               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles,23.5.2018
            COM(2018) 407 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Irlandei pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Irlandei pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Aceasta a ținut cont de pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Irlanda ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Irlanda ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special recomandările 1 și 2.

               (3)Raportul de țară privind Irlanda pentru 2018
                  5
                a fost publicat la data de 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Irlanda în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate de această țară în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018
                  6
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Irlanda se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special stocurile mari de datorii publice și private și de datorii externe nete constituie vulnerabilități. Cu toate acestea, îmbunătățirile au fost substanțiale. Creșterea puternică a productivității din ultimii ani a condus la o competitivitate îmbunătățită și la o balanță pozitivă a contului curent, care au angrenat o reducere rapidă a stocului ridicat de datorii externe nete. Creșterea economică solidă continuă să sprijine reducerea gradului de îndatorare din sectorul privat. Cu toate acestea, stocul datoriei private rămâne ridicat, deși influența semnificativă a activităților societăților multinaționale trebuie să fie luată în considerare la evaluarea datoriilor întreprinderilor, iar datoria gospodăriilor pare să fie, în linii mari, conformă cu indicatorii macroeconomici fundamentali. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă, iar deficitul se apropie de echilibru. Prețurile locuințelor cresc într-un ritm rapid, deși creșterea a pornit probabil de la niveluri subevaluate, consolidându-se astfel și bilanțurile gospodăriilor. Băncile sunt recapitalizate în mod corespunzător, iar profitabilitatea acestora se îmbunătățește treptat. Stocul de credite neperformante, deși se menține la un nivel ridicat, continuă să scadă. S-au luat măsuri de politică vizând abordarea acestor puncte vulnerabile, dar va fi nevoie de timp pentru ca unele dintre ele să producă efectele scontate.

               (4)La 18 aprilie 2018, Irlanda și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018, iar la 30 aprilie, Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (6)Irlanda face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și este supusă regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul preconizează că deficitul global va scădea ușor până la 0,2 % din PIB în 2018 și va continua să se îmbunătățească treptat, ajungându-se la un excedent de 0,4 % din PIB în 2021. Se preconizează atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – începând din 2019. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 66 % în 2018 și va continua să scadă până la 58,7 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

               (7)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Irlandei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 2,4 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, Consiliul a afirmat că ar trebui să se aibă în vedere ajungerea la o orientare fiscală care să contribuie atât la consolidarea redresării actuale, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice ale Irlandei. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul unei abateri de la ajustarea bugetară recomandată în 2018 și per ansamblu în perioada 2017-2018.

               (8)În 2019, Irlanda ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu. Acesta este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  9
                care nu depășește 5,3 %
                  10
               , ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,1 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural va înregistra un deficit de 0,4 % din PIB în 2019, situându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că Irlanda va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2018 și regula privind datoria în 2019. În linii mari, Consiliul este de părere că Irlanda trebuie să fie pregătită să ia măsuri suplimentare pentru a asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și estimează că această țară ar urma să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019. Având în vedere diferența existentă în Irlanda între PIB-ul calculat și producția internă și impactul acestei diferențe asupra ponderii datoriei în PIB, precum și condițiile ciclice actuale din Irlanda și riscurile externe sporite, ar fi prudent să se utilizeze eventualele câștiguri excepționale pentru a reduce și mai mult nivelul datoriei publice.

               (9)Deși situația finanțelor publice a continuat să se îmbunătățească datorită unei creșteri solide a producției, persistă totuși riscuri de volatilitate a veniturilor, iar rezistența veniturilor la fluctuațiile de natură economică și la șocurile negative poate fi consolidată și mai mult. Limitarea domeniului de aplicare și a numărului cheltuielilor fiscale și extinderea bazei de impozitare ar îmbunătăți stabilitatea veniturilor în contextul volatilității economice. Cu toate acestea, unele dintre măsurile fiscale recente s-au axat pe reduceri și scutiri și par să fi mărit și mai mult dependența de surse de venituri cu un puternic caracter prociclic. În plus, Irlanda dispune și de alte posibilități de îmbunătățire a modului în care sistemul său fiscal poate sprijini obiectivele de mediu.

               (10)După cum se indică în recomandarea privind zona euro pentru 2018, este esențial să se combată strategiile agresive de planificare fiscală ale contribuabililor, astfel încât să se prevină denaturarea concurenței între firme, să se asigure tratamentul echitabil al contribuabililor și să se protejeze finanțele publice. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația UE. Nivelul ridicate al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB sugerează că normele fiscale ale Irlandei sunt utilizate de societăți comerciale care practică planificarea fiscală agresivă. Din cauza aplicării limitate a reținerii la sursă a impozitelor pentru plățile în străinătate (și anume, de la rezidenți din UE către rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dividende efectuate de societăți comerciale cu sediul în Irlanda, aceste plăți s-ar putea sustrage complet de la impozitare dacă nu sunt impozitate nici în jurisdicția destinatară. În plus, societățile pot utiliza anumite dispoziții ale tratatelor fiscale bilaterale dintre Irlanda și alte țări pentru a anula noua normă privind domiciliul fiscal pusă în aplicare de Irlanda în 2015. Rezultatul consultării întreprinse de Irlanda în urma analizei independente a Codului privind impozitul pe profit va fi relevant pentru conceperea reformelor fiscale anunțate. Comisia ia act de recentele măsurile pozitive anunțate sau adoptate (precum măsurile luate pentru a combate planificarea fiscală agresivă la nivel național și eventualele măsuri de protecție față de jurisdicțiile necooperante aflate pe lista UE). Pe baza recentelor schimburi, Comisia va continua dialogul constructiv care are drept scop combaterea strategiilor de planificare agresivă ale contribuabililor.

               (11)Costurile legate de îmbătrânirea populației continuă să prezinte riscuri la adresa sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice. Irlanda a introdus unele măsuri importante de eficientizare, cum ar fi acordul de reducere a costurilor cu industria farmaceutică, un sistem de gestiune financiară și finanțarea pe baza activității. De asemenea, au fost luate unele măsuri de îmbunătățire a disponibilității asistenței medicale primare. Cu toate acestea, sistemul de sănătate irlandez este costisitor și se confruntă cu numeroase provocări, care sunt agravate de îmbătrânirea rapidă a populației. În plus, serviciile de asistență medicală primară și serviciile de asistență comunitară nu sunt încă în măsură să reducă presiunea crescândă asupra capacității și a costurilor asistenței medicale spitalicești. Tranziția prevăzută către o asistență medicală universală trebuie să fie sprijinită printr-o planificare bugetară multianuală și prin îmbunătățirea controlului cheltuielilor. În plus, această tranziție trebuie să se bazeze pe concluziile unei reexaminări cuprinzătoare a eficacității și eficienței cheltuielilor din sectorul sănătății. De asemenea, ar trebui să se aibă în vedere consolidarea rolului asistenței medicale primare ca factor de limitare a supraaglomerării spitalelor irlandeze. În pofida unei game ample de reforme menite să limiteze cheltuielile publice cu pensiile, se estimează că deficitul global al sistemului de pensii va înregistra o creștere semnificativă pe termen lung. Punerea în aplicare în timp util a foii de parcurs prezentate privind reforma sistemului de pensii este esențială pentru consolidarea sustenabilității bugetare a sistemului irlandez de pensii.

               (12)Nivelul scăzut al investițiilor înregistrat în mod constant în anii care au urmat expansiunii economice are, în prezent, consecințe nefaste asupra disponibilității unor infrastructuri adecvate în sectorul transporturilor, al energiei curate, al serviciilor de alimentare cu apă, al locuințelor și al telecomunicațiilor. Persistența unei oferte insuficiente, la care se adaugă creșterea cererii, continuă să determine creșterea prețurilor la bunurile imobiliare. Cu toate că prețurile nu par să fi fost supraevaluate în 2016, accesibilitatea din punct de vedere financiar reprezintă un motiv de îngrijorare. Dacă nu sunt eliminate, constrângerile care limitează oferta de locuințe riscă să favorizeze acumularea dezechilibrelor. Combinată cu amenajarea teritoriului, îmbunătățirea infrastructurilor este un factor esențial de încurajare a unei reacții adecvate în ceea ce privește oferta de locuințe, sporirea investițiilor private, creșterea productivității și o dezvoltare economică regională echilibrată. În plus, investițiile în infrastructura din sectorul energiei curate, al transporturilor publice ecologice și al apei, precum și intensificarea eforturilor depuse în domeniul energiei din surse regenerabile și al economiei circulare vor fi esențiale pentru reușita procesului de tranziție a Irlandei către o economie cu emisii reduse de carbon și rezilientă din punctul de vedere al mediului. Odată ce vor fi adoptate și puse în aplicare în strânsă cooperare cu părțile interesate, Planul național de dezvoltare pentru perioada 20182027 și Cadrul național de planificare, care fac parte din „Strategia Irlanda 2040”, vor constitui progrese considerabile în direcția cea bună.

               (13)Eforturile depuse în prezent pentru atenuarea schimbărilor climatice nu îi vor permite Irlandei să își atingă la nivel național obiectivele în materie de climă asumate în cadrul planului Europa 2020. Nu s-au realizat decât progrese limitate în ceea ce privește decarbonizarea unora dintre principalele sectoare economice, în special agricultura, transportul rutier și sectorul rezidențial. Ca urmare a acestei situații, Irlanda va trebui să recurgă la mecanismele de flexibilitate disponibile pentru a se conforma Deciziei privind partajarea eforturilor, de exemplu prin achiziționarea de cote de la alte state membre. Previziunile naționale evidențiază amploarea eforturilor suplimentare necesare: se prevede că emisiile din domeniul de aplicare a Deciziei privind partajarea eforturilor (care stabilește obiective anuale obligatorii privind emisiile de gaze cu efect de seră ale statelor membre pentru perioada 2013-2020) ar urma să crească până în 2025, înainte de a se stabiliza la un nivel ușor inferior celui înregistrat de emisiile din 2005, pe baza politicilor actuale. Irlanda a adoptat recent un plan național de atenuare care stabilește o foaie de parcurs către o economie cu emisii reduse de dioxid de carbon și un cadru coerent în vederea depășirii provocările persistente din sectorul energetic. Cu toate acestea, în forma sa actuală, planul nu propune decât un număr restrâns de noi măsuri de atenuare specifice. Cadrul național de planificare cuprinde și o componentă privind clima, recunoscând faptul că o amenajare adecvată a spațiului va constitui un factor esențial de atenuare a schimbărilor climatice, în condițiile în care populația este foarte dispersată, iar Irlanda nu are decât un număr mic de mari zone urbane și fiecare dintre acestea se confruntă cu probleme legate de congestionarea traficului și de transportul public. În cele din urmă, Planul național de dezvoltare pentru perioada 2018-2027 va juca, atunci când va fi pus efectiv în aplicare, un rol esențial în ceea ce privește decarbonizarea economiei. Acest plan va stabili, de fapt, în ce măsură sunt mobilizate mijloace suplimentare pentru decarbonizarea sectorului energetic, pentru utilizarea surselor regenerabile de energie și pentru îmbunătățirea transportului public și a eficienței energetice.

               (14)Asigurarea unei creșteri favorabile incluziunii constituie în continuare o provocare pentru Irlanda. Rata șomajului a scăzut la 6,7 % în 2017, dar anumite categorii continuă să fie, în mare măsură, izolate de piața forței de muncă și excluse din punct de vedere social. Sistemul de protecție socială și sistemul de impozitare dau dovadă de eficacitate în ceea ce privește reducerea sărăciei și diminuarea inegalităților, iar Irlanda a luat măsuri de stimulare a ocupării forței de muncă prin retragerea treptată a prestațiilor și a plăților suplimentare. În Irlanda persistă o rată ridicată a riscului de sărăcie sau de excluziune socială, care se explică prin proporția ridicată a persoanelor care trăiesc în gospodării cu o intensitate scăzută a muncii (care este de aproape două ori mai mare decât media UE și înregistrează cel mai ridicat nivel din UE: 18,2 % față de 10,5 % în 2016). Această situație este deosebit de răspândită în rândul gospodăriilor monoparentale. În Irlanda aproape trei sferturi dintre persoanele care nu lucrează sunt inactive. Rata riscului de sărăcie sau de excluziune socială, atât la nivel general, cât și în mod specific în rândul copiilor, a înregistrat o ușoară scădere în 2016, dar rămâne peste media UE. În consecință, Irlanda trebuie să finalizeze punerea în aplicare a planului său de acțiune pentru gospodăriile fără persoane ocupate, inclusiv prin îmbunătățirea sprijinului integrat acordat persoanelor celor mai îndepărtate de piața muncii. Trebuie să se acorde în permanență atenție ofertei de locuințe sociale pentru a putea fi îndeplinite obiectivele ambițioase și pentru a se răspunde cererii ridicate.

               (15)Accesul la servicii de calitate, la prețuri abordabile și cu program complet de îngrijire a copiilor reprezintă în continuare o provocare. Potrivit Organizației pentru Cooperare și Dezvoltare Economică, în 2015 costurile de îngrijire a copiilor în Irlanda erau, în raport cu salariile, cele mai ridicate din UE pentru părinții singuri și se aflau pe locul al doilea în UE pentru cupluri. Costurile ridicate de îngrijire a copiilor pot constitui un obstacol în calea accesului la un loc de muncă remunerat, în special în gospodăriile cu venituri mici, inclusiv în familiile monoparentale. Această situație are un efect negativ asupra ratei ocupării forței de muncă în rândul femeilor, care era, în 2016, de 65,4 %, aproape de media UE. Parlamentul poartă în prezent dezbateri pe marginea unui proiect de lege privind sistemul unic de servicii accesibile de îngrijire a copilului. Această lege ar urma să fie pusă în aplicare în 2018, dar se constată deja întârzieri. De asemenea, furnizarea de servicii de calitate de îngrijire a copiilor a fost promovată în particular prin inițiative menite să garanteze că personalul dispune de calificări temeinice.

               (16)În 2016, diferențele dintre ratele de ocupare a forței de muncă pentru lucrătorii slab calificați, pentru cei cu calificare medie și pentru cei cu înaltă calificare s-au numărat printre cele mai ridicate din Uniune, iar rata de ocupare a forței de muncă slab calificate este cu 10 puncte procentuale sub nivelul înregistrat înainte de criza economică. Ca urmare a acestei situații și a schimbărilor produse în activitatea economică, necorelarea competențelor și lipsa de personal calificat sunt din ce în ce mai evidente în mai multe domenii. Acest lucru accentuează necesitatea de a accelera politicile și măsurile de perfecționare și de recalificare profesională. Irlanda înregistrează în special un nivel scăzut de participare la învățarea pe tot parcursul vieții în rândul persoanelor slab calificate încadrate în muncă, motiv pentru care acestea sunt vulnerabile la evoluțiile cererii de forță de muncă. Această țară prezintă, în general, unul dintre cele mai scăzute niveluri de competențe digitale din UE, ceea ce contrastează puternic cu proporția ridicată a absolvenților de științe, inginerie, tehnologie și matematică din sistemul irlandez de învățământ superior. De asemenea, Irlanda prezintă una dintre cele mai scăzute rate de ocupare a forței de muncă în rândul persoanelor cu handicap din UE.

               (17)În Irlanda, creșterea productivității este determinată în principal de societățile multinaționale. Decalajul în materie de productivitate dintre aceste societăți și firmele autohtone irlandeze, în cea mai mare parte întreprinderi mici și mijlocii, este în creștere. Nivelul ridicat de mobilitate internațională al unora dintre întreprinderile multinaționale și incertitudinile actuale pot constitui un risc pe termen mai lung pentru sustenabilitatea și reziliența economiei irlandeze. Cercetări recente au evidențiat faptul că firmele aflate în proprietate irlandeză nu profită, de pe urma activităților întreprinderilor multinaționale din Irlanda, decât de efecte de propagare și de beneficii limitate ceea ce privește creșterea productivității, inovarea și exporturile. Cu toate acestea, firmele irlandeze care depun eforturi în materie de cercetare și dezvoltare beneficiază de efecte de propagare ca urmare a activității întreprinderilor multinaționale. Stimulentele acordate de sectorul public pentru desfășurarea de activități de cercetare și dezvoltare și creșterea numărului de lucrători calificați care pot fi angajați de întreprinderile mici și mijlocii irlandeze ar favoriza răspândirea noilor tehnologii în aceste întreprinderi. În plus, astfel cum a indicat în repetate rânduri Consiliul Național al Competitivității din Irlanda, pentru a asigura competitivitatea întreprinderilor irlandeze trebuie să se limiteze creșterea anumitor factori de producție și îndeosebi a costurilor juridice. Barierele existente pe piața serviciilor juridice continuă să reprezinte o provocare, deoarece dăunează concurenței și conduc la creșterea costurilor suportate de beneficiarii acestor servicii. Cel mai grav afectate sunt întreprinderile mici, deoarece trebuie să facă față unor costuri ridicate legate de soluționarea litigiilor. Până în prezent nu au intrat în vigoare normele de aplicare a Legii privind reglementarea serviciilor juridice, recent adoptată. Consultările publice, care reprezintă o condiție prealabilă pentru punerea în aplicare a legislației, înregistrează întârzieri semnificative.

               (18)Chiar dacă există condiții pentru o redresare susținută a sectorul financiar din Irlanda, problemele preexistente riscă să întrerupă această traiectorie. Deși Irlanda a continuat să realizeze progrese în ceea ce privește reducerea creditelor neperformante, ponderea acestora exprimată ca procent din creditele brute totale (și anume 11,2 % în septembrie 2017) rămâne una dintre cele mai ridicate din UE. Îndatorarea excesivă, concentrarea pieței și gradul tot mai mare de incertitudine din anumite sectoare exportatoare afectează negativ cererea de credite din partea întreprinderilor mici și mijlocii, care rămâne modestă. Este esențial să se reducă arieratele pe termen lung, dintre care cele care înregistrau întârzieri la rambursare de peste 2 ani reprezentau, în 2017, aproximativ 60 % din totalul creditelor ipotecare aflate în întârziere de plată. Reducerea arieratelor pe termen lung ar putea contribui, de asemenea, la soluționarea problemei îndatorării excesive, care reduce motivația întreprinderilor, în special a celor mici și mijlocii, de a utiliza creditele în scopuri mai productive. Cercetări recente întreprinse de Banca Centrală a Irlandei arată că soluțiile de restructurare care prevăd o reducere temporară a plăților prezintă un risc deosebit de important de revenire la o situație de neîndeplinire a obligațiilor de plată. Viabilitatea deposedărilor și a anulării creanțelor ar putea fi îmbunătățită și consolidată dacă s-ar îmbunătăți cadrul de protecție a consumatorilor pentru vânzările de credite pe piața secundară. În același timp, acest cadru ar proteja durabilitatea soluțiilor de restructurare a împrumuturilor.

               (19)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Irlandei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Irlandei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Irlanda, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (20)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  11
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (21)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în 2018 și 2019, Irlanda să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să își atingă în 2019 obiectivul bugetar pe termen mediu. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să limiteze domeniul de aplicare și numărul cheltuielilor fiscale și să extindă baza de impozitare. Să se pregătească pentru a face față creșterii prevăzute a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației prin îmbunătățirea raportului cost-eficacitate al sistemului de sănătate și prin continuarea reformelor avute în vedere în materie de pensii.

               2.Să asigure punerea în aplicare efectivă și în timp util a Planului național de dezvoltare, inclusiv în ceea ce privește energia curată, transporturile, locuințele, serviciile de alimentare cu apă și serviciile de calitate și la prețuri abordabile de îngrijire a copiilor. Să acorde prioritate perfecționării profesionale a populației adulte în vârstă de muncă, punând accentul pe competențele digitale.

               3.Să promoveze creșterea productivității întreprinderilor irlandeze, în special a celor mici și mijlocii, stimulând cercetarea și inovarea prin politici direcționate în mod specific și încurajând forme mai directe de finanțare și o cooperare mai strategică cu societățile multinaționale străine, cu centrele publice de cercetare și cu universitățile. Să promoveze reduceri mai rapide și durabile ale arieratelor pe termen lung, inspirându-se din inițiativele întreprinse pentru gospodăriile vulnerabile și încurajând eliminările din bilanț ale expunerilor nerecuperabile.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 407 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 206 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate. Criteriul de referință în materie de cheltuieli utilizat în cazul Irlandei reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015. Ca urmare a abordării adoptate de autoritățile irlandeze în calculele lor de buget pentru 2017, Comisia a luat în considerare media ratelor potențiale de creștere din 2014 și 2016.

                     (10)

                        La fel ca în 2018, criteriul de referință în materie de cheltuieli reflectă o ajustare menită să corecteze denaturarea ratei de referință pe termen de 10 ani a creșterii potențiale, cauzată de progresia excepțional de puternică a creșterii PIB-ului real în 2015.

                     (11)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 409 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Franței pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Franței pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Franței pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Aceasta a ținut cont de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Franța ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 22 martie 2018. La 14 mai 2018, Consiliul a adoptat o recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”).

               (2)În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Franța ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a recomandării privind politica economică a zonei euro, astfel cum se reflectă în recomandările de mai jos, în special în recomandările 1 și 2.

               (3)Raportul de țară pentru Franța din 2018
                  5
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Franța în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018
                  6
               . În urma analizei efectuate, Comisia concluzionează că Franța se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, vulnerabilitățile sunt generate de nivelul ridicat al datoriei publice și de dinamica slabă a competitivității, în contextul unei creșteri scăzute a productivității. Riscul de apariție a unor efecte adverse asupra economiei franceze și, având în vedere dimensiunea sa, a unor efecte de propagare negative asupra uniunii economice și monetare este deosebit de important.

               (4)La 25 aprilie 2018, Franța și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de stabilitate pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (6)În urma corectării durabile și la timp a deficitului excesiv și a deciziei Consiliului din [XX] iunie 2018 de a abroga procedura aplicabilă deficitului excesiv, Franța face în prezent obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii tranzitorii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2018, guvernul intenționează să realizeze o îmbunătățire treptată a soldului bugetului general, de la -2,6 % din PIB în 2017 la +0,3 % din PIB în 2022. Se prevede că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume un deficit structural de 0,4 % din PIB, nu va fi atins în perioada acoperită de Programul de stabilitate. Potrivit Programului de stabilitate pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 97,0 % în 2017 la 89,2 % din PIB în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. În același timp, măsurile necesare pentru a sprijini țintele de deficit planificate în perioada de după 2019 nu au fost suficient detaliate.

               (7)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Franței să ia măsurile necesare pentru a se asigura că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete
                  9
                nu va depăși 1,2 % în 2018, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. În același timp, s-a afirmat că evaluarea proiectului de plan bugetar pentru 2018 și evaluarea ulterioară a rezultatelor bugetare din 2018 vor trebui să ia în considerare obiectivul de a se ajunge la o orientare fiscal-bugetară care să contribuie atât la consolidarea redresării în curs, cât și la asigurarea sustenabilității finanțelor publice. După ce Comisia a evaluat, în contextul avizului său privind proiectul de plan bugetar al Franței, forța de redresare a acestei țări, ținând seama în mod corespunzător de provocările legate de sustenabilitate cu care se confruntă, nu este necesar să se ia în considerare elemente suplimentare în această privință. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, există riscul apariției în 2018 a unei abateri semnificative de la traiectoria de ajustare recomandată pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu.

               (8)În 2019, având în vedere faptul că ponderea datoriei publice a Franței este de peste 60 % din PIB, iar deviația estimată a PIB-ului este de 0,6 %, rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu ar trebui să depășească 1,4 %, în conformitate cu ajustarea structurală de 0,6 % din PIB rezultată din matricea de cerințe din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, dacă nu se fac schimbări la nivel de politică, există riscul unei abateri semnificative de la acest obiectiv în 2019 și în anii 2018 și 2019 luați împreună. În absența unor evoluții contrare, se preconizează că Franța nu va respecta regula tranzitorie privind datoria în 2018 și în 2019. În general, Consiliul este de părere că măsurile necesare pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere ar trebui luate începând din 2018. Ar fi prudent să se utilizeze orice venituri excepționale pentru a reduce și mai multe ponderea datoriei în PIB.

               (9)Nivelul cheltuielilor publice din Franța este cel mai ridicat din UE. Se estimează că ponderea cheltuielilor va ajunge la 56,0 % din PIB în 2018, cu 10,6 puncte procentuale mai mult decât media UE. Deși strategia de consolidare din ultimii ani a avut în general de câștigat de pe urma scăderii ratelor dobânzilor și a reducerii investițiilor publice, este puțin probabil ca acest context caracterizat de rate scăzute ale dobânzilor să dureze pe termen mediu, iar reducerea investițiilor productive ar putea afecta potențialul economic în viitor. Revizuirile cheltuielilor realizate începând din 2014 nu au avut drept rezultat economii semnificative, iar câștigurile de eficiență au fost limitate din cauza lipsei unor măsuri de urmărire corespunzătoare și a nivelului scăzut de asumare a responsabilității politice. Cea mai recentă strategie de revizuire a cheltuielilor a fost abandonată și va fi înlocuită de programul Action Publique 2022, ale cărui principii sunt stabilite în legislația de programare multianuală a finanțelor publice pentru perioada 2018-2022. Grupul Comité Action Publique 2022 urmează să redacteze o foaie de parcurs înainte de vara anului 2018 și să analizeze ce măsuri trebuie adoptate. Cu toate acestea, nu au fost propuse încă măsuri clar specificate, iar noile economii preconizate în acest cadru vor fi realizate abia începând din 2020. Eforturile de a răspunde nevoilor actuale de consolidare fiscal-bugetară pe termen scurt și mediu ar putea beneficia de pe urma punerii în aplicare rapide a unor măsuri de reducere a cheltuielilor.

               (10)În prezent, în Franța coexistă 37 de sisteme de pensii diferite, care vizează diferite grupuri de lucrători și funcționează respectând seturi de norme diferite. Uniformizarea treptată a normelor ar îmbunătăți transparența sistemului, ar spori echitatea între generații și ar facilita mobilitatea forței de muncă. Armonizarea regulilor de calcul ar contribui, de asemenea, la îmbunătățirea controlului cheltuielilor publice. Deși se preconizează că reformele pensiilor care au fost deja adoptate vor reduce nivelul cheltuielilor publice cu pensiile pe termen lung, un sistem de pensii mai simplu și mai eficient ar genera economii suplimentare și ar contribui la reducerea riscurilor legate de sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. Conform unui studiu recent, alinierea diferitelor sisteme de pensii din sectorul public și din cel privat ar genera peste 5 miliarde EUR din reducerea cheltuielilor publice la orizontul anului 2022.

               (11)Rata șomajului a scăzut de la 10,4 % în 2015 la 9,4 % în 2017 și se preconizează că va continua să scadă și mai mult în anii următori, în timp ce rata de ocupare a crescut, ajungând la 70,6 % în 2017. Cu toate acestea, condițiile de pe piața muncii pentru tineri, lucrătorii slab calificați și persoanele provenite dintr-un context de migrație (atât prima, cât și a doua generație) rămân relativ mai dificile. În 2016, numai 54,5 % dintre persoanele care s-au născut în afara UE (cu vârsta cuprinsă între 20 și 64 de ani) aveau un loc de muncă, cifră care este cu 17,5 puncte procentuale mai mică decât în cazul persoanelor născute în Franța. Locuitorii din zonele cele mai defavorizate (Quartiers de la politique de la ville), inclusiv persoanele provenite dintr-un context de migrație, se confruntă în continuare cu dificultăți pe piața muncii. În ciuda măsurilor de politică, impactul mediului socioeconomic și al provenienței dintr-un context de migrație asupra performanței educaționale este relativ ridicat și reprezintă un obstacol în calea integrării pe piața muncii. Există, de asemenea, dovezi ale unor practici discriminatorii pe piața muncii. Oferirea unui sprijin activ eficace pentru ocuparea forței de muncă, inclusiv formare lingvistică, consiliere profesională intensivă și sprijin pentru recrutare, și luarea unor măsuri mai stricte pentru combaterea practicilor discriminatorii sunt esențiale pentru promovarea egalității de șanse pe piața muncii.

               (12)Legea din 2016 privind munca, modernizarea dialogului social și asigurarea unor parcursuri profesionale vizează îmbunătățirea capacității de adaptare a întreprinderilor la ciclurile economice și reducerea proporției lucrătorilor cu contracte temporare. Deși crește numărul persoanelor recrutate pe baza unor contracte pe durată nedeterminată, segmentarea pieței muncii reprezintă în continuare o provocare și ar trebui încurajată tranziția către mai multe forme de muncă pe durată nedeterminată. În acest context, este important să se finalizeze punerea în aplicare a programului ambițios de reforme aflat în curs, care include reforma recent adoptată a legii muncii, restructurarea preconizată a sistemului ajutoarelor de șomaj și reforma sistemului de educație și formare profesională, inclusiv a uceniciilor.

               (13)Punerea în aplicare progresivă a măsurilor de reducere a presiunii fiscale a dus la îmbunătățirea competitivității prin costuri a Franței, începând din 2013, însă pierderile acumulate anterior nu au fost încă pe deplin recuperate. Raportat la salariul mediu, în 2016, rata contribuțiilor sociale ale angajatorilor în Franța, exprimată ca parte din costurile totale cu forța de muncă, se număra încă printre cele mai ridicate din UE. Măsurile de politică aplicate în prezent pentru reducerea costurilor cu forța de muncă ar trebui să fie consolidate și îmbunătățite în continuare începând din 2019, prin transformarea anunțată a creditului fiscal pentru competitivitate și ocuparea forței de muncă (CICE) într-o reducere generalizată a contribuțiilor sociale pentru angajatori și prin introducerea unor reduceri suplimentare pentru salariile mai reduse pentru a favoriza ocuparea forței de muncă în rândul persoanelor cu un nivel scăzut de calificare.

               (14)Din 2013, salariul minim în Franța a respectat normele de indexare aplicabile, fără nicio majorare ad hoc. Prin urmare, salariul minim a crescut într-un ritm mai lent decât salariile de referință (1,23 % în 2017, comparativ cu 1,31 % pentru salariul mediu), în contextul inflației slabe și al creșterii modeste a salariilor. Deși salariul minim este mare comparativ cu salariul mediu, după criterii internaționale, costul forței de muncă la salariul minim a fost redus semnificativ prin reducerea contribuțiilor sociale. Aceste reduceri vor fi intensificate și se vor aplica permanent din 2019. Indexarea salariului minim este importantă pentru a menține puterea de cumpărare a lucrătorilor, însă mecanismul actual (unic în UE) ar putea limita ajustarea salariilor la condițiile în schimbare, cu posibile consecințe negative asupra competitivității. Un grup de experți independenți evaluează anual salariul minim și formulează avize fără caracter obligatoriu cu privire la evoluția acestuia. În 2017, grupul a recomandat revizuirea regulii de indexare, propunând de exemplu ca aceasta să țină cont numai de inflație.

               (15)Actualul sistem de educație și formare profesională inițială nu sprijină în mod suficient integrarea pe piața muncii, în special din cauză că o mare parte dintre tineri sunt orientați către parcursuri cu perspective de angajare limitate. În plus, elevii și studenții francezi înscriși în sistemul de educație și formare profesională au rezultate școlare cu mult sub media UE, în timp ce cei care urmează învățământul general au rezultate mult mai bune. În acest context, măsurile de promovare a uceniciilor, care oferă perspective mai bune de angajare, alături de măsurile de îmbunătățire a rezultatelor școlare sunt esențiale pentru a sprijini ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor și pentru a promova egalitatea de șanse. Este important, în același timp, să se îmbunătățească accesul la formarea continuă pentru lucrătorii slab calificați și persoanele în căutarea unui loc de muncă și să se promoveze obținerea de calificări superioare, cu ajutorul unei orientări adecvate în materie de formare. Ținând seama de aceste provocări și, în special, de necesitatea de a îmbunătăți guvernanța sistemului și de a asigura calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii, precum și de a asigura accesul la formare și tranzițiile pe piața forței de muncă, guvernul a prezentat, la 27 aprilie 2018, un proiect de lege care reformează uceniciile și sistemul de educație și formare profesională continuă. În plus, Programul național de reformă pentru 2018 confirmă intenția de a pune în aplicare un plan de investiții în valoare de 14 miliarde EUR pentru competențe și deschide calea spre o reformă complementară a sistemului școlar de educație profesională inițială.

               (16)În general, sistemul de protecție socială are rezultate bune. Inegalitățile veniturilor după transferuri sunt sub media UE și, în ciuda unei creșteri recente, numărul de persoane expuse la riscul de sărăcie și de excludere socială rămâne relativ scăzut. Cu toate acestea, anumite grupuri, în special familiile monoparentale, persoanele care nu s-au născut în UE și persoanele care locuiesc în zone urbane defavorizate, se confruntă cu un risc mai ridicat de sărăcie. Există în continuare motive de îngrijorare în ceea ce privește accesul la locuințe adecvate pentru persoanele care trăiesc în condiții de sărăcie. Cu toate că s-au realizat recent unele îmbunătățiri, anumite zone se confruntă în continuare cu lipsa locuințelor sociale.

               (17)În ciuda reformelor în curs care vizează reducerea sarcinii fiscale asupra întreprinderilor și sprijinirea investițiilor productive, sistemul fiscal francez este în continuare caracterizat de un nivel ridicat de complexitate, cheltuielile fiscale, taxele și impozitele ineficiente și impozitele pe producție constituind în continuare obstacole în calea bunei funcționări a mediului de afaceri. Din cauza numărului mare de cheltuieli fiscale (credite fiscale, scutiri, reduceri fiscale), întreprinderile, în special IMM-urile, trebuie să suporte sarcini suplimentare, care se traduc prin costuri mai mari de asigurare a conformității și incertitudine. Acestea creează, de asemenea, costuri de control suplimentare pentru administrația fiscală. În temeiul legii bugetului pentru 2018, cheltuielile fiscale vor continua să crească, atât ca număr, cât și ca valoare și se preconizează că vor ajunge la 99,8 miliarde EUR în 2018 (4,5 % din PIB în 2018), comparativ cu 93 de miliarde EUR în 2017. În plus, au fost identificate aproximativ 192 de taxe și impozite care generează venituri scăzute (sub 150 de milioane EUR pe an), dar numai foarte puține dintre acestea au fost eliminate începând din 2014
                  10
               . În sfârșit, în raport cu alte state membre ale UE, Franța aplică impozite foarte ridicate pe producție
                  11
                (3,1 % din PIB în 2016), constând în principal din impozite pe capital și pe veniturile salariale, pe care întreprinderile le suportă ca urmare a activității lor de producție și indiferent de performanțele lor economice.

               (18)Serviciile de piață au reprezentat peste 50 % din valoarea adăugată, 40 % din ocuparea forței de muncă și 20 % din valoarea adăugată a exporturilor industriei prelucrătoare în 2016. Cu toate acestea, deși concurența în sectorul serviciilor de piață are un impact la nivelul întregii economii, aceasta este încă împiedicată de cerințe de reglementare și de sarcini administrative care afectează totodată și capacitatea firmelor de a se dezvolta. Dacă sunt suficient de ambițioase și dacă sunt puse în aplicare pe deplin, reformele în domeniul serviciilor ar putea avea un impact economic pozitiv semnificativ. În stabilirea priorităților pentru eforturile de reformă, este important să se țină seama de importanța și de performanțele economice ale diferitelor subsectoare de servicii. O abordare bazată pe indicatori pentru identificarea reformelor prioritare în sectoarele serviciilor evidențiază o serie de servicii pentru întreprinderi (activități de arhitectură și inginerie, activități juridice și de contabilitate, servicii administrative și de sprijin), precum și comerțul cu amănuntul, cazarea, serviciile de alimentație și sănătatea. În domeniul specific al serviciilor profesionale, Legea privind creșterea economică, activitatea și egalitatea de șanse (așa-numita „Lege Macron”) din 6 august 2015 a redus restricțiile pentru un număr limitat de profesii, în special profesiile juridice. În plus, actele ulterioare au diluat spiritul acestei legi, limitând astfel și mai mult impactul său preconizat. Noi reforme ar putea viza anumite restricții la intrarea pe piață și la exercitarea activității (de exemplu, rezervarea activităților, restricții în ceea ce privește drepturile de vot și acționariatul, restricții multidisciplinare și numerus clausus), care sunt considerate excesive. Printre reformele care vizează principalele obstacole în calea dezvoltării firmelor s-ar putea număra înlăturarea efectelor de prag generate de criteriile legate de dimensiune prevăzute în reglementări și reducerea sarcinii administrative asupra întreprinderilor. În sfârșit, o mai bună acoperire de bandă largă rapidă ar permite consolidarea capacității Franței de a beneficia de toate avantajele economiei digitale.

               (19)În conformitate cu Tabloul de bord european privind inovarea, performanțele Franței în materie de inovare rămân sub nivelul statelor membre ale UE considerate lideri ai inovării, în ciuda faptului că se acordă sprijin public la un nivel relativ ridicat. Ar trebui să se îmbunătățească, în special, eficiența sistemelor de sprijin public (inclusiv Crédit d'Impôt Recherche, creditele fiscale pentru cercetare și dezvoltare) pentru a stimula obținerea de rezultate mai bune în materie de inovare. În acest sens, trebuie să se țină seama de rezultatele evaluărilor în curs pentru îmbunătățirea modului în care este conceput sprijinul public pentru inovare. Transferul de cunoștințe între cercetarea publică și întreprinderi constituie în continuare o provocare, ceea ce limitează exploatarea comercială a rezultatelor cercetării. În comparație cu alte state membre ale UE, Franța are performanțe slabe în ceea ce privește publicațiile elaborate în comun de sectorul public și cel privat și cercetarea și dezvoltarea publică finanțată de întreprinderi. Mecanismele de transfer între mediul academic și sectorul industrial ar putea fi consolidate prin simplificarea cercetării în parteneriat și prin stimularea mobilității cercetătorilor.

               (20) În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Franței, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Franței în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Franța, ci și de gradul în care acestea respectă normele și orientările Uniunii.

               (21)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2018 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său
                  12
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (22)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Franța să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete nu va depăși 1,4 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din PIB. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea ponderii datoriei publice în PIB. Să pună în aplicare măsuri de reducere a cheltuielilor în 2018 și să specifice pe deplin obiectivele și noile măsuri necesare în contextul programului Action Publique 2022, astfel încât acestea să se traducă în măsuri concrete de reducere a cheltuielilor și câștiguri de eficiență în bugetul pentru 2019. Să uniformizeze treptat regulile aplicabile diferitelor regimuri de pensii pentru ca acestea să devină mai echitabile și mai sustenabile.

               2.Să continue reformele sistemului de educație și formare profesională, astfel încât să consolideze relevanța acestuia pentru piața muncii, și să îmbunătățească accesul la formare, în special pentru lucrătorii slab calificați și persoanele în căutarea unui loc de muncă. Să promoveze egalitatea de șanse și accesul la piața muncii, inclusiv pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație și pentru persoanele care trăiesc în zone defavorizate. Să se asigure că evoluțiile salariului minim sunt compatibile cu crearea de locuri de muncă și cu stimularea competitivității.

               3.Să simplifice sistemul fiscal, prin limitarea utilizării cheltuielilor fiscale, prin eliminarea taxelor și a impozitelor ineficiente și prin reducerea impozitelor pe producție percepute de la societăți. Să reducă sarcina administrativă și de reglementare pentru a spori concurența în sectorul serviciilor și a stimula dezvoltarea firmelor. Să intensifice eforturile de îmbunătățire a performanțelor sistemului de inovare, în special prin îmbunătățirea eficienței sistemelor de sprijin public și prin consolidarea transferului de cunoștințe între institutele publice de cercetare și întreprinderi.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 409 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 208 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Se iau în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

                     (10)

                        Inspection Générale des Finances (2014), Les taxes à faible rendement.

                     (11)

                        Impozitele pe producție au sensul de „alte impozite pe producție”, potrivit EUROSTAT (categoria D29).

                     (12)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2018
            COM(2018) 410 final
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al Croației pentru 2018și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2018

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al Croației pentru 2018

                  și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2018

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene
                  3
               ,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European
                  4
               ,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)La data de 22 noiembrie 2017, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2018. Aceasta a ținut cont de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 22 martie 2018. La 22 noiembrie 2017, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat și Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)Raportul de țară pentru Croația din 2018
                  5
                a fost publicat la 7 martie 2018. Acesta a evaluat progresele realizate de Croația în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 11 iulie 2017, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 7 martie 2018
                  6
               . În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Croația se confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice excesive, care sunt însă în scădere. Vulnerabilitățile sunt legate de nivelurile încă ridicate ale datoriei publice, private și externe, toate acestea fiind denominate în mare parte în monedă străină. Nivelul creditelor neperformante rămâne ridicat, în special în cazul societăților nefinanciare. Creșterea potențială a Croației rămâne insuficientă pentru a permite o ajustare durabilă și s-au realizat, în general, puține progrese în ceea ce privește punerea în aplicare a măsurilor de politică menite să abordeze nivelul redus de utilizare a forței de muncă și creșterea lentă a productivității, care sunt probleme cronice. Competitivitatea și investițiile sunt în continuare îngreunate de un mediu de afaceri restrictiv, iar fragmentarea administrației publice afectează eficiența serviciilor publice.

               (3)La 26 aprilie 2018, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2018 și Programul de convergență pentru 2018. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului
                  7
               , în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor structurale și de investiții europene și buna guvernanță economică
                  8
               .

               (5)În prezent, Croația se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria. Pornind de la un excedent bugetar de 0,8 % din PIB în 2017, în Programul de convergență pentru 2018 se preconizează că soldul global va ajunge la un deficit de 0,5 % din PIB în 2018, pentru ca apoi să înregistreze o îmbunătățire treptată și să ajungă la un excedent de 0,5 % din PIB în 2021. Se preconizează că se va depăși în continuare obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 1,75 % din PIB – pe întreaga perioadă de programare. În conformitate cu Programul de convergență pentru 2018, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea de la 78,0 % din PIB în 2017 la 75,1 % din PIB în 2018 și va continua să scadă, ajungând la 65,9 % în 2021. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, obiectivele bugetare planificate par precaute. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul bugetului general va fi de 0,7 % din PIB în 2018 și, respectiv, 0,8 % din PIB în 2019.

               (6)La 11 iulie 2017, Consiliul a recomandat Croației să se mențină la nivelul obiectivului său bugetar pe termen mediu în 2018. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2018, se preconizează că soldul structural va fi de -0,3 % din PIB în 2018 și de -0,6 % din PIB în 2019, rămânând astfel la un nivel peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că Croația va respecta regula privind datoria în 2018 și în 2019. În ansamblu, Consiliul estimează că Croația va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2018 și în 2019.

               (7)S-a întârziat foarte mult adoptarea planificată a legislației-cheie care vizează îmbunătățirea cadrului fiscal-bugetar al Croației. Din cauza deficiențelor de concepție ale regulilor fiscale numerice, aceste reguli sunt ineficace pentru planificarea politicii fiscal-bugetare, iar Comisia pentru politica fiscal-bugetară, în calitate de organism independent, are în continuare un rol slab. Având în vedere nivelul încă ridicat al datoriei publice în Croația și expunerea țării la riscuri valutare, practicile de bună gestionare a datoriei rămân esențiale. În 2017, a fost consolidată funcția de gestionare a datoriei și a fost elaborată o strategie de gestionare a datoriei, care trebuie actualizată periodic. A fost amânată introducerea unui impozit pe clădiri, pentru care legea a fost deja adoptată, fără a se indica dacă și când se va pune în aplicare acest impozit. De aceea, veniturile din impozitarea recurentă a bunurilor imobile reprezintă în continuare o parte redusă din veniturile Croației. Datorită unui impozit recurent pe clădiri, colectarea veniturilor ar fi, în ansamblu, mai favorabilă creșterii. Acesta ar asigura, în același timp, o sursă de venit stabilă și previzibilă pentru unitățile administrației locale.

               (8)Piața forței de muncă din Croația a continuat să se redreseze în 2017. Cu toate acestea, rata ocupării forței de muncă și rata de activitate sunt în continuare mult sub media UE, ceea ce afectează potențialul de creștere. În prezent, vârsta legală de pensionare este de 62 de ani pentru femei și 65 de ani pentru bărbați. Convergența și creșterea vârstelor legale de pensionare este lentă, vârsta de pensionare pentru ambele sexe urmând să ajungă la 67 de ani abia în 2038. În plus, lucrătorii în vârstă pot beneficia de numeroase posibilități de pensionare anticipată, iar sistemul de pensii cuprinde o serie de scheme speciale care oferă condiții de pensionare mai avantajoase. Responsabilitățile de îngrijire care revin femeilor contribuie, la rândul lor, la participarea redusă a femeilor pe piața muncii. Ca urmare, durata medie a vieții active a femeilor este redusă, fapt care reduce adecvarea pensiilor actuale și viitoare și generează riscuri de sărăcie la bătrânețe. Nu au fost puse încă în aplicare măsurile anunțate care vizează încurajarea vieții active până la o vârstă mai înaintată.

               (9)Deși în Croația există structura necesară dialogului social, interacțiunea efectivă dintre autorități și părțile interesate în procesul de elaborare a politicilor este redusă și se limitează în general la furnizarea de feedback scris cu privire la măsurile propuse de guvern. În plus, fragmentarea sindicatelor limitează capacitatea generală a acestora de a se angaja în dialogul social.

               (10)În ciuda îmbunătățirilor recente, proporția populației expusă la riscul de sărăcie sau de excluziune socială rămâne ridicată și există disparități teritoriale pronunțate între județe. Persoanele în vârstă, lucrătorii slab calificați și persoanele cu handicap sunt afectate în mod deosebit. Sistemul de protecție socială prezintă deficiențe care afectează eficacitatea și echitatea acestuia. Prestațiile sociale au o capacitate limitată de reducere a sărăciei. Lipsa de coordonare între instituții și capacitatea bugetară mai redusă a administrațiilor publice locale mai sărace duc la furnizarea inegală a prestațiilor sociale.

               (11)Rezultatele Croației sunt sub media UE în ceea ce privește investițiile în educație, educația și îngrijirea copiilor preșcolari, competențele de bază, rata de absolvire a învățământului terțiar și relevanța pe piața muncii a educației și a formării profesionale. Croația a demarat punerea în aplicare a mai multor reforme prezentate în strategia privind educația, știința și tehnologia. Reforma programelor școlare ar putea avea un impact pozitiv asupra calității educației în Croația dacă este pusă în aplicare pe deplin și în mod coerent cu alte măsuri din cadrul strategiei. Relevanța pe piața muncii a programelor de educație și formare profesională pare a fi limitată, după cum sugerează faptul că peste jumătate din șomerii înregistrați sunt absolvenți ai unor programe de educație și formare profesională. Este nevoie de o mai bună coordonare între autoritățile publice și angajatori pentru identificarea nevoilor în materie de competențe. Sistemul de educație pentru adulți, menit să contribuie la integrarea pe piața muncii, este caracterizat de un număr mare de furnizori răspândiți în mod inegal pe teritoriul țării, iar programele de învățare nu sunt evaluate în mod corespunzător. Participarea la formele de educație pentru adulți și la programele educaționale oferite ca parte a măsurilor de politică active pe piața muncii este extrem de scăzută.

               (12)Fragmentarea teritorială a administrației publice din Croația și nivelul ridicat de repartizare a competențelor între nivelurile de guvernare au un efect negativ asupra eficienței furnizării serviciilor publice și a cheltuielilor publice. Multe unități locale de mici dimensiuni nu dispun de capacitatea financiară și administrativă adecvată pentru a îndeplini funcții descentralizate. Conform indicatorilor care măsoară eficiența administrației publice, performanțele țării sunt sub media UE, ceea ce împiedică elaborarea și punerea în aplicare a politicilor publice și utilizarea mai eficientă a fondurilor structurale și de investiții europene. Reducerea programată a numărului de sucursale locale ale administrației centrale și raționalizarea sistemului agențiilor de stat au fost din nou amânate. Lipsa de coerență a cadrelor de stabilire a salariilor în sectorul administrației publice și al serviciilor publice reprezintă un obstacol în calea asigurării egalității de tratament și a controlării de către guvern a cheltuielilor salariale din sectorul public. Legislația planificată în vederea armonizării acestor cadre a fost amânată din nou până la jumătatea anului 2018. Autoritățile au luat primele măsuri de integrare a anumitor funcții la nivelul mai multor spitale, astfel încât să se îmbunătățească eficiența furnizării serviciilor și accesul la asistența medicală. Cu toate acestea, un model ineficace de finanțare a sistemului de sănătate duce la acumularea de datorii, legate în special de serviciile spitalicești.

               (13)Întreprinderile deținute de stat își mențin o prezență importantă în economie. Măsurile de îmbunătățire a guvernanței acestora au avansat încet, întreprinderile respective continuând să funcționeze la niveluri scăzute de productivitate și de rentabilitate. Adoptarea unei noi legislații care reglementează gestionarea și cesionarea activelor de stat a fost din nou amânată, ceea ce afectează progresele principalelor măsuri de politică menite să asigure deschiderea întreprinderilor deținute de stat la capitalul privat și activarea altor active.

               (14)În noiembrie 2017 s-a finalizat o evaluare independentă a calității activelor Băncii Croate pentru Reconstrucție și Dezvoltare. Având în vedere importanța băncii pentru punerea în aplicare a instrumentelor financiare ale UE și a Planului de investiții pentru Europa, precum și activitățile sale din ce în ce mai importante de acordare de împrumuturi directe, constatările desprinse în urma evaluării ar trebui să fie utilizate pentru consolidarea cadrului de supraveghere și de reglementare al băncii, precum și a guvernanței sale.

               (15)Sarcina administrativă și taxele parafiscale continuă să afecteze mediul de afaceri. Sau realizat progrese constante, dar lente în ceea ce privește reducerea sarcinii administrative. Reducerea taxelor parafiscale a fost limitată, iar nivelul de transparență este scăzut, întrucât nu au fost realizate nici actualizările periodice ale registrului, nici evaluări ale impactului reducerilor planificate.

               (16)Planul de acțiune anticorupție pentru perioada 2017-2018 trebuie să fie pe deplin pus în aplicare pentru a se realiza obiectivele strategiei anticorupție aferente perioadei 2015-2020. Sunt necesare în continuare îmbunătățiri în ceea ce privește mai multe elemente esențiale, în special declararea averilor și a conflictelor de interese, sensibilizarea cu privire la canalele de raportare pentru avertizarea în interes public și un control eficace al riscurilor în achizițiile publice, care rămân vulnerabile la corupție din cauza proporției mari a contractelor „in-house” atribuite de entitățile deținute de stat.

               (17)Reglementările restrictive pe piețele de bunuri și servicii, în special numărul mare de profesii excesiv reglementate, afectează concurența. Reducerea reglementării a fost lentă, în contextul rezistenței puternice din partea grupurilor de interese.

               (18)Procedurile judiciare lungi și volumul considerabil de cauze nesoluționate aflate pe rolul instanțelor continuă să afecteze calitatea și eficiența sistemului judiciar și, în consecință, mediul de afaceri. Scăderea observată a volumului de cauze nesoluționate s-a datorat în principal unui număr mai mic de cauze noi, mai degrabă decât soluționării mai rapide a cauzelor. Deși s-au realizat unele îmbunătățiri, comunicarea electronică este în continuare prea puțin utilizată în procedurile judiciare și de insolvență.

               (19)Măsuri specifice de reformare a sistemului național de știință și inovare sunt în curs de elaborare în cadrul strategiei de specializare inteligentă a Croației. Responsabilitățile în materie de politici menite să sprijine știința și inovarea par necoordonate, ceea ce slăbește punerea în aplicare a strategiei de politică. De asemenea, marile universități se confruntă cu un grad ridicat de fragmentare a structurilor de guvernanță și cu norme administrative rigide. Cooperarea dintre instituțiile de cercetare și mediul de afaceri este insuficientă. Nu există o monitorizare și o evaluare sistematică a impactului politicilor de cercetare și inovare existente, ceea ce împiedică stabilirea în mod corespunzător a priorităților. Sistemul de învățământ terțiar ar putea beneficia de stimulente care să încurajeze calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii.

               (20)În contextul semestrului european 2018, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2018. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2018 și Programul național de reformă pentru 2018, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Croației în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (21)Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2018 prin prisma acestei evaluări și consideră că este de așteptat ca Croația să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (22)Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

               RECOMANDĂ ca, în perioada 2018-2019, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să consolideze cadrul bugetar, inclusiv prin consolidarea mandatului și a independenței Comisiei pentru politica fiscal-bugetară. Să introducă un impozit recurent pe clădiri.

               2.Să descurajeze pensionarea anticipată, să accelereze procesul de tranziție către creșterea vârstei legale de pensionare și să alinieze dispozițiile privind pensiile pentru anumite categorii la normele sistemului general de pensii. Să pună în aplicare reforma sistemului de educație și formare pentru a îmbunătăți calitatea și relevanța acestuia pentru piața muncii, atât pentru tineri, cât și pentru adulți. Să consolideze prestațiile sociale și să asigure îmbunătățirea capacității acestora de a reduce sărăcia.

               3.Să reducă fragmentarea teritorială a administrației publice, să raționalizeze repartizarea funcțională a competențelor și să consolideze capacitatea de elaborare și punere în aplicare a politicilor publice. Să introducă, în consultare cu partenerii sociali, cadre armonizate de stabilire a salariilor în sectorul administrației publice și al serviciilor publice.

               4.Să îmbunătățească guvernanța corporativă a întreprinderilor de stat și să accelereze vânzarea întreprinderilor de stat și a activelor neproductive. Să reducă în mod semnificativ sarcina asupra întreprinderilor care decurge din taxele parafiscale și din cerințele administrative și legislative greoaie. Să sporească gradul de concurență în domeniul serviciilor pentru întreprinderi și al profesiilor reglementate. Să reducă durata procedurilor judiciare și să îmbunătățească comunicarea electronică în instanțe.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 410 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 și P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 209 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.