pentru 2018, este esențial să se combată strategiile agresive de planificare fiscală ale contribuabililor, astfel încât să se prevină denaturarea concurenței între firme, să se asigure tratamentul echitabil al contribuabililor și să se protejeze finanțele publice. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Nivelul ridicat al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB sugerează că normele fiscale ale Irlandei sunt utilizate de societăți comerciale care practică planificarea fiscală agresivă. Din cauza aplicării limitate a reținerii la sursă a impozitelor pentru plățile în străinătate (și anume, de la rezidenți din Uniune către rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dividende efectuate de societăți comerciale cu sediul în Irlanda, aceste plăți s-ar putea sustrage complet de la impozitare dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. În plus, societățile pot utiliza anumite dispoziții ale tratatelor fiscale bilaterale dintre Irlanda și alte țări pentru a anula noua normă privind domiciliul fiscal pusă în aplicare de Irlanda în 2015; această chestiune necesită o analiză suplimentară. Rezultatul consultării întreprinse de Irlanda în urma analizei independente a Codului privind impozitul pe profit va fi relevant pentru conceperea reformelor fiscale anunțate. Comisia ia act de recentele măsuri pozitive anunțate sau adoptate (precum măsurile luate pentru a combate planificarea fiscală agresivă la nivel național și eventualele măsuri de protecție față de jurisdicțiile necooperante aflate pe lista UE). Pe baza recentelor schimburi, Comisia va continua dialogul constructiv care are drept scop combaterea strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor.

                  (11)

                  Costurile legate de îmbătrânirea populației continuă să prezinte riscuri la adresa sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Irlanda a introdus unele măsuri importante de eficientizare, cum ar fi acordul de reducere a costurilor cu industria farmaceutică, un sistem de gestiune financiară și finanțarea pe baza activității. De asemenea, au fost luate unele măsuri de îmbunătățire a disponibilității asistenței medicale primare. Cu toate acestea, sistemul de sănătate irlandez este costisitor și se confruntă cu numeroase provocări, care sunt agravate de îmbătrânirea rapidă a populației. În plus, serviciile de asistență medicală primară și serviciile de asistență comunitară nu sunt încă în măsură să reducă presiunea crescândă asupra capacității și a costurilor asistenței medicale spitalicești. Tranziția prevăzută către o asistență medicală universală trebuie să fie sprijinită printr-o planificare bugetară multianuală și prin îmbunătățirea controlului cheltuielilor. În plus, această tranziție trebuie să se bazeze pe concluziile unei reexaminări cuprinzătoare a eficacității și eficienței cheltuielilor din sectorul sănătății. De asemenea, ar trebui să se aibă în vedere consolidarea rolului asistenței medicale primare ca factor de limitare a supraaglomerării spitalelor irlandeze. În pofida unei game ample de reforme menite să limiteze cheltuielile publice cu pensiile, se estimează că deficitul global al sistemului de pensii va înregistra o creștere semnificativă pe termen lung. Punerea în aplicare în timp util a foii de parcurs prezentate privind reforma sistemului de pensii este esențială pentru consolidarea sustenabilității bugetare a sistemului irlandez de pensii.

                  (12)

                  Nivelul scăzut al investițiilor înregistrat în mod constant în anii care au urmat expansiunii economice are, în prezent, consecințe nefaste asupra disponibilității unor infrastructuri adecvate în sectorul transporturilor, al energiei curate, al serviciilor de alimentare cu apă, al locuințelor și al telecomunicațiilor. Persistența unei oferte insuficiente, la care se adaugă creșterea cererii, continuă să determine creșterea prețurilor la bunurile imobiliare. Cu toate că prețurile nu par să fi fost supraevaluate în 2016, accesibilitatea din punct de vedere financiar reprezintă un motiv de îngrijorare. Dacă nu sunt eliminate, constrângerile care limitează oferta de locuințe riscă să favorizeze acumularea dezechilibrelor. Combinată cu amenajarea teritoriului, îmbunătățirea infrastructurilor este un factor esențial de încurajare a unei reacții adecvate în ceea ce privește oferta de locuințe, sporirea investițiilor private, creșterea productivității și o dezvoltare economică regională echilibrată. În plus, investițiile în infrastructura din sectorul energiei curate, al transporturilor publice ecologice și al apei, precum și intensificarea eforturilor depuse în domeniul energiei din surse regenerabile și al economiei circulare vor fi esențiale pentru reușita procesului de tranziție a Irlandei către o economie cu emisii reduse de carbon și rezilientă din punctul de vedere al mediului. Odată ce vor fi adoptate și puse în aplicare în strânsă cooperare cu părțile interesate, Planul național de dezvoltare pentru perioada 2018-2027 și Cadrul național de planificare, care fac parte din „Strategia Irlanda 2040”, vor constitui progrese considerabile în direcția cea bună.

                  (13)

                  Eforturile depuse în prezent pentru atenuarea schimbărilor climatice nu îi vor permite Irlandei să își atingă la nivel național obiectivele în materie de climă asumate în cadrul planului Europa 2020. Nu s-au realizat decât progrese limitate în ceea ce privește decarbonizarea unora dintre principalele sectoare economice, în special agricultura, transportul rutier și sectorul rezidențial. Ca urmare a acestei situații, Irlanda va trebui să recurgă la mecanismele de flexibilitate disponibile pentru a se conforma Deciziei privind partajarea eforturilor, de exemplu prin achiziționarea de cote de la alte state membre. Previziunile naționale, publicate în 2017, evidențiază amploarea eforturilor suplimentare necesare: se prevede că emisiile din domeniul de aplicare a Deciziei privind partajarea eforturilor (care stabilește obiective anuale obligatorii privind emisiile de gaze cu efect de seră ale statelor membre pentru perioada 2013-2020) ar urma să crească până în 2025, înainte de a se stabiliza la un nivel ușor inferior celui înregistrat de emisiile din 2005, pe baza politicilor actuale. Irlanda a adoptat recent un plan național de atenuare care stabilește o foaie de parcurs către o economie cu emisii reduse de dioxid de carbon și un cadru coerent în vederea depășirii provocărilor persistente din sectorul energetic. Cu toate acestea, în forma sa actuală, planul nu propune decât un număr restrâns de noi măsuri de atenuare specifice. Cadrul național de planificare cuprinde și o componentă privind clima, recunoscând faptul că o amenajare adecvată a spațiului va constitui un factor esențial de atenuare a schimbărilor climatice, în condițiile în care populația este foarte dispersată, iar Irlanda nu are decât un număr mic de mari zone urbane și fiecare dintre acestea se confruntă cu probleme legate de congestionarea traficului și de transportul public. În cele din urmă, Planul național de dezvoltare pentru perioada 2018-2027 va juca, atunci când va fi pus efectiv în aplicare, un rol esențial în ceea ce privește decarbonizarea economiei. Acest plan va stabili, de fapt, în ce măsură sunt mobilizate mijloace suplimentare pentru decarbonizarea sectorului energetic, pentru utilizarea surselor regenerabile de energie și pentru îmbunătățirea transportului public și a eficienței energetice.

                  (14)

                  Asigurarea unei creșteri favorabile incluziunii constituie în continuare o provocare pentru Irlanda. Rata șomajului a scăzut la 6,7 % în 2017, dar anumite categorii continuă să fie, în mare măsură, izolate de piața forței de muncă și excluse din punct de vedere social. Sistemul de protecție socială și sistemul de impozitare dau dovadă de eficacitate în ceea ce privește reducerea sărăciei și diminuarea inegalităților, iar Irlanda a luat măsuri de stimulare a ocupării forței de muncă prin retragerea treptată a prestațiilor și a plăților suplimentare. În Irlanda persistă o rată ridicată a riscului de sărăcie sau de excluziune socială, care se explică prin proporția ridicată a persoanelor care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii (care este de aproape două ori mai mare decât media Uniunii și înregistrează cel mai ridicat nivel din Uniune: 18,2 % față de 10,5 % în 2016). Această situație este deosebit de răspândită în rândul gospodăriilor monoparentale. În Irlanda aproape trei sferturi dintre persoanele care nu lucrează sunt inactive. Rata riscului de sărăcie sau de excluziune socială, atât la nivel general, cât și în mod specific în rândul copiilor, a înregistrat o ușoară scădere în 2016, dar rămâne peste media Uniunii. În consecință, Irlanda trebuie să finalizeze punerea în aplicare a planului său de acțiune pentru gospodăriile fără persoane ocupate, inclusiv prin îmbunătățirea sprijinului integrat acordat persoanelor celor mai îndepărtate de piața muncii. Trebuie să se acorde în permanență atenție ofertei de locuințe sociale pentru a putea fi îndeplinite obiectivele ambițioase și pentru a se răspunde cererii ridicate.

                  (15)

                  Accesul la servicii de calitate, la prețuri abordabile și cu program complet de îngrijire a copiilor reprezintă în continuare o provocare. Potrivit Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, în 2015 costurile de îngrijire a copiilor în Irlanda erau, în raport cu salariile, cele mai ridicate din Uniune pentru părinții singuri și se aflau pe locul al doilea în Uniune pentru cupluri. Costurile ridicate de îngrijire a copiilor pot constitui un obstacol în calea accesului la un loc de muncă remunerat, în special în gospodăriile cu venituri mici, inclusiv în familiile monoparentale. Această situație are un efect negativ asupra ratei ocupării forței de muncă în rândul femeilor, care era, în 2016, de 65,4 %, aproape de media Uniunii. Parlamentul este pe punctul de a finaliza un proiect de lege privind sistemul unic de servicii accesibile de îngrijire a copilului. Devine deja evident că vor urma întârzieri în punerea în aplicare. De asemenea, furnizarea de servicii de calitate de îngrijire a copiilor a fost promovată în particular prin inițiative menite să garanteze că personalul dispune de calificări temeinice.

                  (16)

                  În 2016, diferențele dintre ratele de ocupare a forței de muncă pentru lucrătorii slab calificați, pentru cei cu calificare medie și pentru cei cu înaltă calificare s-au numărat printre cele mai ridicate din Uniune, iar rata de ocupare a forței de muncă slab calificate este cu 10 puncte procentuale sub nivelul înregistrat înainte de criza economică. Ca urmare a acestei situații și a schimbărilor produse în activitatea economică, necorelarea competențelor și lipsa de personal calificat sunt din ce în ce mai evidente în mai multe domenii. Acest lucru accentuează necesitatea de a accelera politicile și măsurile de perfecționare și de recalificare profesională. Irlanda înregistrează în special un nivel scăzut de participare la învățarea pe tot parcursul vieții în rândul persoanelor slab calificate încadrate în muncă, motiv pentru care acestea sunt vulnerabile la evoluțiile cererii de forță de muncă. Această țară prezintă, în general, unul dintre cele mai scăzute niveluri de competențe digitale din Uniune, ceea ce contrastează puternic cu proporția ridicată a absolvenților de științe, inginerie, tehnologie și matematică din sistemul irlandez de învățământ superior. De asemenea, Irlanda prezintă una dintre cele mai scăzute rate de ocupare a forței de muncă în rândul persoanelor cu handicap din Uniune.

                  (17)

                  În Irlanda, creșterea productivității este determinată în principal de societățile multinaționale. Decalajul în materie de productivitate dintre aceste societăți și firmele autohtone irlandeze, în cea mai mare parte întreprinderi mici și mijlocii, este în creștere. Nivelul ridicat de mobilitate internațională al unora dintre întreprinderile multinaționale și incertitudinile actuale pot constitui un risc pe termen mai lung pentru sustenabilitatea și reziliența economiei irlandeze. Cercetări recente au evidențiat faptul că firmele aflate în proprietate irlandeză nu profită, de pe urma activităților întreprinderilor multinaționale din Irlanda, decât de efecte de propagare și de beneficii limitate ceea ce privește creșterea productivității, inovarea și exporturile. Cu toate acestea, firmele irlandeze care depun eforturi în materie de cercetare și dezvoltare beneficiază de efecte de propagare ca urmare a activității întreprinderilor multinaționale. Stimulentele acordate de sectorul public pentru desfășurarea de activități de cercetare și dezvoltare și creșterea numărului de lucrători calificați care pot fi angajați de întreprinderile mici și mijlocii irlandeze ar favoriza răspândirea noilor tehnologii în aceste întreprinderi. În plus, astfel cum a indicat în repetate rânduri Consiliul Național al Competitivității din Irlanda, pentru a asigura competitivitatea întreprinderilor irlandeze trebuie să se limiteze creșterea anumitor factori de producție și îndeosebi a costurilor juridice. Barierele existente pe piața serviciilor juridice continuă să reprezinte o provocare, deoarece dăunează concurenței și conduc la creșterea costurilor suportate de beneficiarii acestor servicii. Cel mai grav afectate sunt întreprinderile mici, deoarece trebuie să facă față unor costuri ridicate legate de soluționarea litigiilor. Până în prezent nu au intrat în vigoare normele de aplicare a Legii privind reglementarea serviciilor juridice, recent adoptată. Consultările publice, care reprezintă o condiție prealabilă pentru punerea în aplicare a legislației, înregistrează întârzieri semnificative.

                  (18)

                  Chiar dacă există condiții pentru o redresare susținută a sectorul financiar din Irlanda, problemele preexistente riscă să întrerupă această traiectorie. Deși Irlanda a continuat să realizeze progrese în ceea ce privește reducerea creditelor neperformante, ponderea acestora exprimată ca procent din creditele brute totale (și anume 11,2 % în septembrie 2017) rămâne una dintre cele mai ridicate din Uniune. Îndatorarea excesivă, concentrarea pieței și gradul tot mai mare de incertitudine din anumite sectoare exportatoare afectează negativ cererea de credite din partea întreprinderilor mici și mijlocii, care rămâne modestă. Este esențial să se reducă arieratele pe termen lung, dintre care cele care înregistrau întârzieri la rambursare de peste doi ani reprezentau, în 2017, aproximativ 60 % din totalul creditelor ipotecare aflate în întârziere de plată. Reducerea arieratelor pe termen lung ar putea contribui, de asemenea, la soluționarea problemei îndatorării excesive, care reduce motivația întreprinderilor, în special a celor mici și mijlocii, de a utiliza creditele în scopuri mai productive. Deși Raportul din trimestrul 4 al anului 2017 privind arieratele creditelor ipotecare rezidențiale și deposedările remarca faptul că aproximativ 87 % dintre creditele ipotecare restructurate îndeplinesc dispozițiile, Banca Centrală a Irlandei a evidențiat că soluțiile de restructurare care prevăd o reducere temporară a plăților prezintă un risc deosebit de important de revenire la o situație de neîndeplinire a obligațiilor de plată. Viabilitatea deposedărilor și a anulării creanțelor ca opțiuni de ultimă instanță ar putea fi îmbunătățită și consolidată de un cadru solid de protecție a consumatorilor care să garanteze evoluțiile pozitive înregistrate în ceea ce privește vânzările de credite pe piața secundară, precum și durabilitatea soluțiilor de restructurare a împrumuturilor.

                  (19)

                  În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018, Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de gradul lor de conformitate cu normele și orientările Uniunii.

                  (20)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

                  (21)

                  Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2018 și 2019, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să își atingă în 2019 obiectivul bugetar pe termen mediu. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să limiteze domeniul de aplicare și numărul cheltuielilor fiscale și să extindă baza de impozitare. Să se pregătească pentru a face față creșterii prevăzute a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației prin îmbunătățirea raportului cost-eficacitate al sistemului de sănătate și prin continuarea reformelor avute în vedere în materie de pensii.

                  2.

                  Să asigure punerea în aplicare efectivă și în timp util a Planului național de dezvoltare, inclusiv în ceea ce privește energia curată, transporturile, locuințele, serviciile de alimentare cu apă și serviciile de calitate și la prețuri abordabile de îngrijire a copiilor. Să acorde prioritate perfecționării profesionale a populației adulte în vârstă de muncă, punând accentul pe competențele digitale.

                  3.

                  Să promoveze creșterea productivității întreprinderilor irlandeze, în special a celor mici și mijlocii, stimulând cercetarea și inovarea prin politici direcționate în mod specific și încurajând forme mai directe de finanțare și o cooperare mai strategică cu societățile multinaționale străine, cu centrele publice de cercetare și cu universitățile. Să promoveze reduceri mai rapide și durabile ale arieratelor pe termen lung prin utilizarea piețelor secundare, inspirându-se din inițiativele întreprinse pentru gospodăriile vulnerabile și, acolo unde este necesar, utilizând eliminările din bilanț ale expunerilor nerecuperabile.

         Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2018.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            H. LÖGER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 179, 25.5.2018, p. 1.

         (4)  JO C 261, 9.8.2017, p. 1.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate. Criteriul de referință în materie de cheltuieli utilizat în cazul Irlandei reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015. Ca urmare a abordării adoptate de autoritățile irlandeze în calculele lor de buget pentru 2017, Comisia a luat în considerare media ratelor potențiale de creștere din 2014 și 2016.

         (7)  La fel ca în 2018, criteriul de referință în materie de cheltuieli reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015.

         (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Comisiei din 18 iulie 2018 privind orientările pentru implementarea armonizată a Sistemului european de management al traficului feroviar în Uniune (Text cu relevanță pentru SEE.)

text:
               19.7.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 253/1

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 18 iulie 2018
   privind orientările pentru implementarea armonizată a Sistemului european de management al traficului feroviar în Uniune
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2018/C 253/01)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               În temeiul Directivei (UE) 2016/797 a Parlamentului European și a Consiliului (1), Agenția Uniunii Europene pentru Căile Ferate („agenția”) asigură implementarea armonizată și interoperabilitatea Sistemului european de management al traficului feroviar („ERTMS”) în Uniune. În acest scop, agenția verifică conformitatea soluțiilor tehnice avute în vedere cu specificațiile tehnice de interoperabilitate („STI”-urile) relevante și își dă aprobarea printr-o decizie.

               (2)

               Cu toate acestea, procesul de aprobare care trebuie urmat de agenție și de solicitanți nu este descris integral.

               (3)

               Pentru a consolida așteptările legitime ale solicitantului în cadrul procesului de aprobare prevăzut la articolul 19 din Directiva (UE) 2016/797 și pentru a facilita implementarea armonizată a ERTMS în Uniune, solicitantul și agenția ar trebui să urmeze orientările stabilite în prezenta recomandare.

               (4)

               Pentru a anticipa problemele tehnice și pentru a facilita procesul de acordare a autorizației de punere în funcțiune a instalațiilor fixe, prevăzută la articolul 18 din Directiva (UE) 2016/797, autoritățile naționale de siguranță („ANS”-urile) ar trebui să fie implicate încă de la începutul procesului de aprobare și ar trebui să aibă acces la documentele furnizate de solicitant.

               (5)

               Dată fiind diversitatea de contracte și de tipuri de licitații din cadrul subsistemului ERTMS terestru, agenția și solicitanții ar trebui să urmeze un proces care să acopere toate aceste tipuri de contracte și care, în același timp, să asigure că soluțiile tehnice avute în vedere respectă integral STI-urile relevante și, prin urmare, sunt pe deplin interoperabile.

               (6)

               Agenția și solicitantul ar trebui să utilizeze un „registru de probleme”, constituit de agenție, ca instrument de monitorizare pentru a identifica și pentru a urmări cât mai de timpuriu posibil eventualele probleme care afectează interoperabilitatea. Solicitantul ar trebui să prezinte dovezi cu privire la soluționarea problemelor care afectează interoperabilitatea.

               (7)

               De asemenea, agenția ar trebui să utilizeze o listă de probleme anonimizată ca instrument de schimb de experiență și de facilitare a implementării armonizate în domeniul ERTMS.

               (8)

               Orientările privind procesul de aprobare stabilite în prezenta recomandare nu ar trebui să se suprapună cu evaluarea conformității efectuată de organismele de evaluare descrise în Directiva (UE) 2016/797 și în STI-urile relevante. Agenția ar trebui să se asigure că informațiile referitoare la verificarea echipamentelor terestre ale Sistemului european de control al trenurilor (ETCS) și a echipamentelor Sistemului global de comunicații mobile – căi ferate (GSM-R), stabilite la articolul 5 și la punctul 6.1.2.3 din anexa la Regulamentul 2016/919 al Comisiei (2), sunt puse la dispoziție în conformitate cu prevederile respective. Aceste informații ar trebui evaluate de agenție cât mai curând posibil, pentru a anticipa orice probleme, pentru a minimiza costurile și pentru a reduce durata procesului de aprobare, precum și pentru a asigura faptul că soluția tehnică avută în vedere este interoperabilă.

               (9)

               Pentru a facilita procesul de aprobare, solicitantul ar trebui să inițieze un dialog cu agenția înainte de depunerea oficială a cererii. Pe parcursul acestei „etape de angajament inițial”, solicitantul și agenția ar trebui să ajungă la un acord cu privire la calendarul procesului de aprobare, inclusiv cu privire la termenele-limită respective ținând seama de tipul de achiziție și de procesul de autorizare. ANS-urile pot colabora și pot oferi un aviz cu privire la posibilele rezultate ale angajamentului inițial.

               (10)

               Taxele datorate agenției după etapa de angajament inițial a procesului ar trebui stabilite în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/764 al Comisiei (3).

               (11)

               Regulamentul de procedură al comisiilor pentru soluționarea contestațiilor ar trebui stabilit în Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/867 al Comisiei (4).

               (12)

               Orientările prevăzute în prezenta recomandare au fost prezentate în vederea unui schimb de opinii comitetului menționat la articolul 51 din Directiva (UE) 2016/797,

         RECOMANDĂ:

      Secțiunea A: Dispoziții generale

               1.

               Ca solicitantul să contacteze agenția de îndată ce intenționează lansarea unei cereri de oferte referitoare la echipamentele ERTMS terestre pentru care este necesară aprobarea agenției.

               2.

               Ca solicitantul să prezinte documente tehnice suficient de detaliate pentru a permite agenției să verifice interoperabilitatea deplină a soluțiilor tehnice avute în vedere spre implementare.

               3.

               Ca agenția și ANS relevantă să coopereze și să facă schimb de informații pentru a anticipa și pentru a soluționa orice probleme de ordin tehnic și, prin urmare, pentru a facilita sarcina ANS în ceea ce privește autorizarea punerii în funcțiune a subsistemului. ANS poate emite avize prin intermediul ghișeului unic menționat la articolul 12 din Regulamentul (UE) 2016/796 (denumit în continuare „ghișeul unic”) în orice moment al procesului, inclusiv în decursul etapei de angajament inițial, cu privire la aspecte de ordin tehnic și la planificare.

               4.

               Ca informațiile furnizate în decursul procesului de aprobare să fie puse la dispoziția ANS.

               5.

               Ca solicitantul și agenția să urmeze procesul de aprobare compus din trei etape:

                           (a)

                           angajamentul inițial;

                           (b)

                           depunerea dosarului și verificarea integralității acestuia;

                           (c)

                           evaluarea și decizia.

               6.

               Ca solicitantul să depună, cât mai devreme posibil, prin intermediul ghișeului unic, următorul dosar de cerere necesar pentru aprobare, incluzând descrierea soluției tehnice avute în vedere și documentele care demonstrează conformitatea soluției tehnice avute în vedere cu STI-ul de control-comandă și semnalizare relevant, astfel cu se prevede la articolul 19 din Directiva (UE) 2016/797:

                           (a)

                           Proiectul de caiet de sarcini sau descrierea soluției tehnice avute în vedere

                                       —

                                       descrierea proiectului, inclusiv detalii privind linia, grupa de linii sau rețeaua care face obiectul proiectului sau al combinației de proiecte: localizarea geografică, numărul de kilometri pe linie simplă și dublă, nivelul ERTMS, versiunea de bază (referința) și versiunea actuală, elementele constitutive de interoperabilitate și stațiile;

                                       —

                                       dovezi că oferta sau contractul sau ambele includ STI-ul de control-comandă și semnalizare relevant, versiunea de bază (referința) și versiunea actuală;

                                       —

                                       planul proiectului, indicându-se rezultatele concrete, etapele și termenele-limită;

                                       —

                                       lista funcțiilor ERTMS de implementat;

                                       —

                                       normele tehnice și scenariile de încercare operațională, menționate la articolul 5 din Regulamentul (UE) 2016/919 și la punctul 6.1.2.3 din anexa la regulamentul respectiv;

                                       —

                                       strategia de încercare și planurile de încercare;

                           (b)

                           Documentele care demonstrează condițiile necesare pentru compatibilitatea tehnică și operațională a subsistemului cu vehiculele prevăzute să funcționeze pe rețeaua relevantă

                           (c)

                           Documentele care demonstrează conformitatea soluției tehnice avute în vedere cu STI-ul de control-comandă și semnalizare relevant, precum și orice alte documente relevante, precum avizele autorității naționale de siguranță, declarațiile de verificare sau certificatele de conformitate:

                                       —

                                       dacă este disponibilă, o autorizație „ERTMS terestru” precedentă emisă de o ANS relevantă pentru soluțiile tehnice avute în vedere care sunt prezentate de solicitant;

                                       —

                                       dacă sunt disponibile, certificatele de conformitate CE ale elementelor constitutive de interoperabilitate și declarația de conformitate CE a elementelor constitutive de interoperabilitate, inclusiv modelul agenției pentru certificare și abateri definit în orientările agenției;

                                       —

                                       dacă sunt disponibile, certificatele de verificare a subsistemului și, dacă este cazul, declarațiile intermediare de verificare a proiectării și declarația CE de verificare a subsistemului, inclusiv modelul pentru certificare și abateri definit în orientările relevante ale agenției;

                                       —

                                       demonstrarea modului în care au fost abordate riscurile care afectează interoperabilitatea aferente fiecărei probleme din registrul de probleme;

                                       —

                                       normele naționale referitoare la ERTMS care sunt aplicabile proiectului;

                                       —

                                       în cazul în care solicitantul deține o derogare de la aplicarea uneia sau mai multor STI-uri sau a unor părți ale acestora, un document furnizat de statul membru prin care se acordă derogarea, în conformitate cu articolul 7 din Directiva (UE) 2016/797.

               7.

               Ca fiecare dintre problemele menționate în registrul de probleme să fie clasificată în una dintre următoarele categorii:

                           (a)

                           investigare;

                           (b)

                           problemă încheiată;

                           (c)

                           problemă încheiată condiționat;

                           (d)

                           problemă încheiată, dar în mod inacceptabil.

               8.

               Ca agenția să sugereze, prin intermediul ghișeului unic, o listă de probleme cu statutul „investigare” în cadrul registrului de probleme.

               9.

               Ca solicitantul să prezinte dovezi, potrivit calendarului convenit menționat la punctul 17 litera (b) și înainte de etapa de decizie, care să arate că fiecare dintre problemele identificate în registrul de probleme a fost soluționată.

               10.

               Ca agenția să actualizeze statutul problemelor din registrul de probleme, în funcție de dovezile prezentate de solicitant, ca fiind „problemă încheiată”, „problemă încheiată condiționat” sau „problemă încheiată, dar în mod inacceptabil”.

               11.

               Ca solicitantul și ANS să poată sugera probleme suplimentare care să fie incluse în registrul de probleme.

               12.

               Ca agenția să furnizeze solicitantului orientări privind modul de dovedire a soluționării problemelor, pentru a accelera procesul și pentru a evita sarcinile administrative inutile.

               13.

               Ca agenția să publice o listă de probleme anonimizată, ca instrument de împărtășire a experienței și de facilitare a implementării armonizate a proiectelor ERTMS terestre.

      Secțiunea B: etapa 1 – Angajament inițial

               14.

               Ca solicitantul, înainte de depunerea oficială a cererii, să se angajeze într-un dialog inițial cu agenția în vederea facilitării procesului de aprobare.

               15.

               Ca etapa de angajament inițial să înceapă înainte de orice cerere de oferte referitoare la echipamentele ERTMS terestre și atunci când solicitantul informează agenția cu privire la intenția sa de a depune o cerere de aprobare.

               16.

               Ca angajamentul inițial să fie limitat la un număr redus de discuții, în cadrul cărora solicitantul să prezinte proiectul preconizat și detaliile soluțiilor tehnice avute în vedere, inclusiv, dacă sunt disponibile, documentele enumerate la punctul 6.

               17.

               Ca etapa de angajament inițial să se încheie cu semnarea unui acord între agenție și solicitant, care să includă:

                           (a)

                           domeniul de aplicare al cererii;

                           (b)

                           calendarul de implementare, inclusiv datele pentru:

                                       (i)

                                       depunerea fiecărui document menționat la punctul 6;

                                       (ii)

                                       actualizarea registrului de probleme;

                                       (iii)

                                       termenul-limită de decizie;

                           (c)

                           registrul de probleme.

               18.

               Ca ANS să participe la etapa de angajament inițial și să prezinte un aviz cu privire la propunerea acordului menționat la punctul 17.

               19.

               Ca solicitantul să utilizeze ghișeul unic pentru a înregistra documentele enumerate la punctul 6.

      Secțiunea C: etapa 2 – Depunerea și verificarea integralității dosarului

               20.

               Ca etapa de depunere a dosarului și de verificare a integralității acestuia să urmeze etapei de angajament inițial atunci când solicitantul depune, prin intermediul ghișeului unic, cererea de decizie cu privire la aprobare.

               21.

               Ca solicitantul să depună toate documentele enumerate la punctul 6. Dacă oricare dintre aceste documente a fost deja depus prin intermediul ghișeului unic, solicitantul poate identifica documentele respective și poate confirma că rămân aplicabile proiectului fără nicio modificare sau adăugire. În eventualitatea oricărei modificări sau adăugiri la documentele respective, solicitantul trebuie să depună documentele actualizate.

               22.

               Ca agenția să evalueze integralitatea dosarului depus și să verifice dacă dosarul depus a fost încărcat în cadrul ghișeului unic, dacă include toate documentele enumerate la punctul 6 și dacă niciuna dintre problemele menționate în registrul de probleme nu are statutul de „interogare”.

               23.

               Ca agenția să evalueze relevanța și coerența dosarului depus în legătură cu documentele enumerate la punctul 6 și cu acordul convenit în cadrul angajamentului inițial și menționat la punctul 17.

               24.

               Ca agenția să informeze solicitantul, prin intermediul ghișeului unic, în termen de o lună de la depunerea oficială, în cazul în care informațiile furnizate nu sunt complete, prezentând dovezile relevante și precizând documentele suplimentare relevante care trebuie prezentate în termenul-limită convenit în cadrul calendarului de implementare în decursul etapei de angajament inițial.

               25.

               Ca agenția, atunci când consideră că dosarul este complet, relevant și coerent, să informeze solicitantul în consecință prin intermediul ghișeului unic.

      Secțiunea D: etapa 3 – Evaluare și decizie

               26.

               Ca etapa de evaluare și decizie să urmeze încheierii etapei de depunere a dosarului și de verificare a integralității acestuia.

               27.

               Ca agenția să emită o decizie favorabilă sau nefavorabilă în termen de două luni de la începutul etapei de evaluare și decizie cu privire la acea parte a soluțiilor tehnice care nu au făcut obiectul unei decizii favorabile în vederea aprobării lor de către agenție.

               28.

               Ca agenția să ia în considerare orice aviz emis de autoritatea națională de siguranță cu privire la cererea de aprobare.

               29.

               Ca agenția să emită o decizie favorabilă dacă etapa 2 este finalizată cu succes și dacă toate problemele enumerate în registrul de probleme au statutul „problemă încheiată”.

               30.

               Ca agenția să emită o decizie nefavorabilă dacă una sau mai multe dintre problemele enumerate în registrul de probleme are statutul de „problemă încheiată, dar în mod inacceptabil” sau dacă evaluarea din etapa 2 s-a încheiat, dar dosarul este considerat incomplet, irelevant și/sau incoerent.

               31.

               Ca agenția să emită o decizie favorabilă condiționată în următoarele cazuri:

                           (a)

                           una sau mai multe dintre problemele enumerate în registrul de probleme au statutul „încheiată condiționat”; și

                           (b)

                           niciuna dintre probleme nu are statutul „încheiată, dar în mod inacceptabil”.

               32.

               Ca agenția să furnizeze o explicație a condițiilor care trebuie îndeplinite de către solicitant într-un stadiu ulterior și examinate de ANS, precum și un rezumat al problemelor finale înregistrate în registrul de probleme.

               33.

               Ca, în cazul în care o condiție stabilită în decizia favorabilă a agenției nu poate fi îndeplinită de solicitant, ANS să recomande solicitantului:

                           (a)

                           să depună o nouă cerere de aprobare de către agenție. În acest caz, solicitantul identifică documentele dintr-o cerere anterioară de aprobare adresată agenției care sunt încă valabile, iar agenția nu repetă evaluarea documentelor respective;

                           (b)

                           să aplice articolul 30 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2016/796. În acest caz, agenția se oferă să actualizeze registrul de probleme în cadrul ghișeului unic.

               34.

               Ca, în cazul în care agenția emite o decizie nefavorabilă, solicitantul să fie îndreptățit să rectifice planul proiectului, să depună o nouă cerere și să indice părțile proiectului care rămân neschimbate, precum și documentele și dovezile care sunt în continuare valabile.

               35.

               Ca, în cazul în care solicitantul depune o cerere motivată pentru ca agenția să își reexamineze decizia în temeiul articolului 19 alineatul (5) din Directiva (UE) 2016/797, cererea respectivă să fie făcută prin intermediul ghișeului unic și să fie însoțită de o justificare detaliată a aspectelor pe care solicitantul le consideră evaluate în mod necorespunzător de către agenție. Agenția ar trebui să își confirme sau să își reexamineze decizia punând accentul pe aspectele evidențiate în această justificare. Constatările în urma reexaminării ar trebui comunicate solicitantului, prin intermediul ghișeului unic, în termen de două luni de la data depunerii cererii de către solicitant.

               36.

               Ca agenția să ofere solicitantului o justificare adecvată în cazul în care își confirmă decizia nefavorabilă inițială.

               37.

               Ca solicitantul să aibă dreptul de a depune o contestație la comisia pentru soluționarea contestațiilor instituită în temeiul articolului 55 din Regulamentul (UE) 2016/796 în cazul în care agenția își confirmă decizia nefavorabilă inițială.

      Adoptată la Bruxelles, 18 iulie 2018.

            Pentru Comisie

         Violeta BULC

            Membru al Comisiei

      (1)  Directiva (UE) 2016/797 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2016 privind interoperabilitatea sistemului feroviar în Uniunea Europeană (JO L 138, 26.5.2016, p. 44).

      (2)  Regulamentul (UE) 2016/919 al Comisiei din 27 mai 2016 privind specificația tehnică de interoperabilitate referitoare la subsistemele de control-comandă și semnalizare ale sistemului feroviar în Uniunea Europeană (JO L 158, 15.6.2016, p. 1).

      (3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/764 al Comisiei din 2 mai 2018 privind taxele și sumele de bani care trebuie plătite Agenției Uniunii Europene pentru Căile Ferate și condițiile de plată a acestora (JO L 129, 25.5.2018, p. 68).

      (4)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2018/867 al Comisiei din 13 iunie 2018 de stabilire a regulamentului de procedură al comisiei (comisiilor) pentru soluționarea contestațiilor a(le) Agenției Uniunii Europene pentru Căile Ferate (JO L 149, 14.6.2018, p. 3).


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 26 ianuarie 2018 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Oesterreichische Nationalbank (BCE/2018/1)

text:
               1.2.2018

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 37/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 26 ianuarie 2018
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Oesterreichische Nationalbank
   (BCE/2018/1)
   (2018/C 37/01)
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Articolul 37 alineatul (1) din Legea federală austriacă privind Oesterreichische Nationalbank prevede că Adunarea generală a Oesterreichische Nationalbank alege un auditor extern și un auditor extern supleant pentru o perioadă multianuală de cel mult cinci ani. Auditorul extern supleant va primi mandat numai în cazul în care auditorul extern nu poate efectua auditul.

               (3)

               Mandatul auditorului extern actual și cel al auditorului extern supleant actual ai Oesterreichische Nationalbank au încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2017. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2018.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank a selectat Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. drept auditor extern și Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH drept auditor extern supleant pentru exercițiile financiare 2018-2022,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Se recomandă desemnarea Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. drept auditor extern al Oesterreichische Nationalbank pentru exercițiile financiare 2018-2022.

               2.

               Se recomandă desemnarea Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH drept auditor extern supleant al Oesterreichische Nationalbank pentru exercițiile financiare 2018-2022.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 26 ianuarie 2018.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI