title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă din 2011 al Estoniei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2011-2015

text:
               20.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/5

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă din 2011 al Estoniei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Estoniei pentru perioada 2011-2015
   2011/C 213/02
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               Pe 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               Consiliul a adoptat, în data de 13 iulie 2010, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar în 21 octombrie 2010, o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de aceste orientări integrate la elaborarea politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               În data de 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și primul semestru european de coordonare ex ante integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               Pe 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței muncii și depunerii de noi eforturi pentru consolidarea creșterii economice. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete, pe care să le includă în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               Pe 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (6)

               În data de 29 aprilie 2011, Estonia a prezentat Programul de stabilitate din 2011, care vizează perioada 2011-2015, și Programul național de reformă din 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (7)

               Estonia a fost afectată deosebit de puternic de criza financiară mondială, care a amplificat inversarea creșterii explozive a pieței imobiliare și a consumului intern. Pierderea cumulată de PIB a atins 19 % în 2008-2009, iar rata șomajului a crescut aproape de patru ori, ajungând la 16,8 % în 2010. În pofida acestor circumstanțe, economia s-a redresat rapid și se preconizează că în anii următori creșterea PIB-ului real se va accelera. Relansarea economică a fost favorizată în principal de exporturi, dar cererea internă este și ea revitalizată, cu precădere prin investiții puternice. Îmbunătățirea perspectivelor de creștere a impulsionat totodată și piața muncii. Recent, rata de ocupare a forței de muncă a crescut simțitor, însă șomajul de lungă durată rămâne în continuare la un nivel ridicat. Deși inflația s-a accelerat în raport cu anul precedent, se preconizează că ritmul de creștere va încetini, în concordanță cu evoluția prețurilor mondiale ale produselor de bază.

               (8)

               Pe baza evaluării Programului de stabilitate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic pe care se bazează proiecțiile bugetare este plauzibil. Strategia bugetară pe termen mediu descrisă în Programul de stabilitate vizează atingerea obiectivului pe termen mediu, definit ca echilibru structural, până în 2013, și menținerea acestuia pe toată perioada acoperită de programul de stabilitate, prin înregistrarea unor excedente structurale în 2013 și în anii următori. Poziția bugetară globală a administrațiilor publice ar trebui să înregistreze un excedent în 2013, în timp ce, pe termen scurt, deficitul global ar urma să se deterioreze, într-o oarecare măsură, din cauza impactului one-off al investițiilor de mediu în credite de carbon. Ajustarea bugetară din Programul de stabilitate se bazează pe limitarea cheltuielilor de consum ale sectorului public. Programul de stabilitate conține anumite informații privind măsurile destinate atingerii poziției vizate, iar antecedentele în materie de îndeplinire a țintelor bugetare diminuează riscul ca acestea să nu fie atinse în anii care vor urma. Concret, reformele prevăzute au ca obiectiv un plus de eficacitate în mai multe domenii, printre care educația și politicile active pentru piața muncii. Riscurile la adresa obiectivelor bugetare par, așadar, în general echilibrate. Cu toate acestea, pentru bugetele viitoare va fi important să se furnizeze detaliile esențiale ale măsurilor menite să sporească eficiența cheltuielilor publice, pentru a sprijini astfel implementarea Programului de stabilitate.

               (9)

               Șomajul de lungă durată rămâne ridicat, iar ratele șomajului sunt persistente, chiar dacă diferă de la o regiune la alta. În ciuda creșterilor considerabile începând din 2009, finanțarea politicilor active pentru piața muncii rămâne printre cele mai scăzute din UE, având drept consecință un număr mic de șomeri care beneficiază de sprijin activ. Piața muncii din Estonia este caracterizată de o relativă flexibilitate, care a fost întărită prin decizia de a amâna până în 2013 extinderea acoperirii asigurării de șomaj prevăzute în pachetul legislativ din domeniul muncii. În pofida acestei flexibilități, impozitarea veniturilor salariale este relativ ridicată în Estonia, ceea ce poate avea consecințe negative asupra cererii și ofertei de forță de muncă. Această problemă este deosebit de acută având în vedere rata ridicată a șomajului în rândul tinerilor și al persoanelor slab calificate, care sunt expuși riscului de sărăcie. Reformele propuse pentru reducerea contribuțiilor de asigurări sociale abordează chestiunile corecte, însă trebuie aplicate simultan cu consolidarea poziției bugetare. Eficiența poate fi sporită prin examinarea mai strictă a resurselor pentru a favoriza alte prestații.

               (10)

               Intensitatea utilizării resurselor în Estonia este printre cele mai ridicate din UE. Aceasta se explică parțial printr-o structură de producție concentrată pe sectoare și industrii mari consumatoare de energie. Un alt factor determinant este performanța slabă în materie de eficiență energetică la nivel sectorial. În Programul național de reformă, Estonia indică un obiectiv național în materie de economii de energie de 9 % în 2016 în raport cu proiecțiile (16 % până în 2020 în PNR). În plus, există puține informații despre calendarul și modul de aplicare a măsurilor și despre rezultatele preconizate ale acestora. Există, așadar, posibilitatea de a îmbunătăți și mai mult eficiența energetică. Creșterea eficienței energetice poate avea un impact pozitiv asupra mediului și a securității aprovizionării cu energie, și în același timp ar putea reduce presiunile inflaționiste și îmbunătăți competitivitatea costurilor.

               (11)

               Deși o mare parte a populației a urmat studii superioare, continuarea reformei sistemului de educație la toate nivelurile ar putea contribui la soluționarea problemei deficitului de calificări, a numărului mare de școli și de instituții de învățământ superior și a absenței unei focalizări suficiente a formării profesionale, având drept consecință o pondere mare a populației lipsite de calificări profesionale. Ținând cont de tendințele demografice actuale, îmbunătățirea calității capitalului uman este esențială pentru stimularea creșterii potențiale pe termen mediu. Mai exact, orientarea educației superioare către domenii de importanță fundamentală pentru economie (de exemplu, ingineria) ar putea sprijini procesul actual de reechilibrare către sectoare comercializabile. Implementarea reformei educației ar contribui totodată și la creșterea eficienței sectorului public, întrucât în prezent sistemul de management din învățământ este prea fragmentat la nivel local, având drept consecință lipsa de eficacitate a subvențiilor și calitatea slabă a serviciilor.

               (12)

               Estonia și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului Euro Plus. Acestea conțin măsuri în favoarea sustenabilității finanțelor publice, a locurilor de muncă și a competitivității. Pe plan bugetar, pactul vizează atingerea echilibrului bugetar în 2013 și a unui excedent în 2014, includerea unei obligații legate de echilibrul bugetar al sectorului public în legislația de bază privind bugetul de stat și primele măsuri pentru reformarea sistemelor speciale de pensii. Pentru a promova ocuparea forței de muncă, sunt avute în vedere o serie de stimulente fiscale. În ceea ce privește competitivitatea, măsurile se axează pe inovare, studii superioare și reforma serviciului public. Angajamentele incluse în pact reflectă agenda prezentată în Programul național de reformă. Îndeplinirea obiectivelor prezentate în pact ar putea fi sprijinită prin măsuri suplimentare de întărire a politicilor pentru piața muncii și prin măsuri referitoare la utilizarea eficientă a resurselor și la piața de energie. Angajamentele din cadrul Pactului Euro Plus au fost evaluate și luate în considerare în recomandări.

               (13)

               Comisia a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în cadrul Pactului Euro Plus. Ea a luat în calcul atât relevanța programelor pentru asigurarea unor politici bugetare și socioeconomice sustenabile în Estonia, cât și modul în care ele respectă normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin includerea unor parametri la nivelul UE în cadrul deciziilor naționale viitoare. Comisia consideră că, deși măsurile destinate atingerii poziției bugetare vizate trebuie precizate în bugetele viitoare, antecedentele autorităților din Estonia diminuează riscul de neîndeplinire a țintelor bugetare. Este nevoie de măsuri suplimentare pentru consolidarea politicilor pentru piața muncii și îmbunătățirea stimulentelor pentru încadrarea în muncă, pentru perfecționarea capitalului uman prin reforme de amploare ale sistemului de educație și de măsuri privind utilizarea eficientă a resurselor și piața de energie.

               (14)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate din 2011 al Estoniei, iar avizul său (3) se reflectă cu precădere în recomandarea 1 de mai jos. Luând în considerare concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat Programul național de reformă prezentat de Estonia,

         RECOMANDĂ Estoniei să ia măsuri în perioada 2011-2012 astfel încât:

               1.

               Să înregistreze un excedent structural în 2013 cel târziu, limitând în același timp deficitul în 2012 la cel mult 2,1 % din PIB, prin controlul strict al cheltuielilor și prin eficientizarea cheltuielilor publice.

               2.

               Să ia măsuri pentru a sprijini cererea de forță de muncă și pentru a reduce riscul de sărăcie, prin reducerea sarcinii fiscale și sociale într-un mod neutru pentru buget, precum și prin sporirea eficacității politicilor active pentru piața muncii, inclusiv prin măsuri adresate tinerilor și șomerilor de lungă durată, în special în zonele afectate de o rată a șomajului ridicată.

               3.

               Să asigure implementarea stimulentelor planificate pentru reducerea intensității energetice și îmbunătățirea eficienței energetice a economiei, care vizează mai ales sectorul construcțiilor și al transporturilor, prin asigurarea unei mai bune funcționări a piețelor.

               4.

               În paralel cu implementarea reformei sistemului de educație, să acorde prioritate măsurilor menite să amelioreze disponibilitatea educației preșcolare și să îmbunătățească calitatea și disponibilitatea formării profesionale. Să coreleze mai bine rezultatele educației cu nevoile pieței muncii și să le ofere muncitorilor slab calificați oportunități pentru a participa la formare pe tot parcursul vieții.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă din 2011 al Ungariei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de convergență actualizat al Ungariei pentru perioada 2011-2015

text:
               15.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 209/10

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă din 2011 al Ungariei și de emitere a unui aviz al Consiliului privind Programul de convergență actualizat al Ungariei pentru perioada 2011-2015
   2011/C 209/03
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (3),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind Orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind Orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate la elaborarea politicilor economice și de ocupare a forței de muncă la nivel național.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima Analiză anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în concordanță cu concluziile Consiliului din 15 februarie 2011 și 7 martie 2011 și ca urmare a Analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin intermediul reformelor pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele naționale de reformă.

               (5)

               La 15 aprilie 2011, Ungaria și-a prezentat Programul de convergență actualizat în 2011, care vizează perioada 2011-2015, precum și Programul național de reformă din 2011. Cele două programe au fost evaluate în același timp, pentru a ține seama de legăturile dintre ele.

               (6)

               Ungaria a fost grav afectată de criza din toamna anului 2008, țara pierzând accesul la finanțare de pe piață. Pentru a depăși aceste dificultăți, Ungaria a pus în aplicare un program de ajustare care s-a concentrat, în principal, pe consolidarea bugetară și pe supravegherea sectorului financiar, și a fost sprijinită prin asistență financiară oferită de UE și de FMI. În acest context, țara și-a recăpătat accesul pe piață în primăvara anului 2009, iar economia a ieșit din recesiune: după o contracție de 6,7 % în 2009, PIB-ul a crescut cu 1,2 % în 2010, sprijinit de creșterea exporturilor. În același timp, șomajul a crescut în continuare atingând nivelul de peste 11 %, față de nivelul dinainte de criză care se situa sub 8 %. În al doilea semestru al anului 2010, guvernul a anunțat reduceri semnificative ale impozitelor și taxelor care urmează să fie puse în aplicare în perioada 2010-2013. Pentru a limita deteriorarea bugetară, a introdus, în paralel, taxe excepționale și a luat măsuri suplimentare de reducere a cheltuielilor, cu caracter permanent. De asemenea, decizia de a elimina pilonul de pensii private obligatorii a generat venituri atât permanente, cât și punctuale. Cu toate că măsurile respective au făcut posibilă în 2010 limitarea derapajelor la 0,4 % din PIB, peste ținta de deficit de 3,8 % din PIB și va conduce la un excedent în 2011, poziția de bază s-a deteriorat semnificativ. În acest context și în vederea consolidării potențialului de creștere economică, guvernul a anunțat un program de reforme structurale în martie 2011 și a adoptat măsuri suplimentare de consolidare.

               (7)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de convergență actualizat, Consiliul consideră că, având în vedere previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2011, scenariul macroeconomic pe care se bazează previziunile bugetare este ușor favorabil, în special în ceea ce privește evoluția cererii interne. Actualizarea vizează corectarea deficitului excesiv până în 2011, termen stabilit de Consiliu, care să fie obținut printr-un excedent de 2 % din PIB, datorită unor venituri punctuale excepționale provenite din activele cu titlu de pensii. Bugetul ar ajunge la un deficit de 2,5 % din PIB în 2012 și, ulterior, ar scădea treptat până la 1,5 % din PIB în 2015, în principal, pe baza reducerii cheltuielilor. Actualizarea confirmă obiectivul pe termen mediu al țării (OTM) pentru poziția bugetară în termeni structurali, respectiv un deficit de 1,5 % din PIB. Se estimează că strategia de consolidare va reduce deficitul bugetar într-o manieră structurală și va înscrie datoria pe o traiectorie descendentă pentru a ajunge la 64 % din PIB până în 2015. Cu toate acestea, strategia pare a fi concentrată mai degrabă spre sfârșitul perioadei, îmbunătățirea structurală începând abia din 2012, în timp ce deteriorarea structurală cumulată, de peste 3 % din PIB pentru 2010 și 2011, nu este conformă cu recomandarea Consiliului din iulie 2009 prin care solicita Ungariei să realizeze o ajustare structurală de cel puțin 0,5 % din PIB. Previziunile din primăvară indică un deficit de 3,3 % din PIB în 2012, fapt care presupune unele riscuri de punere în aplicare de 0,5 % din PIB; pe această bază, nu se poate exclude posibilitatea ca pragul să fie încălcat din nou în acel an, cu excepția cazului în care se iau măsuri suplimentare. În plus, evoluția prevăzută a deficitului structural, astfel cum a fost recalculat de către Comisie, nu prevede ajustările necesare care ar asigura îndeplinirea OTM până la sfârșitul perioadei programului de convergență. În special, nu există o ajustare structurală suplimentară după 2013, cu toate că marja OTM este redusă.
               În sfârșit, eliminarea pilonului de pensii obligatorii private a generat venituri atât permanente, cât și punctuale, dar crește, în același timp, datoriile pe termen lung. Deteriorarea consecutivă eventuală a sustenabilității bugetare pe termen lung, având în vedere faptul că activele cu titlu de pensii sunt parțial utilizate pentru a finanța cheltuielile curente, este parțial compensată prin mai multe măsuri anunțate referitoare la sistemul de pensii în cadrul programului de reformă structurală (de exemplu, schimbările de parametrii deja parțial implementate în sectorul public). Potrivit celei mai recente evaluări de către Comisie, riscurile legate de sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice par să fie de nivel mediu.

               (8)

               Consolidarea bugetară reprezintă, în continuare, o provocare majoră. Fără o punere în aplicare riguroasă a măsurilor anunțate și a unor măsuri suplimentare de natură structurală necesare, nu se poate asigura că deficitul excesiv este corectat în mod viabil și că se înregistrează progrese adecvate în vederea atingerii OTM. Mai mult, consolidarea bugetară va contribui, de asemenea, la înscrierea reducerii datoriei pe o traiectorie descendentă în mod corespunzător și la îmbunătățirea sustenabilității pe termen lung pentru care se pare că există un risc mediu. Utilizarea integrală a veniturilor excepționale ar putea sprijini accelerarea consolidării bugetare. În acest context, rapoartele bianuale ale autorităților, referitoare la progresele înregistrate în ceea ce privește procedura de deficit excesiv, vor constitui un instrument util pentru monitorizarea îndeaproape a progreselor privind consolidarea bugetară.

               (9)

               Constituția adoptată recent instituie un mecanism constituțional de limitare a datoriei la 50 % din PIB și oferă Consiliului fiscal un drept de veto asupra bugetului anual, ceea ce ar putea constitui un prim pas în vederea îmbunătățirii cadrului bugetar. Cu toate acestea, detaliile importante vor fi precizate doar în legislația principală ulterioară (de exemplu, care vor fi regulile numerice temporare până când rata datoriei scade la 50 %, interpretarea exactă a clauzei derogatorii). Impunerea unui plafon nominal pentru datorie în cazul în care se utilizează ca un instrument cu scopuri multiple ar putea, ceteris paribus, conduce la o orientare fiscală prociclică. În plus, sfera reînnoită de competențe ale organismului fiscal este relativ restrânsă (limitată la elaborarea unui aviz cu privire la proiectul de buget, deși beneficiază de un drept de veto) și nu acoperă întregul ciclu bugetar (de exemplu, prin evaluări în timp util ale politicilor noi care au implicații bugetare importante). În cele din urmă, alte aspecte ale guvernanței fiscale, precum orientarea pe termen mediu a politicii fiscale și problema transparenței, necesită încă clarificări.

               (10)

               Rata de ocupare a forței de muncă este printre cele mai mici la nivelul UE (60,4 %). Rata de ocupare a femeilor este, de asemenea, scăzută (55 %), în timp ce diferența dintre rata de ocupare a femeilor fără copii și rata de ocupare a femeilor cu copii cu vârsta de până la 6 ani se situează pe locul doi între ratele cele mai mari din UE (33,6 puncte procentuale, în comparație cu media din UE care este de 12,1 puncte procentuale). Există deficiențe în ce privește capacitatea serviciilor de îngrijire în centre de zi existente în Ungaria, furnizarea acestora fiind insuficientă mai ales în afara orașelor mari și în regiunile cu șomaj foarte ridicat. Îmbunătățirea furnizării de servicii de îngrijire în centre de zi ar fi o măsură importantă pentru a facilita participarea ambilor părinți ca forță de muncă.

               (11)

               Ungaria a avut o sarcină fiscală relativ ridicată asupra veniturilor salariale. Noul sistem de impozitare a veniturilor personale soluționează parțial efectele negative ale acesteia asupra ocupării forței de muncă, în special pentru persoanele cu venit sub cel mediu și/sau pentru cele cu copii, urmărind astfel să rezolve cele mai urgente aspecte de competitivitate și demografice. Cu toate că nivelul impozitării a fost redus, sarcina fiscală pentru persoanele cu venituri reduse, fără copii, a crescut de fapt, dacă se ia în considerare eliminarea treptată a creditelor pentru ocuparea forței de muncă.

               (12)

               Serviciile publice pentru ocuparea forței de muncă (SPOFM) au de suferit din cauza capacității administrative insuficiente, iar injecțiile anterioare de fonduri nu au îmbunătățit considerabil eficiența serviciilor în ceea ce privește integrarea șomerilor pe piața muncii. Finanțarea programelor de ocupare a forței de muncă nu este corelată suficient cu rezultatele acestora, în special în cazul măsurilor finanțate la nivel național. Recent s-a anunțat reducerea duratei prestațiilor de șomaj, ajungând la unul dintre cele mai scăzute niveluri din UE. Impactul acestei măsuri asupra pieței muncii trebuie să fie evaluat, în special pentru a se determina eficacitatea acesteia în ceea ce privește creșterea participării la forța de muncă.

               (13)

               Sărăcia și factorii adiacenți, precum lipsa unui loc de muncă sau nivelurile scăzute de educație, continuă să afecteze unele grupuri defavorizate, în special romii, în mod disproporționat. Rata de ocupare în rândul forței de muncă slab calificate este deosebit de scăzută (36,8 %, comparativ cu media europeană, respectiv 53,4 %), în special în rândul bărbaților. Potrivit estimărilor, 70 % din populația romă trăiește sub pragul sărăciei. Ce mai mulți dintre aceștia trăiesc în regiuni defavorizate, cu acces redus la oportunitățile de pe piața muncii și la servicii publice.

               (14)

               Complexitatea cadrului de reglementare, o sarcină administrativă ridicată, precum și responsabilitatea și transparența limitate în administrația publică au constituit piedici pentru activitatea IMM-urilor. Accesul IMM-urilor la finanțare în faze incipiente a fost mai mic decât media la nivelul UE. Programul național de reformă include câteva măsuri de reducere a sarcinilor administrative și de ameliorare a mediului de afaceri în general. Rolul mecanismelor de finanțare nebancare este mai mic în comparație cu celelalte țări europene. Eficacitatea programelor anterioare de sprijinire a sectorului nu a fost evaluată în mod sistematic.

               (15)

               Comisia a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă pentru Ungaria și a ținut, de asemenea, cont de intenția guvernului de a urma îndeaproape Pactul Euro Plus. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Ungaria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene, prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare. Comisia consideră că strategia de ajustare bugetară este bazată în principal pe cheltuieli și că termenul de 2011 stabilit de Consiliu pentru a aduce deficitul sub pragul de 3 % din PIB este respectat numai datorită veniturilor punctuale semnificative provenite în special din activele cu titlu de pensii și că îmbunătățirea structurală va începe numai în 2012. Ținând seama de riscurile întâmpinate în punerea în aplicare, nu se poate exclude posibilitatea ca pragul să fie încălcat din nou în acel an, cu excepția cazului în care se iau măsuri suplimentare. Mai mult, pe termen lung, Programul de convergență, astfel cum a fost recalculat de către Comisie, nu asigură obținerea de progrese suplimentare în vederea atingerii OTM, cu toate că marja este redusă. Măsurile suplimentare de creștere a participării pe piața muncii și de modernizare a serviciilor de ocupare a forței de muncă ar contribui la sporirea oportunităților de ocupare a unui loc de muncă. Reducerile în continuare ale sarcinilor administrative ar contribui la îmbunătățirea mediului de afaceri și la dezvoltarea IMM-urilor.

               (16)

               În considerarea prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului din 7 iulie 2009 elaborată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea din 2011 a Programului de convergență al Ungariei și avizul său (3) se regăsește în special în recomandările sale de la punctele 1 și 2 de mai jos. Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a examinat Programul național de reformă al Ungariei,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2011-2012, Ungaria să întreprindă acțiuni, astfel încât:

               1.

               Să consolideze efortul bugetar pentru a se conforma recomandării Consiliului de a corecta de o manieră sustenabilă deficitul excesiv, printre altele evitând deteriorarea structurală în 2011 implicită în excedentul bugetar prevăzut, de 2 % din PIB, și să asigure menținerea în condiții sigure a deficitului sub pragul de 3 % din PIB, în 2012 și ulterior, contribuind la reducerea ratei ridicate a datoriei publice. Să pună pe deplin în aplicare măsurile fiscale anunțate și să adopte măsurile fiscale suplimentare permanente necesare cel mai târziu în bugetul pe 2012, pentru a garanta obiectivele bugetare pentru anul respectiv. Bugetul pentru 2012 ar trebui de asemenea să identifice măsuri suplimentare în vederea atingerii obiectivului pentru 2013 din Programul de convergență. Să asigure realizarea de progrese în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu (OTM), cu cel puțin 0,5 % din PIB anual, până la atingerea OTM și să utilizeze veniturile excepționale eventuale pentru accelerarea consolidării bugetare.

               2.

               Să adopte și să pună în aplicare reglementări care să precizeze aspectele operaționale ale noului cadru constituțional de guvernanță fiscală, inclusiv, printre altele, normele numerice care vor fi puse în aplicare la nivel central și local până când rata datoriei scade sub 50 % din PIB. În ceea ce privește cadrul fiscal, să pună în aplicare și să consolideze planificarea fiscală multianuală și să îmbunătățească transparența finanțelor publice, precum și să extindă sfera de competență a Consiliului fiscal.

               3.

               Să consolideze participarea pe piața muncii prin reducerea impactului reformei fiscale asupra persoanelor cu venituri salariale scăzute, într-un mod care să nu afecteze bugetul. Să consolideze măsurile de încurajare a participării femeilor pe piața muncii prin extinderea serviciilor de îngrijire a copiilor și a unităților de învățământ preșcolar.

               4.

               Să întreprindă acțiuni în vederea consolidării capacității serviciului public de ocupare a forței de muncă și a altor furnizori de a crește calitatea și eficacitatea cursurilor de formare, a asistenței acordate în vederea găsirii unui loc de muncă și a serviciilor individualizate. Să consolideze măsurile active pe piața muncii care oferă rezultate pozitive dovedite. Prin consultare cu părțile interesate, să introducă programe specifice pentru persoanele slab calificate și pentru alte grupuri deosebit de defavorizate.

               5.

               Să îmbunătățească mediul de afaceri prin aplicarea tuturor măsurilor avute în vedere privind reforma normativă și reducerea sarcinilor administrative, din programul național de reformă. Să evalueze eficacitatea politicilor actuale de sprijin pentru IMM-uri și să ajusteze programele publice în vederea îmbunătățirii accesului la finanțare nebancară.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (3)  Prevăzut la articolul 9 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


				|

		52012DC0315

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Luxemburgului și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0315 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național
de reformă pe 2012 al Luxemburgului
și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al
Luxemburgului pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)(1)   La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea
Comisiei Europene de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței
de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020,
bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei.
(2)(2)   La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind
orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre
și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a
adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a
forței de muncă ale statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)(3)   La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind
Programul național de reformă pe 2011 al Luxemburgului și a emis
avizul cu privire la Programul actualizat de stabilitate al Luxemburgului
pentru perioada 2011-2014.
(4)(4)   La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua
analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea
semestru european de coordonare ex ante și integrată a
politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie
2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul
privind mecanismul de alertă[5],
în care a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.
(5)(5)   La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a
creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este
necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată
favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele
sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(6)(6)   La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea,
statele membre care participă la Pactul euro plus să își
prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în
programele lor de stabilitate sau de convergență și în
programele lor naționale de reformă.
(7)(7)   La 27 aprilie 2012, Luxemburgul și-a prezentat programul de
stabilitate pe 2012, care vizează perioada 2012-2015, și programul
său național de reformă pe 2012. Pentru a se ține seama de
legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în
același timp.
(8)(8)   Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr.
1466/97 al Consiliului, a programului de stabilitate pe 2012, Consiliul
consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare din cadrul programului este plauzibil. În special,
scenariul programului pentru 2012 și 2013 este foarte aproape de
previziunile Comisiei din primăvara anului 2012. Previziunile privind
deficitul pe termen mediu se înscriu într-un scenariu de creștere
ușor optimist, care depășește rata potențială de
creștere economică, dar este cu mult mai mică decât ratele medii
istorice. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în program este reducerea
deficitului de la 1,5 % în 2012 la 0,9 % în 2014, cu ajutorul unui
pachet de măsuri de consolidare de aproximativ 1,2 % din PIB și
furnizarea unei marje de manevră mai mari în caz de șocuri negative.
Programul confirmă obiectivul pe termen mediu (OTM) precedent, și
anume un excedent structural de 0,5 %. Cu toate acestea, prezentul OTM nu
poate fi considerat ca fiind adecvat în conformitate cu dispozițiile
Pactului de stabilitate și de creștere, întrucât, pe baza politicilor
și a estimărilor actuale, nu pare să ia în calcul în mod
suficient datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației, în
ciuda faptului că datoria se situează sub valoarea de
referință stabilită în tratat. Mai mult, atât din previziunile
Comisiei din primăvara anului 2012, cât și din soldul bugetar
structural (recalculat) din program, reiese că Luxemburg urmează
să se îndepărteze în mod semnificativ de la propriul OTM începând din
2012. Se preconizează că rata de creștere a cheltuielilor
publice, în afara măsurilor discreționare privind veniturile, va
depăși în mod considerabil criteriul de referință privind
cheltuielile, astfel cum este definit în Pactul de stabilitate și de
creștere. Datoria publică brută reprezintă 20 % din
PIB, sub valoarea de referință din tratat.
(9)(9)   La 20 ianuarie 2012, guvernul luxemburghez a adoptat un proiect
de lege privind reformarea sistemului de pensii, atât pentru sectorul privat,
cât și pentru cel public. Această
reformă urmează să introducă unele mecanisme corective în
cazul unei evoluții negative a situației financiare a sistemului
și conține adaptări ale metodei foarte generoase de calcul al
beneficiilor. Cu toate acestea, noua
metodă de calcul va fi introdusă progresiv, pe o perioadă de
timp foarte lungă, de 40 de ani. Mai
mult, posibilitățile de pensionare anticipată rămân, în
linii mari, neschimbate, și nu s-au propus măsuri prin care vârsta de
pensionare să fie corelată cu speranța de viață. În ansamblu, Luxemburgul este pe drumul cel bun,
însă reforma propusă nu pare să constituie o garanție
suficientă a sustenabilității pe termen lung a finanțelor
publice.
(10)(10)           În ianuarie
2012, parlamentul național a adoptat o lege privind limitarea
aplicării indexării automate a salariilor între 2012 și 2015, în
vederea îmbunătățirii competitivității economiei
luxemburgheze. Cu toate acestea, în afară de o posibilă modificare a
indicelui de referință, guvernul nu a anunțat planuri
suplimentare pentru o revizuire permanentă a sistemului de fixare a
salariilor. În prezent, Luxemburgul
înregistrează o productivitate foarte ridicată, însă marja de
manevră în ceea ce privește îmbunătățirea
productivității este din ce în ce mai mică. Este necesară o revizuire permanentă a
sistemului de stabilire a salariilor, în consultare cu partenerii sociali
și în conformitate cu practicile naționale, pentru ca economia
luxemburgheză să își mențină competitivitatea pe
termen mai lung.
(11)(11)           Luxemburgul a adoptat o serie de măsuri relevante
și credibile pentru a combate rata destul de ridicată a
șomajului în rândul tinerilor. Cu toate
acestea, pentru a facilita integrarea tinerilor pe piața forței de muncă,
este necesară o strategie coerentă în vederea, inter alia,
consolidării colaborării între municipalități și al
îmbunătățirii eficacității serviciilor de ocupare a
forței de muncă. Tinerii aflați
în căutarea unui loc de muncă, în special cei cu un nivel scăzut
de educație, ar putea, de asemenea, beneficia de mai multe investiții
în domenii precum formarea profesională și educația.
(12)(12)           Se preconizează că Luxemburgul se va confrunta
cu dificultăți în ceea ce privește atingerea obiectivului de
reducere a emisiilor de gaz cu efect de seră (GES) până în 2020.
Conform ultimelor previziuni pentru 2020 bazate pe măsurile existente, se
prevede că, în perioada 2005-2020, Luxemburgul să își va
mări cu 9 % nivelul de emisii în sectoarele care nu fac obiectul ETS,
în timp ce obiectivul de reducere este de 20 %. Sectorul rutier
reprezintă cea mai importantă sursă de emisii și
prezintă un mare potențial de reducere a emisiilor. Prețul
carburanților pentru transport rămâne unul dintre cele mai
scăzute din UE, încurajând „turismul la benzinării”, lucru ce induce
efecte externe negative în ceea ce privește poluarea și
congestionarea. Pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră, sunt
necesare politici suplimentare sau mecanisme de flexibilitate costisitoare.
(13)(13)            Luxemburgul
și-a asumat o serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste
angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în
2011 vizează îmbunătățirea competitivității,
sporirea ratei de ocupare a forței de muncă și consolidarea
stabilității financiare. Comisia a evaluat punerea în aplicare a
angajamentelor din cadrul Pactului euro plus. Rezultatele acestei evaluări
au fost luate în considerare la elaborarea recomandărilor.
(14)(14)           În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o
analiză cuprinzătoare a politicii economice a Luxemburgului. Aceasta
a evaluat programul de stabilitate și programul național de
reformă. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora
pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă
în Luxemburg, ci și de conformitatea acestora cu normele și
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei
contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările
sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările
1- 5 de mai jos.
(15)(15)           În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat
programul de stabilitate al Luxemburgului, iar avizul său[6] se reflectă îndeosebi în
recomandarea 1 de mai jos,
RECOMANDĂ ca Luxemburgul să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           să mențină o
poziție fiscală solidă, prin corectarea oricărei devieri de
la îndeplinirea obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM) care asigură
sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, luând în considerare
în special datoriile implicite legate de îmbătrânirea populației; în
acest scop, să consolideze și să implementeze în mod riguros
strategia bugetară, prin adoptarea de măsuri suficient de bine definite,
pentru anul 2013 și ulterior, inclusiv respectarea criteriului de
referință privind cheltuielile;
2.           să sporească
impactul reformei propuse a sistemului de pensii, accelerând punerea în
aplicare a măsurilor de limitare a cheltuielilor generate de îmbătrânirea
populației, să ia măsuri suplimentare menite să
sporească rata de participare a lucrătorilor în vârstă, în
special prin reducerea cazurilor de pensionare anticipată, și să
ia măsuri prin care să se coreleze vârsta de pensionare legală
și speranța de viață, pentru a asigura sustenabilitatea pe
termen lung a sistemului de pensii;
3.           să adopte, în urma
consultării partenerilor sociali și în conformitate cu practicile
naționale, măsuri suplimentare pentru reformarea sistemului de
negociere și de indexare a salariilor, pentru a menține
competitivitatea economiei luxemburgheze pe termen lung; ca un prim pas în
această direcție, să mențină actualul interval de un
an între indexări după anul 2014 și să reducă efectele
energiei și ale altor elemente volatile asupra indicelui de
referință;
4.           să continue eforturile
de reducere a șomajului în rândul tinerilor printr-o mai largă
participare a părților interesate și prin consolidarea
măsurilor de formare și educare, în special pentru persoanele cu un
nivel scăzut de educație, pentru o mai bună aliniere a
competențelor și a calificărilor tinerilor la cererea de
forță de muncă;
5.           să
asigure îndeplinirea obiectivelor de reducere a emisiilor de gaze cu efect de
seră din surse care fac parte din ETS (sistem de comercializare a
certificatelor de emisii), în special printr-o integrare a elementelor
ecologice în sistemul de impozitare.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2012) 315 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047.
[4]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului
din 26 aprilie 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 12 iulie 2011 privind Programul național de reformă pe 2011 al Greciei

text:
               20.7.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 213/12

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 12 iulie 2011
   privind Programul național de reformă pe 2011 al Greciei
   2011/C 213/04
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului Europei în materie de creștere durabilă și competitivitate.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind Orientările generale ale politicilor economice ale statelor membre și ale Uniunii Europene (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, o decizie privind Orientările politicilor de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (1), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă naționale.

               (3)

               La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând astfel începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care are la bază Strategia Europa 2020.

               (4)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a Analizei anuale a creșterii efectuate de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii.

               (5)

               La 3 mai 2010, Grecia a prezentat un program de ajustare cuprinzător, în valoare de 110 miliarde EUR, finanțat prin asistență financiară furnizată de statele membre din zona euro și de FMI. Memorandumul de înțelegere însoțitor și completările ulterioare la acesta prevăd condițiile de politică economică pe baza cărora este acordată asistența financiară.

               (6)

               Elementele-cheie ale condițiilor de politică au fost consacrate în Decizia 2010/320/UE a Consiliului din 10 mai 2010 (2), și în modificările ulterioare la aceasta (3), adresată Greciei în vederea consolidării și aprofundării supravegherii bugetare și în vederea atenționării Greciei să ia măsuri de reducere a deficitului considerate necesare pentru a remedia situația de deficit excesiv, în temeiul dispozițiilor articolului 136 și ale articolului 126 alineatul (9) din tratat.

               (7)

               La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în programele de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă. Grecia ar trebui să prezinte un program de stabilitate actualizat și angajamente și acțiuni specifice pe 2011 pe care și le-a propus în temeiul Pactului Euro Plus, pe baza Programului economic de ajustare actualizat.

               (8)

               În ultima decadă, creșterea înregistrată de Grecia s-a bazat pe factori nesustenabili: expansiunea consumului și a investițiilor în locuințe a fost însoțită de creșteri ridicate ale salariilor reale și de o creștere rapidă a creditelor; ratele scăzute ale dobânzii reale, asociate cu adoptarea euro și cu liberalizarea pieței financiare, au contribuit la această expansiune. Criza globală din 2008-2009 a expus aspectele vulnerabile, inclusiv: politicile fiscale nesustenabile, ascunse parțial de statistici nefiabile și de nivelul temporar ridicat al veniturilor, o piață a forței de muncă și a produselor rigidă, pierderea competitivității și creșterea datoriei externe. Chiar dacă nu de la bun început, sectorul bancar a fost afectat de criza economică și de încredere. Amploarea deteriorării poziției sale bugetare a fost revelată târziu, ca urmare a deficiențelor grave din sistemul contabil și cel statistic al Greciei. Acest lucru a întârziat punerea în aplicare a unor măsuri corective. Pe măsură ce au apărut preocupări cu privire la sustenabilitatea finanțelor publice ale Greciei și a crescut aversiunea globală față de risc, s-a înregistrat o deteriorare simțitoare a încrederii pieței privind Grecia la începutul anului 2010. În aprilie 2010, Grecia a solicitat asistență financiară internațională, întrucât se confrunta cu nevoi financiare semnificative și nu era în măsură să aibă acces pe piețele internaționale de capital.

               (9)

               Grecia s-a angajat să pună în aplicare Programul de ajustare economică și financiară, în vederea corectării dezechilibrelor bugetare și externe și în vederea recâștigării încrederii, pe termen scurt. Pe termen mediu, ar trebui să pună bazele unui model de creștere care să se bazeze mai mult pe investiții și pe exporturi, sprijinind în acest fel creșterea și ocuparea forței de muncă. Programul de ajustare prevede acțiuni ample pe trei fronturi: (i) o strategie de consolidare bugetară concentrată la începutul perioadei, sprijinită de măsuri fiscale structurale și de un control fiscal ameliorat, (ii) reforme structurale ale pieței forței de muncă și a produselor care să impulsioneze competitivitatea și creșterea și (iii) eforturi de păstrare a stabilității sistemului bancar.

               (10)

               Comisia a evaluat proiectul de program național de reformă. Comisia nu a ținut seama doar de relevanța acestuia pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Grecia, ci și de conformitatea acestuia cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a UE prin oferirea unei contribuții la nivelul UE pentru deciziile naționale viitoare. În acest context, Comisia subliniază caracterul urgent al implementării măsurilor planificate pentru a respecta Decizia 2010/320/UE,

         RECOMANDĂ ca Grecia:
   Să pună în aplicare integral măsurile prevăzute în Decizia 2010/320/UE, astfel cum a fost modificată prin Decizia 2011/257/UE, specificate mai detaliat în memorandumul de înțelegere din 3 mai 2010 și în completările ulterioare la acesta, în special ultima completare din 2 iulie 2011.

      Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2011.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 138, 26.5.2011, p. 56).

      (2)  JO L 145, 11.6.2010, p. 6.

      (3)  Decizia Consiliului din 7 septembrie 2010 (2010/486/UE) (JO L 241, 14.9.2010, p. 12); Decizia Consiliului din 20 decembrie 2010 (2011/57/UE) (JO L 26, 29.1.2011, p. 15); Decizia Consiliului din 7 martie 2011 (2011/257/UE) (JO L 110, 29.4.2011, p. 26).