title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind punerea în aplicare a orientărilor generale referitoare la politicile economice ale statelor membre a căror monedă este euro

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/98

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind punerea în aplicare a orientărilor generale referitoare la politicile economice ale statelor membre a căror monedă este euro
   (2015/C 272/26)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 136 coroborat cu articolul 121 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               Sprijinirea și consolidarea dezvoltării zonei euro necesită eforturi de politică continue pentru sprijinirea unei ajustări echilibrate în sectorul public și în cel privat și sporirea potențialului de creștere al economiei pe termen mediu spre lung. Chiar dacă redresarea economică în zona euro este în curs, aceasta este obstrucționată de moștenirea lăsată de recentele crize economică și financiară, inclusiv de reechilibrarea externă în curs, de nivelurile ridicate ale datoriei publice și private și de presiunile aferente acesteia ca urmare a reducerii efectului de levier, de rigiditățile structurale persistente de pe piețele muncii și produselor de la nivel național, de ratele ridicate ale șomajului, de gradul redus de încredere și de nivelurile în continuare reduse ale investițiilor. Până acum, punerea în aplicare a reformelor prevăzute în recomandările specifice fiecărei țări nu a fost suficient de ambițioasă.

               (2)

               Zona euro este mai mult decât suma membrilor săi. Economiile din zona euro sunt strâns legate între ele, ceea ce necesită o coordonare mai puternică a politicilor bugetare, financiare și structurale. Orientarea de politică la nivelul zonei euro ar trebui să promoveze creșterea economică și ocuparea forței de muncă asigurând, totodată, faptul că progresele înregistrate în ceea ce privește reechilibrarea sunt susținute și promovate. Statele membre care fac parte din zona euro au responsabilitatea specifică de a pune în aplicare în mod efectiv cadrul de guvernanță, care a fost consolidat în mod semnificativ în ultimii ani. Acest lucru necesită exercitarea unei presiuni inter pares sporite pentru a sprijini punerea în aplicare a reformelor naționale și a prudenței bugetare. De asemenea, este necesar să aibă loc o evaluare mai amplă a reformelor naționale din perspectiva zonei euro, internalizarea efectelor de propagare potențiale și stimularea politicilor deosebit de importante pentru o uniune economică și monetară care să funcționeze bine.

               (3)

               Punerea în aplicare a unor reforme structurale ambițioase care să modernizeze economiile și să stimuleze competitivitatea și potențialul de creștere economică nu este încă suficientă în zona euro. Amploarea dezechilibrelor existente înainte de criză, poziția în ciclul de afaceri și marja de manevră fiscală disponibilă variază în mod semnificativ de la un stat membru la altul. În ciuda îmbunătățirilor de pe piețele muncii, precum și a înregistrării unor progrese în ceea ce privește reformele ce vizează îmbunătățirea rezilienței piețelor muncii, ratele șomajului rămân ridicate și șomajul pe termen lung riscă să devină un fenomen cronic, înrăutățind și mai mult situația socială în țările cele mai vulnerabile. Reechilibrarea externă este în curs, însă progresele au fost asimetrice, iar excedentele ridicate de cont curent din câteva state membre persistă. Întreprinderea unor reforme structurale ambițioase pe piețele muncii și produselor ar facilita ajustarea economică necesară în cadrul zonei euro și ar stimula creșterea economică în țările care pun în aplicare aceste reforme. Prin creșterea ratei ocupării forței de muncă și scăderea prețurilor pentru consumatori, reformele contribuie, de asemenea, la creșterea gradului de incluziune socială. Dacă sunt efectuate împreună de statele membre, reformele structurale oferă beneficii zonei euro în ansamblu, prin generarea de efecte de propagare pozitive prin intermediul canalului comercial și al celui financiar. De asemenea, acest lucru ar încuraja opțiunile de politică adecvate în celelalte state din zona euro. Discuțiile tematice din cadrul Eurogrupului pot contribui la acest proces printr-o evaluare și analiză comparativă a reformelor și a impactului acestora asupra zonei euro în ansamblu. Acest lucru poate fi realizat prin desprinderea de învățăminte din cele mai bune practici, prin convenirea principiilor comune care să stea la baza unor reforme bune și prin presiunea inter pares. Ținând seama de procesul de ajustare de la nivel național și, prin urmare, de funcționarea zonei euro, este deosebit de important să se efectueze o monitorizare periodică a evoluției reformelor în statele membre care se confruntă cu dezechilibre excesive și cu dezechilibre care necesită măsuri decisive.

               (4)

               Una dintre provocările esențiale cu care se confruntă zona euro este reducerea datoriei publice prin aderarea la o politică de responsabilitate bugetară. Ca urmare a eforturilor de consolidare din ultimii ani, situația bugetară a zonei euro s-a îmbunătățit, însă coordonarea politicilor bugetare continuă să se situeze sub nivelul optim. O serie de state membre din zona euro mai trebuie să își continue ajustarea bugetară pentru a-și reduce nivelurile foarte ridicate ale datoriei. Alte țări au o marjă mai mare de manevră și ar putea să o folosească pentru a încuraja cererea internă, în special investițiile; acest lucru ar sprijini atât creșterea economică internă, cât și zona euro în ansamblu. Flexibilitatea pe care o oferă normele Pactului de stabilitate și de creștere permite statelor membre să faciliteze reformele structurale și investițiile, respectând totodată normele convenite în comun. Strategiile bugetare nu sunt încă suficient de favorabile creșterii economice. În ceea ce privește veniturile, în ciuda creșterii gradului de coordonare în cadrul Eurogrupului, mai există loc de îmbunătățire a eficienței sistemelor fiscale și de reducere a sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă. Referitor la cheltuieli, este necesar să se acorde mai multă atenție investițiilor publice, care trebuie să se bazeze pe o analiză cost-beneficiu temeinică, precum și altor cheltuieli publice care au efecte puternice și pozitive în materie de creștere economică. Din analizele cheltuielilor reiese că este necesară creșterea eficienței administrației publice. Acest proces va fi sprijinit de cadre fiscale naționale care funcționează bine.

               (5)

               Condițiile de pe piața financiară din zona euro s-au îmbunătățit, dar activitatea de acordare de credite sectorului privat este în continuare modestă, iar piețele financiare rămân fragmentate. Acest lucru îngreunează investițiile în zona euro. Ca urmare, deși este nevoie atât de investiții tangibile, cât și intangibile, s-a creat un deficit investițional mare. Planul de investiții al UE oferă posibilități de mobilizare a investițiilor și de canalizare a acestora spre utilizări care să dea rezultate. Cu toate acestea, impactul Planului de investiții și al Programului de achiziționare de active extins al BCE va fi mai mare atunci când acestea vor fi însoțite de măsuri în sectorul financiar mai larg care să vizeze restabilirea fluxurilor de credit, aprofundarea piețelor de capital și stimularea finanțării pe termen lung a economiei. Finalizarea uniunii bancare este în curs și va fi sprijinită de aplicarea cadrului unic de reglementare și a unei abordări consecvente în materie de reglementare. O mai bună integrare a piețelor de capital și creșterea eficienței acestora ar mobiliza fonduri suplimentare pentru investiții, ar reduce dependența de bănci a economiei europene și ar îmbunătăți echilibrul și stabilitatea structurilor financiare ale economiei europene.

               (6)

               În pofida realizărilor recente în ceea ce privește consolidarea arhitecturii UEM, provocările actuale necesită progrese în finalizarea structurii acesteia. Dezvoltarea în continuare a UEM va necesita o abordare în etape, care să combine disciplina cu solidaritatea. Președintele Comisiei, împreună cu președintele Consiliului European, președintele Parlamentului European, președintele Băncii Centrale Europene și președintele Eurogrupului vor pregăti pașii următori necesari în vederea îmbunătățirii guvernanței economice în zona euro,

         RECOMANDĂ statelor membre din zona euro să ia măsuri în cadrul Eurogrupului, în perioada 2015-2016, astfel încât:

               1.

               Să utilizeze presiunea inter pares în vederea promovării unor reforme structurale care să faciliteze corectarea datoriilor interne și externe mari și să susțină investițiile. Să evalueze periodic punerea în aplicare a reformelor în statele membre care necesită o monitorizare specifică în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice. Să continue evaluarea tematică periodică a reformelor structurale. Până în primăvara anului 2016, să ia decizii privind acțiunile ulterioare exercițiului de coordonare privind reducerea sarcinii fiscale ridicate asupra costului forței de muncă și reformarea piețelor serviciilor.

               2.

               Să coordoneze politicile bugetare pentru a se asigura faptul că orientarea fiscală globală a zonei euro este conformă cu riscurile legate de sustenabilitate și cu condițiile ciclice. Acest lucru nu aduce atingere îndeplinirii cerințelor Pactului de stabilitate și de creștere. Până în primăvara anului 2016, să organizeze discuții tematice cu privire la îmbunătățirile necesare în ceea ce privește calitatea și sustenabilitatea finanțelor publice, axându-se în special pe prioritizarea investițiilor tangibile și intangibile la nivel național și al UE și pe crearea unor sisteme fiscale mai favorabile creșterii economice. Să monitorizeze funcționarea eficace a cadrelor bugetare naționale consolidate recent.

               3.

               Să asigure finalizarea la timp a acțiunilor ulterioare evaluării cuprinzătoare efectuate de către Banca Centrală Europeană, punerea în aplicare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3) (Directiva privind redresarea și rezoluția instituțiilor bancare), finalizarea procesului de ratificare a Acordului interguvernamental privind Fondul unic de rezoluție și să întreprindă acțiunile necesare pentru ca fondul să devină pe deplin operațional începând cu ianuarie 2016. Să promoveze măsuri de consolidare a finanțării bazate pe piață, pentru a îmbunătăți accesul IMM-urilor la finanțare și a dezvolta surse alternative de finanțare. Să încurajeze întreprinderea unor reforme suplimentare a cadrelor naționale de insolvență.

               4.

               Să continue activitatea de aprofundare a uniunii economice și monetare și să contribuie la îmbunătățirea cadrului de supraveghere economică în contextul raportului privind pașii următori către o guvernanță economică îmbunătățită în zona euro, pregătit de președintele Comisiei Europene, Jean-Claude Juncker, în strânsă cooperare cu președintele Consiliului European, Donald Tusk, președintele Parlamentului European, Martin Schulz, președintele Băncii Centrale Europene, Mario Draghi, și cu președintele Eurogrupului, Jeroen Dijsselbloem, precum și acțiunile ulterioare acestuia.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului (JO L 173, 12.6.2014, p. 190).


title: Recomandare de recomandare a Consiliului în vederea soluţionării situaţiei de deficit excesiv din Regatul Unit

text:
     RO

RO        RO
 ---pagebreak---            COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE

                                             Bruxelles, 2.7.2008
                                             SEC(2008) 2189 final

                               Recomandare de

                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

     în vederea soluționării situației de deficit excesiv din Regatul Unit

                           (prezentată de Comisie)

RO                                                                           RO
 ---pagebreak---                                               Recomandare de

                                  RECOMANDARE A CONSILIULUI

                  în vederea soluționării situației de deficit excesiv din Regatul Unit

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul de instituire al Comunității Europene, în special articolul 104
     alineatul (7);

     având în vedere recomandarea Comisiei;

     întrucât:

     (1)    Articolul 104 din Tratat stabilește o procedură de deficit excesiv (PDE) pentru a
            garanta că statele membre evită deficitele publice excesive sau le corectează atunci
            când apar.

     (2)    În conformitate cu punctul 5 din Protocolul privind anumite dispoziții cu privire la
            Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, obligația din articolul 104
            alineatul (1) din tratat de evitare a deficitelor publice generale excesive nu se aplică
            Regatului Unit decât dacă trece la a treia fază a uniunii economice și monetare1. Atât
            timp cât este în faza a doua a uniunii economice și monetare, în conformitate cu
            articolul 116 alineatul (4) din tratat, Regatul Unit trebuie să se străduie să evite
            deficitele excesive.

     (3)    Pactul de stabilitate și creștere are la bază obiectivul finanțelor publice sănătoase ca
            mijloc de întărire a condițiilor propice pentru stabilitatea prețurilor și pentru creșterea
            puternică și durabilă, care conduce la crearea de locuri de muncă.

     (4)    În conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din tratat, Consiliul a decis la 8 iulie 2008
            că în Regatul Unit există un deficit excesiv.

     (5)    În conformitate cu articolul 104 alineatul (7) din tratat și cu articolul 3 din
            Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului privind accelerarea și clarificarea
            aplicării procedurii de deficit excesiv2 (care face parte din Pactul de stabilitate și
            creștere), Consiliul trebuie, de asemenea, să adreseze recomandări statului membru în
            cauză în vederea încetării situației de deficit excesiv într-o perioadă determinată.
            Recomandarea trebuie să stabilească un termen limită de cel mult șase luni până la
            care statul membru trebuie să ia măsuri efective în vederea corectării deficitului
            excesiv, precum și un termen limită pentru corectarea deficitului excesiv, care trebuie

     1
             http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/25:EN:HTML
     2
             JO L 209, 2.8.1997, p. 6. Regulament modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1056/2005 (JO L 174,
             7.7.2005, p. 5).

RO                                                     2                                                      RO
 ---pagebreak---            să se încheie în anul (exercițiul financiar în cazul Regatului Unit) ce urmează după
           identificarea sa, dacă nu sunt circumstanțe speciale. La stabilirea existenței unor
           circumstanțe speciale, trebuie să se țină seama de „factorii relevanți„ definiți la
           articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97. Articolul 3 alineatul (4)
           din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 precizează, de asemenea, că în recomandarea de
           corectare a deficitului excesiv adresată statului membru, Consiliul trebuie să solicite
           realizarea unei îmbunătățiri anuale minime în soldul structural de 0,5% din PIB ca
           valoare de referință.

     (6)   Comisia, în previziunile din primăvara anului 2008, a estimat că, pe baza politicilor
           nemodificate, deficitul public general va crește de la 2,9% din PIB în exercițiul
           financiar 2007/2008 la 3,3% în 2008/2009 și se va menține la 3,3% în 2009/2010.
           Creșterea efectivă a PIB, după un rezultat de 3,0% în 2007, s-a estimat că va scădea la
           1,7% în 2008 și mai departe la 1,6% în 2009. În contextul poziției ciclice oscilând de
           la un output gap pozitiv în 2007 la unul negativ în 2008, s-a preconizat că deficitul
           ajustat ciclic va crește de la 3,0% din PIB în 2007/2008 la 3,1% din PIB în 2008/2009.
           Ulterior, s-a preconizat că deficitul ajustat ciclic va scădea la 2,9% din PIB în
           2009/2010, reflectând efectele combinate ale măsurilor discreționare, inclusiv taxele
           mai mari pe alcool și autovehicule introduse în bugetul pe 2008 și o scădere ușoară
           planificată a nivelului cheltuielilor publice. Parțial datorită unor deficite primare
           previzionate semnificative, s-a prognozat că datoria publică generală brută va crește de
           la 43,2% din PIB în exercițiul financiar 2007/2008 până la 47½% din PIB în
           2009/2010.
     (7)   În bugetul Regatului Unit pe 2008, autoritățile au prezentat planuri bugetare indicând
           un deficit public general de 3,2% din PIB în 2008/2009, scăzând apoi la 2,8% în
           2009/2010. Valoarea deficitului în acest din urmă an este mai mică decât valoarea
           corespunzătoare din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2008 de
           3,3% din PIB, datorită în principal diferențelor între estimările creșterii PIB în
           2009/2010. Ulterior publicării bugetului pe 2008 și previziunilor serviciilor Comisiei
           din primăvara anului 2008, Regatul Unit a anunțat la 13 mai 2008 adoptarea unor
           măsuri fiscale suplimentare legate de modificări ale cotelor de impozit pe veniturile
           personale pentru exercițiul financiar 2008/2009. Se preconizează că modificările vor
           reduce încasările din impozitul pe veniturile personale în 2008/2009 și vor fi finanțate
           prin împrumuturi publice suplimentare. Toate celelalte condiții rămânând
           neschimbate, acest lucru va conduce la o creștere a nivelului deficitului în 2008/2009
           prevăzut de serviciile Comisiei cu 0,2 puncte procentuale3, la circa 3,5% din PIB, cu
           efect similar asupra deficitului structural. De asemenea, declarația guvernului
           Regatului Unit indică un risc ridicat de depășire a deficitului și în 2009/2010,
           comparativ cu deficitul estimat în previziunea de primăvară.
     (8)   În cazul Regatului Unit, luarea în considerare a unor factori relevanți, definiți la
           articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 și analizați în raportul
           Comisiei prevăzut la articolul 104 alineatul (3), nu indică prezența unor circumstanțe
           speciale care să justifice abaterea de la termenul limită standard pentru corectarea
           deficitului. În timp ce creșterea PIB se preconizează să scadă în 2008 și 2009 față de
           ratele de creștere potențiale, conducând la apariția unui output gap negativ, creșterea

     3
           În anunțul guvernului Regatului Unit privind impozitul pe venituri, publicat la 13 mai 2008, costul
           reducerii impozitului pe venit a fost stabilit la 2,7 miliarde GBP în 2008/2009, ceea ce corespunde,
           conform Comisiei, la 0,2% din PIB.

RO                                                     3                                                          RO
 ---pagebreak---             PIB se preconizează să se mențină pozitivă pe întreg orizontul previziunilor de
            primăvară la niveluri anuale de peste 1,5% în 2008 și 2009. Se va stabili un termen
            limită pentru corectarea deficitului excesiv în conformitate cu regulamentul menționat
            anterior, care prevede ca această corectare să se încheie în anul ce urmează după
            identificarea sa. În cazul Regatului Unit, identificarea s-a făcut în anul 2008 pe baza
            unui deficit planificat în 2008/2009 peste valoarea de referință de 3% din PIB. În
            consecință, deficitul bugetar global trebuie adus sub nivelul de referință de 3% din PIB
            cel târziu până în exercițiul financiar 2009/2010. Pentru ca această corecție să aibă un
            caracter durabil, pe baza previziunilor din primăvară a serviciilor Comisiei, autoritățile
            vor trebui să asigure o îmbunătățire structurală de cel puțin 0,5% din PIB în
            2009/2010.

     (9)    În general, în opinia Consiliului, măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure
            o îmbunătățire durabilă a soldului bugetului general, vizând totodată creșterea calității
            finanțelor publice și consolidarea potențialului de creștere economică. Corecția
            bugetară din Regatul Unit trebuie să se conformeze acestor obiective.

     RECOMANDĂ:

     – Autoritățile din Regatul Unit trebuie să înlăture situația de deficit excesiv cât mai curând
       posibil și cel târziu până în exercițiul financiar 2009/2010, în conformitate cu articolul 3
       alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului, prin aducerea deficitului
       public general la un nivel sub 3% din PIB într-o manieră credibilă și durabilă.

     – În acest scop, pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2008,
       autoritățile trebuie să asigure o îmbunătățire structurală de cel puțin 0,5% din PIB în
       2009/2010.

     Consiliul stabilește data de 8 ianuarie 2009 ca termen limită pentru ca autoritățile Regatului
     Unit să ia măsuri eficient în acest sens.

     De asemenea, Consiliul invită autoritățile Regatului Unit să garanteze că, după corectarea
     deficitului excesiv, consolidarea bugetară este continuată înspre atingerea obiectivului bugetar
     pe termen mediu care (i) asigură o marjă suficientă de siguranță față de limita de 3% din PIB
     a deficitului; (ii) menține un nivel prudent al datoriei ținând seama de efectele economice și
     bugetare generate de îmbătrânirea populației; și (iii) luând (i) și (ii) în considerare, lasă o
     marjă de manevră bugetară, în special având în vedere nevoia de investiții publice.

     Această recomandare este adresată Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                  Pentru Consiliu
                                                  Președintele

RO                                                  4                                                    RO


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/83

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2017
   (2017/C 261/19)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Austria ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               Ca stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Austria ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării privind zona euro astfel cum se reflectă în recomandarea 1 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară privind Austria pentru 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Austria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Austria în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               Austria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 la 21 aprilie 2017, iar la 2 mai 2017 și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Austria se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul normei privind datoria. În cadrul Programului de stabilitate pentru 2017, guvernul preconizează că deficitul global se va ameliora, ajungând la 1,0 % din PIB în 2017, după care va ajunge la 0,3 % din PIB în 2021. Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,45 % din PIB până în 2016 și în continuare de 0,5 % din PIB – va fi îndeplinit în 2019. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea treptat, ajungând la 71,0 % în 2021, față de 84,6 % în 2016. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este favorabil, prevăzând o creștere puternică a investițiilor și a exporturilor în 2017 și 2018.

               (7)

               Din Programul de stabilitate reiese faptul că impactul bugetar al afluxului excepțional de refugiați și al măsurilor de securitate aferente este semnificativ, prezentându-se dovezi suficiente privind amploarea și natura acestor costuri bugetare suplimentare. Conform Comisiei, cheltuielile eligibile suplimentare din 2016 s-au ridicat la 0,25 % din PIB pentru afluxul excepțional de refugiați și 0,04 % din PIB pentru măsuri legate de securitate. În 2017, impactul suplimentar față de 2016 al măsurilor de securitate este estimat, în prezent, la 0,01 % din PIB. Dispozițiile articolului 5 alineatul (1) și ale articolului 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 acoperă aceste cheltuieli suplimentare, afluxul de refugiați și gravitatea amenințării teroriste constituind evenimente neobișnuite, al căror impact asupra finanțelor publice ale Austriei este important, iar sustenabilitatea finanțelor publice nu ar fi compromisă în cazul unei abateri temporare de la traiectoria de ajustare stabilită pentru atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu. Prin urmare, pentru a se ține seama de costurile suplimentare legate de refugiați și de securitate, a fost redusă ajustarea necesară în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu pentru 2016. În ceea ce privește anul 2017, în primăvara anului 2018 se va efectua o evaluare finală, inclusiv în privința sumelor eligibile, pe baza datelor observate și puse la dispoziție de autoritățile austriece.

               (8)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Austriei să se asigure că abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu se limitează la marja permisă ca urmare a impactului bugetar al afluxului excepțional de refugiați (5) și, în acest scop, să realizeze o ajustare bugetară anuală de 0,3 % din PIB în 2017, cu excepția cazului în care obiectivul bugetar pe termen mediu este respectat printr-un efort mai redus. Pe baza previziunilor de primăvară din 2017 ale Comisiei, este necesar ca soldul structural să rămână stabil în 2017, ținând seama de alocațiile primite. Conform previziunilor Comisiei, există riscul unei abateri de la această cerință în 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, Austria ar trebui să asigure, în 2018, o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare (6) care să nu depășească 2,2 %, ceea ce corespunde unei îmbunătățiri a soldului structural de 0,3 % din PIB. (7) În contextul nemodificării politicilor, Austria s-ar confrunta cu riscul unei abateri de la această cerință în 2018. În același timp, se preconizează că Austria se va conforma normei privind datoria în 2017 și 2018. În ansamblu, Consiliul consideră că Austria trebuie să fie pregătită să adopte măsuri suplimentare pentru a asigura conformitatea în 2017 și 2018.

               (9)

               Cheltuielile cu pensiile și cu asistența medicală reprezintă un risc mediu pentru sustenabilitatea fiscală pe termen mediu și lung, din cauza îmbătrânirii rapide a populației. Cheltuielile publice pentru pensii ale Austriei sunt relativ mari comparativ cu alte state membre și se preconizează o creștere cu 0,5 puncte procentuale din PIB până în 2060. Aceasta este comparabilă cu media Uniunii, preconizată a scădea cu 0,2 puncte procentuale din PIB în aceeași perioadă. Vârsta efectivă de pensionare rămâne scăzută în pofida reformelor recente și reprezintă unul din factorii principali care atrag cheltuieli mai mari cu pensiile. Exprimată ca vârsta medie de ieșire de pe piața muncii, aceasta este de 62 de ani și 6 luni pentru bărbați și 61 de ani pentru femei, sub media Uniunii de 63 de ani și 7 luni pentru bărbați și de 62 de ani și 7 luni pentru femei (2014). În plus, vârsta legală de pensionare actuală de 60 de ani pentru femei este printre cele mai scăzute din Uniune și va începe să fie armonizată cu cea a bărbaților de-abia în 2024. Corelarea vârstei legale de pensionare cu schimbările privind speranța de viață ar contribui la asigurarea sustenabilității pensiilor în contextul îmbătrânirii populației, inclusiv contribuind la creșterea vârstei de pensionare efective.

               (10)

               În ceea ce privește asistența medicală, se preconizează o creștere semnificativă a cheltuielilor publice pe termen mediu și lung, care se află deja la niveluri ridicate, și anume cu 1,3 puncte procentuale din PIB până în 2060, comparativ cu media Uniunii de 0,9 puncte procentuale. Principalul factor care conduce la cheltuieli mari pentru asistență medicală este supradimensionarea sectorului spitalicesc, în timp ce asistența medicală în ambulatoriu, mai puțin costisitoare, este insuficient utilizată. Proporția cheltuielilor spitalicești în costurile totale pentru asistență medicală este una dintre cele mai mari din Uniune. Inițiativele recente au vizat consolidarea furnizării asistenței medicale primare, în consecință trebuie să fie puse în aplicare în totalitate, inclusiv prin sprijinirea noilor acorduri financiare dintre furnizorii de asistență medicală și fondurile de securitate socială. În plus, sectorul spitalicesc al Austriei recurge insuficient la achiziții publice eficiente, cum ar fi licitațiile la nivelul Uniunii (0,23 % din PIB comparativ cu media Uniunii de 0,62 %), la agregarea achizițiilor publice și la criteriile de atribuire nelegate de prețuri.

               (11)

               Legea egalizării financiare din 2017 a contribuit la simplificarea relațiilor financiare dintre diferitele niveluri ale guvernării din Austria. Cu toate acestea, cadrul fiscal din Austria rămâne excesiv de complex în ceea ce privește competențele și dispozițiile financiare și este afectat în continuare de decalajele dintre competențele limitate de colectare de venituri și responsabilitățile mai mari în ceea ce privește cheltuielile guvernelor locale și federale.

               (12)

               Reforma fiscală din 2016 a redus sarcina fiscală de la 49,5 % la 46,7 %, cu toate acestea rămâne relativ mare comparativ cu media Uniunii de 40,6 % (cifrele se referă la un lucrător cu venit mediu, celibatar fără copii). În absența unei indexări la inflație a tranșelor de impozitare, sarcina fiscală va crește din nou treptat ca efect al progresiei reci anuale. Prin contrast, se recurge insuficient la surse de venit favorabile creșterii, cum ar fi impozitele periodice pe proprietate, în principal din cauza faptului că baza de impozitare este depășită. Veniturile provenite din impozitele periodice pe proprietate în Austria sunt foarte scăzute, de 0,2 % din PIB comparativ cu media Uniunii de 1,6 % din PIB în 2014. În mod similar, rata implicită de impozitare la energie în Austria este relativ scăzută, ceea ce indică un potențial neexploatat al taxelor de mediu, care includ, de asemenea, stimulente pentru comportamente pozitive.

               (13)

               Piața muncii are performanțe mai bune în Austria decât în majoritatea statelor membre, însă rămân anumite provocări. În special, potențialul femeilor pe piața muncii este insuficient utilizat, așa cum reiese din marile diferențe de remunerare dintre bărbați și femei, ca urmare, printre altele, a ponderii ridicate a locurilor de muncă cu fracțiune de normă. În 2015, diferența de remunerare dintre bărbați și femei era de 21,7 %, comparativ cu media Uniuni de 16,3 %. Ponderea mare și peste medie a femeilor care lucrează cu fracțiune de normă este determinată în mare parte de responsabilitățile acestora privind îngrijirea copiilor și a bătrânilor. Numărul de locuri din centrele de îngrijire a copiilor cu vârsta sub 3 ani era de 25,5 % în 2015, în continuare semnificativ mai mic decât obiectivul de la Barcelona de 33 %.

               (14)

               Austria a depășit deja obiectivele naționale din cadrul Strategiei Europa 2020 în materie de educație. Cu toate acestea, rezultatele educației depind considerabil de contextul socioeconomic, astfel cum confirmă rezultatele din 2015 ale Programului OCDE privind evaluarea internațională a elevilor (PISA). În plus, rezultatele școlare obținute de elevii care provin din familii de migranți sunt considerabil mai slabe decât ale celorlalți elevi. În 2016, probabilitatea abandonului școlar înainte de absolvirea nivelului de învățământ secundar superior era de 2,7 ori mai mare în rândul copiilor născuți în străinătate decât în cazul copiilor născuți în Austria. Provocarea integrării îi afectează și pe copiii născuți în Austria din familii de imigranți. De asemenea, Austria se confruntă cu dificultăți legate de integrarea în sistemul său educațional a unui mare număr de solicitanți de azil și de refugiați.

               (15)

               Evoluțiile din sectorul bancar indică o îmbunătățire constantă, deși lentă. Capitalizarea băncilor austriece rămâne sub nivelul băncilor din Uniune, iar capacitatea lor de a genera profit pe piața internă s-a aflat sub presiune. În ceea ce privește operațiunile internaționale, calitatea și rentabilitatea activelor s-au îmbunătățit în continuare pe mai multe piețe din Europa Centrală, Europa de Est și de Sud-Est, dar rămân zone de vulnerabilitate. Între timp, creșterea prețurilor imobiliare și revigorarea creditelor ipotecare evidențiază importanța măsurilor macroprudențiale.

               (16)

               În 2016, în Austria s-a înregistrat o creștere a investițiilor, însă există în continuare puncte slabe în ceea ce privește investițiile efectuate de IMM-uri, precum și în sectorul serviciilor. Austria a recunoscut rolul pe care înființarea de întreprinderi și creșterea economică puternică îl au atât pentru noile investiții (și anume, cele care depășesc investițiile de înlocuire), cât și pentru crearea de locuri de muncă. Prin urmare, Austria și-a stabilit obiective ambițioase pentru a facilita transformarea digitală, precum și pentru a aborda situația ratei tradițional scăzute a înființării de întreprinderi (7,4 % comparativ cu media Uniunii de 10,8 %) și a creșterii întreprinderilor (o rată de 7,3 % a firmelor cu un nivel de creștere ridicat comparativ cu media Uniunii de 9,2 %). Au fost anunțate deja unele măsuri specifice, care combină diminuarea obstacolelor din calea investițiilor cu îmbunătățirea condițiilor-cadru pentru finanțarea capitalului propriu, promovarea spiritului antreprenorial și stimulente în domeniul impozitării.

               (17)

               În sectorul serviciilor pentru întreprinderi și al profesiilor reglementate rămân obstacole de reglementare mari, nivelul restricțiilor fiind mai mare decât media Uniunii, în special în cazul arhitecților și al inginerilor. În plus, în cazul acestor profesii, dar și al avocaților, contabililor, consultanților fiscali, agenților de brevete, agenților imobiliari și ghizilor, rata de reînnoire a întreprinderilor este semnificativ mai scăzută decât media Uniunii, ceea ce pare să indice că dinamismul și concurența sunt relativ scăzute în ceea ce privește serviciile profesionale din Austria. Aceste obstacole includ, printre altele, (1) restricțiile privind acționariatul și forma societăților comerciale pentru arhitecți, ingineri și avocații specializați în brevete, (2) restricțiile multidisciplinare pentru arhitecți și ingineri, precum și (3) domeniile de aplicare deosebit de ample ale activităților rezervate pentru arhitecți, ingineri și ghizi turistici. Diminuarea acestor obstacole ar putea avea drept efect o concurență mai intensă, care ar putea conduce la intrarea pe piață a mai multor firme, precum și la beneficii pentru consumatori, prin scăderea prețurilor. În ianuarie 2017 au fost formulate recomandări pentru rezolvarea acestei situații, în cadrul unei comunicări a Comisiei, ca parte a unui pachet de măsuri menite să elimine obstacolele de pe piața serviciilor.

               (18)

               Austria a depus eforturi considerabile pentru primirea solicitanților de azil și pentru integrarea refugiaților, dar și a altor imigranți. Cu toate acestea, integrarea pe piața muncii a persoanelor care provin din familii de migranți, în special a femeilor născute în afara Uniunii și a refugiaților în căutarea unui loc de muncă, rămâne problematică.

               (19)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Austriei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017, Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Austriei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Austria, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (20)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Austria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare politica sa fiscală în conformitate cu cerințele prevăzute în componenta preventivă din Pactul de stabilitate și de creștere, ceea ce implică realizarea obiectivului său bugetar pe termen mediu în 2018, ținând seama de marjele permise pentru evenimente neobișnuite. Să asigure sustenabilitatea sistemului de asistență medicală și a sistemului de pensii. Să raționalizeze și să simplifice competențele la diferite niveluri de guvernare și să alinieze responsabilitățile acestora privind finanțarea și cheltuielile.

               2.

               Să îmbunătățească participarea femeilor la piața forței de muncă, printre altele, prin asigurarea de servicii de îngrijire cu program integral. Să ia măsuri pentru îmbunătățirea nivelului de educație al tinerilor defavorizați, în special a celor care provin din familii de migranți. Să promoveze investițiile în sectorul serviciilor prin reducerea obstacolelor de natură administrativă și normativă, facilitarea intrării pe piață și a creșterii economice a companiilor.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu,

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Austriei i se permite să se abată de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2017 și 2018 pentru a compensa impactul bugetar suplimentar legat de afluxul excepțional de refugiați și de măsurile de securitate luate în 2015 și, respectiv, în 2016, având în vedere că abaterile temporare sunt reportate în fiecare caz pe o perioadă totală de trei ani.

      (6)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea capitalului fix brut finanțată la nivel național este repartizată pe o perioadă de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (7)  În ceea ce privește Austria, cerința de ajustare în 2018 ține seama de alocația acordată în 2016 ca urmare a evenimentelor neobișnuite, întrucât abaterile temporare sunt reportate pentru o perioadă de trei ani.

      (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Luxembourgand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Luxembourg, 2011-2014

text:
            COMISIA EUROPEANĂ

                                            Bruxelles, 7.6.2011
                                            SEC(2011) 811 final

                              Recomandare de

                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

     privind Programul național de reformă pe 2011 al Luxemburgului

                      și care include avizul Consiliului

privind Programul de stabilitate actualizat al Luxemburgului pentru perioada
                                     2011-2014

                           {SEC(2011) 724 final}
 ---pagebreak---                                                 Recomandare de

                                   RECOMANDARE A CONSILIULUI

                 privind Programul național de reformă pe 2011 al Luxemburgului

                                      și care include avizul Consiliului

           privind Programul de stabilitate actualizat al Luxemburgului pentru perioada
                                                2011-2014

     CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

     având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
     alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

     având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind
     consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
     economice1, în special articolul 5 alineatul (3),

     având în vedere recomandarea Comisiei Europene2,

     având în vedere concluziile Consiliului European,

     având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

     după consultarea Comitetului economic și financiar,

     întrucât:

     (1)    La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a
            lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Europa
            2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice, care se va
            concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
            potențialului Europei în materie de creștere durabilă și competitivitate.

     (2)    La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale ale
            politicilor economice ale statelor membre și Uniunii Europene (2010-2014) și, la 21
            octombrie 2010, o decizie privind orientările politicilor de ocupare a forței de muncă
            ale statelor membre3, care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
            au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și
            de ocupare a forței de muncă naționale.

     1
             JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
     2
             JO C , p. .
     3
             Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a Consiliului din 19 mai 2011.

RO                                                       2                                               RO
 ---pagebreak---      (3)   La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză anuală a creșterii, marcând astfel
           începutul unui nou ciclu de guvernanță economică în UE și al primului semestru
           european de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se bazează pe Strategia
           Europa 2020.

     (4)   La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat prioritățile privind consolidarea
           bugetară și reforma structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din 15
           februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a creșterii adoptate de
           Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a acorda prioritate restabilirii unor bugete
           solide și a sustenabilității finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
           forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea consolidării creșterii. Consiliul
           European a solicitat statelor membre să transpună aceste priorități în măsuri concrete
           pe care să le includă în programele lor de stabilitate sau de convergență și în
           programele naționale de reformă.

     (5)   La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat totodată statele membre care participă
           la Pactul euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
           programele de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

     (6)   La 29 aprilie 2011, Luxemburgul a prezentat actualizarea pe 2011 a programului său
           de stabilitate, care vizează perioada 2011-2014, și programul său național de reformă
           pentru 2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au
           fost evaluate în același timp.

     (7)   Având în vedere importanța excepțională pe care sectorul financiar o are pentru
           economie, Luxemburgul a rezistat relativ bine crizei economice și financiare. După ce
           PIB-ul real a scăzut cu 3,6% în 2009, economia s-a redresat rapid în 2010. PIB-ul a
           crescut cu circa 3,5%, stimulat de o creștere a cheltuielilor publice decisă de guvern ca
           parte a Planului european de redresare economică și de o creștere puternică a
           exporturilor nete. Ocuparea forței de muncă a rămas rezilientă, în parte datorită
           recurgerii semnificative la lucru cu normă redusă, încurajată de autorități. Rata
           șomajului a început să crească de la începutul anului 2008 și s-a stabilizat, în general,
           la 6%, nivel care reprezintă un maxim istoric pentru Luxemburg. În ciuda recesiunii,
           finanțele publice ale Luxemburgului sunt relativ solide (în 2010, deficitul a fost de
           1,7%, iar datoria publică brută a fost de 18,4%), datorită poziției de start extrem de
           favorabile.

     (8)   Pe baza evaluării programului de stabilitate actualizat în temeiul Regulamentului (CE)
           nr. 1466/97 al Consiliului, punctul de vedere al Consiliului este că scenariul
           macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare este puțin cam precaut
           comparativ cu previziunile din primăvara anului 2011 ale serviciilor Comisiei.
           Conform programului, obiectivul pe 2011 este un deficit de 1,0%, ceea ce corespunde
           previziunilor din primăvară ale serviciilor Comisiei. În cazul unui scenariu de statu-
           quo, programul preconizează o deteriorare a deficitului global în 2012 la 1,5% din
           PIB, urmând ca ulterior situația să se îmbunătățească treptat din nou, până în 2014
           înregistrându-se un deficit global de 0,8%. Previziunile serviciilor Comisiei sunt puțin
           mai optimiste, acestea preconizând un deficit de 1,1% din PIB în 2012, pe baza unui
           scenariu macroeconomic mai favorabil și a unei creșteri mai lente a cheltuielilor.
           Programul nu prevede atingerea obiectivului pe termen mediu, care este definit ca un
           excedent structural de 0,5% din PIB, în perioada de programare 2011-2014. În schimb,
           se preconizează că soldul structural (recalculat de serviciile Comisiei pe baza

RO                                                  3                                                     RO
 ---pagebreak---             informațiilor din program, în conformitate cu metodologia convenită de comun acord)
            se va deteriora treptat, de la un excedent de 0,3% în 2011 la un deficit de 0,8% în
            2014.

     (9)    Întrucât se previzionează o creștere solidă a PIB-ului, situația finanțelor publice ale
            Luxemburgului ar avea de câștigat de pe urma îmbunătățirii în continuare a soldului
            structural, în vederea atingerii încă din 2012 a obiectivului pe termen mediu. S-ar
            asigura astfel o marjă de siguranță pentru Luxemburg împotriva unei eventuale
            încetiniri economice viitoare și s-ar îmbunătăți sustenabilitatea pe termen lung a
            finanțelor publice. În plus, având în vedere impactul pasivelor legate de îmbătrânirea
            populației, Luxemburgul ar avea de beneficiat de pe urma unui obiectiv pe termen
            mediu mai ambițios.

     (10)   Creșterea în decadele viitoare a cheltuielilor publice ale Luxemburgului legate de
            vârstă și de îmbătrânirea populației se preconizează a fi cea mai puternică din UE.
            Finanțarea pe termen scurt a sistemului de pensii este sprijinită în prezent de un raport
            scăzut de dependență economică a persoanelor vârstnice și depinde parțial de
            contribuțiile plătite de populația relativ tânără de lucrători transfrontalieri. În viitor,
            ambii factori vor cunoaște o evoluție inversă și se anticipează o creștere semnificativă
            a costurilor cu pensiile. Chiar dacă guvernul a acumulat active substanțiale, iar
            rezervele pentru pensii continuă să crească, aceste două elemente nu vor fi suficiente
            pentru a se asigura sustenabilitatea sistemului. În plus, rata de ocupare a lucrătorilor
            mai în vârstă (cu vârsta de 55-64 de ani), de 38,2% (2009), este una dintre cele mai
            scăzute din UE-27 (media UE fiind de 46%). Chiar dacă vârsta legală de pensionare
            este în principiu de 65 de ani, sistemul de pensii al Luxemburgului permite adesea
            pensionarea anticipată fără a se efectua vreo reducere a nivelului pensiei, care, în plus,
            este relativ ridicat. Drept urmare, vârsta medie la care lucrătorii se retrag de pe piața
            forței de muncă este de 59,4 ani, ceea ce afectează costurile pentru sistemul de pensii.
            Planurile guvernului de reformă a sistemului de pensii prevăd instituirea unui nou
            model, prin care lucrătorii să rămână în activitate o perioadă mai lungă, pe bază de
            voluntariat. S-ar îmbunătăți astfel raportul de dependență al sistemului de pensii. Cu
            toate acestea, mecanismul respectiv s-ar referi doar la noii pensionari și s-ar aplica
            doar acelei părți a carierei de după intrarea în vigoare a reformei, astfel că efectul
            integral al acesteia s-ar produce doar peste 40 de ani.

     (11)   Competitivitatea Luxemburgului din punctul de vedere al prețurilor și costurilor s-a
            înrăutățit substanțial de la începutul ultimului deceniu. Acest lucru se datorează
            evoluțiilor în materie de salarii și de productivitate. În perioada 2000-2010, costurile
            unitare cu forța de muncă au crescut cam de o dată și jumătate mai rapid în
            Luxemburg decât, în medie, în UE-15 și de peste cinci ori mai rapid decât în
            Germania. Având în vedere acordul dintre guvern și sindicate de a amâna, din
            primăvară până în octombrie 2011, aplicarea mecanismului de indexare salarială
            automată, în 2011 creșterea salariilor reale va fi foarte moderată. Mai trebuie luată o
            decizie cu privire la următorul prag. Având în vedere perspectiva curentă în ceea ce
            privește inflația, următoarea indexare automată ar putea avea loc deja în primăvara
            anului 2012, anihilându-se astfel câștigurile obținute anterior în materie de
            competitivitate a costurilor.

     (12)   În ciuda unei creșterii istorice puternice a ocupării forței de muncă, rata ocupării
            populației rezidente este mai mică decât media UE, în special la ambele extreme ale
            spectrului de vârstă. De locurile de muncă create în ultimii ani au beneficiat în

RO                                                  4                                                     RO
 ---pagebreak---             principal persoanele care nu au reședința în Luxemburg. Chiar dacă creșterea ratei
            șomajului înregistrată din 2008 până în prezent este legată de recesiune, aceasta are tot
            mai mult un caracter structural, ilustrat de faptul că, în anii de creștere de dinaintea
            crizei, rata ocupării ar fi trebuit să crească cu circa 4% pe an pentru a se produce o
            mică scădere a ratei șomajului. Rata șomajului în rândul tinerilor este relativ ridicată,
            fiind de 16,1% în 2010 comparativ cu 6% din totalul populației active. Rata șomajului
            depinde, în foarte mare parte, de nivelul de studii. Tinerii cu reședința în Luxemburg
            se confruntă cu o concurență acerbă pentru locurile de muncă disponibile din partea
            celor care nu își au reședința în Luxemburg și care adesea sunt la fel de calificați sau
            chiar mai calificați.

     (13)   Guvernul Luxemburgului a prezentat o serie de angajamente în contextul Pactului euro
            plus4. Acestea se referă la cele patru domenii ale pactului. Din punct de vedere al
            finanțelor publice, guvernul a aprobat elementele unei reforme a pensiilor și se
            angajează să o finalizeze până la sfârșitul anului 2011. Pentru a consolida stabilitatea
            financiară, măsurile se axează pe creșterea rezistenței sectorului financiar prin
            reglementare și supraveghere la nivel european și internațional și pe continuarea
            eforturilor de diversificare a structurii economiei Luxemburgului. Măsurile din
            domeniul ocupării forței de muncă se axează pe creșterea eficienței politicilor active
            de ocupare a forței de muncă (reforma „Administration de l'Emploi”) și pe încurajarea
            învățării pe tot parcursul vieții în sectorul privat, prin majorarea ratei de cofinanțare
            din partea statului. Măsurile în materie de competitivitate includ amânarea indexării
            salariale din primăvara anului 2011 (prevăzută de sistemul automat de indexare) până
            în octombrie 2011 și un angajament de negociere cu partenerii sociali a unei amânări
            similare pentru 2012. În plus, guvernul s-a angajat să îmbunătățească mediul de afaceri
            prin simplificare administrativă și prin îmbunătățirea infrastructurii. Aceste
            angajamente se referă la cele patru domenii ale pactului, sunt conforme cu agenda de
            reformă mai amplă, prezentată în programul de stabilitate și în programul național de
            reformă, și abordează provocările din domeniul pensiilor, competitivității, ocupării
            forței de muncă (în special a lucrătorilor tineri și a celor mai în vârstă) și al sectorului
            financiar. Cu toate acestea, unele reforme propuse nu sunt prezentate îndeajuns de
            detaliat. Angajamentele din cadrul Pactului euro plus au fost evaluate și s-a ținut
            seama de acestea în recomandări.

     (14)   Comisia a evaluat, în cazul Luxemburgului, programul de stabilitate și programul
            național de reformă, inclusiv angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus5.
            Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
            socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de respectarea de către acestea a
            normelor și orientărilor UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța
            economică globală a Uniunii Europene prin oferirea unei contribuții la nivelul UE
            pentru deciziile naționale viitoare. Drept urmare, Comisia consideră că ar putea fi
            posibilă o reducere mai ambițioasă a deficitului în 2011, având în vedere perspectiva
            macroeconomică favorabilă, și că printr-un efort bugetar mai susținut s-ar putea atinge
            în 2012 obiectivul pe termen mediu. Ar trebui luate, de asemenea, măsuri suplimentare
            de reformă a sistemului de pensii și de promovare a îmbătrânirii active, de consolidare
            a competitivității și de sprijinire a tinerilor în găsirea unui loc de muncă.

     4
            Mai multe detalii privind angajamentele asumate în cadrul Pactului euro plus pot fi găsite în
            documentul SEC(2011) 724.
     5
            SEC(2011) 724.

RO                                                   5                                                      RO
 ---pagebreak---      (15)   În lumina prezentei evaluări și ținând seama, de asemenea, de Recomandarea
            Consiliului din 2 iunie 2010, formulată în temeiul articolului 126 alineatul (7) din
            Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Consiliul a examinat actualizarea pe
            2011 a programului de stabilitate prezentat de Luxemburg și avizul său6 se reflectă în
            special în recomandările de la punctele (1) și (2) de mai jos. Ținând seama de
            concluziile Consiliului European din 25 martie 2011, Consiliul a analizat programul de
            reformă prezentat de Luxemburg,

     RECOMANDĂ ca Luxemburgul să întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012 astfel încât:

     (1)     Să profite de îmbunătățirea condițiilor ciclice pentru a consolida efortul bugetar
             necesar pentru reducerea suplimentară a deficitului global și pentru atingerea
             obiectivului pe termen mediu în 2012.

     (2)     Să propună și să implementeze o reformă amplă a pensiilor, pentru a se asigura
             sustenabilitatea pe termen lung a sistemului de pensii, începând cu măsuri de creștere
             a ratei de participare a lucrătorilor mai în vârstă, în special prin descurajarea
             pensionării anticipate și prin includerea de măsuri care să stabilească o legătură între
             vârsta legală de pensionare și speranța de viață.

     (3)     Să reformeze, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile
             naționale, sistemul de stabilire a salariilor, pentru a se asigura faptul că majorările
             salariale reflectă evoluțiile în materie de productivitate a muncii și competitivitate.

     (4)     Să ia măsuri în vederea reducerii ratei șomajului în rândul tinerilor, prin sporirea
             măsurilor în materie de formare și educație, menite să coreleze mai bine
             competențele tinerilor cu cererea de pe piața forței de muncă.

     Adoptată la Bruxelles,

                                                        Pentru Consiliu
                                                        Președintele

     6
            Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

RO                                                         6                                            RO


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru perioada 2012-2016

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/59

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru perioada 2012-2016
   2013/C 217/15
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, acesta a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2012 (4) și a emis un aviz cu privire la Programul de stabilitate al Maltei pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii economice, marcând începutul Semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Malta ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 10 aprilie 2013, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pentru Malta, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Analiza Comisiei concluzionează că Malta se confruntă cu dezechilibre macroeconomice, care trebuie să fie monitorizate și care necesită acțiuni de politică. În special, evoluțiile din sectorul bancar și de pe piața imobiliară justifică o monitorizare atentă. Sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice necesită atenție din partea autorităților.

               (9)

               La 30 aprilie 2013, Malta a prezentat Programul său național de reformă pentru 2013 și Programul său de stabilitate pentru perioada 2012-2016. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de stabilitate, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului este plauzibil. În urma corectării deficitului în 2011, care, pe baza previziunilor din toamna anului 2012 ale serviciilor Comisiei, părea durabilă, Consiliul și-a abrogat decizia privind existența unui deficit excesiv în Malta la 4 decembrie 2012 (5). Cu toate acestea, Malta a înregistrat în 2012 un deficit public de 3,3 % din PIB, depășind astfel din nou valoarea de referință de 3 % din PIB. Obiectivul strategiei bugetare prezentat în programul de stabilitate îl reprezintă reducerea treptată a deficitului de la 3,3 % din PIB în 2012 la 0,8 % din PIB în 2016, ceea ce presupune un progres treptat în vederea realizării obiectivului pe termen mediu. Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu al unui buget echilibrat în termeni structurali, care este mai ambițios decât cel prevăzut de Pactul de stabilitate și de creștere, dar nu se prevede îndeplinirea acestuia în perioada de desfășurare a programului de stabilitate. În 2013, deficitul-țintă din programul de stabilitate se bazează pe o creștere relativ ridicată a veniturilor fiscale, care nu pare să se explice în totalitate prin scenariul macroeconomic aflat la baza programului. În plus, la fel ca pentru anii următori, acesta nu este susținut suficient de măsuri detaliate. Ca urmare, modificarea soldului structural (recalculat) planificat este cu mult mai mare decât în previziunile serviciilor Comisiei. Potrivit acestora din urmă, soldul structural va înregistra o ameliorare cu doar ¼ puncte procentuale din PIB în 2013 și numai în mod marginal în 2014, în condițiile menținerii politicilor actuale.
               Se preconizează că datoria publică va depăși în continuare pragul de 60 % din PIB pe toată durata de desfășurare a programului de stabilitate. Conform previziunilor autorităților naționale, datoria va ajunge la 74,2 % din PIB în 2014 și va începe ulterior să scadă, ajungând la 70 % până în 2016. În previziunile din primăvara anului 2013 ale serviciilor Comisiei, se estimează că ponderea datoriei în PIB va crește puțin mai rapid, la 74,9 % în 2014, întrucât se așteaptă ca deficitul primar să continue să crească. Având în vedere corectarea deficitului excesiv în 2011, Malta se află într-o perioadă de tranziție de trei ani, care a început în 2012, în ceea ce privește aplicabilitatea criteriului de referință privind reducerea datoriei. Malta nu a realizat progrese suficiente în vederea respectării criteriului privind datoria în 2012 și se preconizează că această tendință va continua și în perioada 2013-2014. Deși cadrul bugetar al Maltei este relativ flexibil, caracterul său neobligatoriu și termenele scurte de planificare bugetară nu sunt propice unei poziții bugetare solide. Directiva 2011/85/UE privind cadrele bugetare (6) nu a fost încă transpusă, iar regula echilibrului bugetar structural prevăzută în Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța în cadrul uniunii economice și monetare, semnat la Bruxelles, la 2 martie 2012, nu a fost încă introdusă în legislația națională. Programul de stabilitate precizează intenția guvernului de a înființa un consiliu bugetar, dar nu sunt prevăzute planuri concrete.

               (11)

               Respectarea normelor fiscale și evaziunea fiscală reprezintă în continuare o provocare la adresa calității finanțelor publice. Autoritățile au introdus o serie de măsuri relevante, alte măsuri suplimentare fiind în curs de adoptare, însă implementarea acestora trebuie să fie monitorizată îndeaproape, dat fiind că încă nu s-au obținut rezultate concrete. Stimulentele fiscale pentru întreprinderile care contractează credite sunt încă foarte ridicate. În 2012, Malta a ocupat locul doi în clasamentul țărilor cu cel mai mare decalaj de tratament fiscal între finanțarea prin împrumut și finanțarea prin capital propriu a noilor investiții. Această tendință de îndatorare poate duce la un important efect de levier pentru întreprinderi și la o alocare ineficientă a capitalului. Malta este unul dintre puținele state membre care nu a adoptat nicio reglementare menită să combată tendința de îndatorare.

               (12)

               Malta se confruntă în continuare cu provocări în ceea ce privește sustenabilitatea finanțelor publice, având în vedere impactul bugetar al îmbătrânirii populației, care se estimează că va depăși cu mult media UE. Creșterea cheltuielilor cu pensiile reprezintă mai mult de jumătate din totalul creșterii estimate a cheltuielilor datorate îmbătrânirii populației, în timp ce vârsta legală de pensionare este în continuare scăzută, în comparație cu alte state membre, iar creșterea reglementată prin reforma din 2006 este lentă. O nouă reformă este necesară pentru a se asigura sustenabilitatea sistemului, menținându-se în același timp caracterul adecvat al acestuia și abordându-se preocupările legate de echitatea între generații. Deși au avut loc discuții cu partenerii sociali, nu s-au finalizat propuneri concrete privind o nouă reformă a pensiilor. Rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă este scăzută; nu a fost încă elaborată o strategie globală privind îmbătrânirea activă. Asistența medicală primară limitată, combinată cu îmbătrânirea preconizată a populației poate duce la un nivel ridicat al costurilor asistenței medicale pe termen lung. Capacitatea administrativă în domeniul achizițiilor publice este redusă, ceea ce duce la proceduri complicate și îndelungate.

               (13)

               În vederea reducerii dezechilibrului dintre cererea și oferta de competențe, măsurile luate pentru a reduce rata părăsirii timpurii a școlii, inclusiv lansarea recentă a unui proces pregătitor care să ducă la o strategie de combatere a părăsirii timpurii a școlii, sunt binevenite. Eficacitatea eforturilor de politică depuse va depinde de punerea în aplicare corectă și promptă, care va trebui să fie monitorizată îndeaproape. Cu toate acestea, legătura insuficientă dintre educație și formare, pe de o parte, și necesitățile pieței forței de muncă, pe de altă parte, reprezintă un obstacol major. De asemenea, se preconizează că instituirea unui singur sistem de ucenicie care a fost planificat și care urmează să acopere mai multe niveluri de calificare va contribui la promovarea unei forțe de muncă orientate către necesitățile pieței forței de muncă.

               (14)

               Malta a luat, de asemenea, măsuri importante pentru a spori participarea femeilor la piața forței de muncă; acestea vizează, în principal, realizarea unui echilibru între viața profesională și cea de familie. De asemenea, grație unei efect de cohortă favorabil, rata de ocupare a femeilor este în continuă creștere. Cu toate acestea, mai este loc de îmbunătățiri: rata de ocupare a femeilor este în continuare scăzută, calitatea de părinte continuă să influențeze semnificativ participarea femeilor la piața forței de muncă, iar decalajul dintre femei și bărbați în ceea ce privește ocuparea forței de muncă este cel mai pronunțat din Uniune. Consolidarea promovării programelor de lucru flexibile și asigurarea sporită a unor structuri de îngrijire a copiilor și a unor facilități pentru îngrijirea copiilor după programul școlar și punerea acestora la dispoziția unui mai mare segment al populației la prețuri accesibile pot contribui la creșterea în continuare a ratei de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor.

               (15)

               Mecanismul maltez de ajustare a costului vieții posedă unele caracteristici specifice care par a diminua orice efect negativ pe care îl are asupra performanței globale pe piața muncii și a ajustării salariilor: mecanismul acordă o creștere forfetară, ceea ce înseamnă, prin urmare, numai o compensație parțială pentru inflație acordată salariilor care depășesc salariul de bază de „referință”; există clauze de derogare la nivel micro și la nivel macro; procesul de negociere a salariilor este complet descentralizat. Cu toate acestea, în eventualitatea unor faze foarte dificile ale ciclului economic, sistemul prezintă încă o provocare potențială pentru flexibilitatea salariilor reale, împiedicând astfel ajustarea pieței forței de muncă și reprezentând un obstacol în calea competitivității. Volatilitatea prețurilor în ceea ce privește unele componente ale indicelui prețurilor utilizat în cadrul mecanismului, în special pentru prețurile la energie, ar putea exercita presiuni asupra inflației prin spirale salarii-prețuri. Prin urmare, colectarea de date privind salariile și productivitatea la nivel sectorial, precum și monitorizarea atentă a impactului sistemului de indexare a salariilor vor fi esențiale pentru a limita eventualele riscuri. Autoritățile malteze ar trebui să monitorizeze îndeaproape impactul mecanismului asupra economiei și să fie pregătite să reformeze mecanismul, dacă este cazul.

               (16)

               Competitivitatea Maltei este în continuare amenințată, având în vedere diversificarea foarte limitată și slaba performanță de mediu a aprovizionării sale cu energie, ceea ce duce la tarife ridicate la energia electrică. Situația financiară dezastruoasă a furnizorului de energie principal (Enemalta) accentuează această insecuritate, dar se preconizează că interconectorul de electricitate Malta-Sicilia va ameliora situația după 2014. Deși s-au derulat în continuare o serie de inițiative, cum ar fi introducerea energiei fotovoltaice, ponderea surselor de energie regenerabile rămâne deosebit de scăzută și se pare că fezabilitatea unor proiecte majore, cum ar fi dezvoltarea de parcuri eoliene, ar putea fi amenințată. În domeniul eficienței energetice au fost înregistrate progrese, în special în ceea ce privește clădirile publice, acestea beneficiind de finanțare din partea Uniunii. Performanțele de mediu ale sistemului de transport al Maltei sunt, de asemenea, limitate. Malta ar putea beneficia de pe urma unei strategii globale de transport prin care să se îmbunătățească transportul public, rețeaua rutieră, performanța sistemului în ceea ce privește emisiile de dioxid de carbon și să încurajeze și mai mult utilizarea altor tipuri de transport decât autoturismele.

               (17)

               Sectorul bancar din Malta este foarte vast în raport cu economia națională. Deși acest fapt se explică în special prin prezența băncilor naționale și internaționale care desfășoară activități auxiliare și care au o expunere limitată la economia națională, supravegherea strictă continuă a acestora este justificată pentru a se evita impactul negativ al activităților acestora asupra stabilității financiare. Băncile naționale rămân foarte expuse la piața imobiliară, în timp ce provizioanele specifice pentru pierderi din credite sunt relativ scăzute. Au avut loc discuții la nivel de politică, dar acestea nu s-au concretizat încă în măsuri de reglementare adecvate. Sistemul judiciar este afectat de cazuri de ineficiență care prezintă un risc suplimentar la adresa stabilității financiare. Termenele îndelungate care sunt necesare pentru a soluționa cazurile de insolvență împiedică aplicarea eficientă a drepturilor de garantare. În perioade de criză economică, această situație poate presupune o povară suplimentară asupra bilanțurilor băncilor și o creștere a pierderilor, ceea ce duce la nevoi de recapitalizare.

               (18)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o amplă analiză a politicii economice a Maltei, a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate, și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin asigurarea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-5 de mai jos.

               (19)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate al Maltei, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               Având în vedere bilanțul aprofundat al Comisiei și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate al Maltei. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările 2 și 5 de mai jos.

               (21)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe baza acestei analize, Consiliul a formulat recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (8). Fiind un stat membru a cărui monedă este euro, Malta ar trebui să garanteze implementarea integrală și promptă a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014, Malta să depună eforturi astfel încât:

               1.

               Să precizeze și să implementeze măsurile necesare pentru realizarea efortului anual de ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului din cadrul procedurii de deficit excesiv, în vederea corectării deficitului excesiv până în 2014 în mod durabil și de o manieră favorabilă creșterii, limitând recurgerea la măsuri cu caracter excepțional și la măsuri temporare. După corectarea deficitului excesiv, să continue efortul de ajustare structurală într-un ritm adecvat, în vederea realizării obiectivului pe termen mediu până în 2019. Să pună în aplicare în 2013 un cadru bugetar multianual obligatoriu și bazat pe norme. Să asigure punerea în practică a măsurilor luate pentru a spori respectarea normelor fiscale și a combate evaziunea fiscală și să ia măsuri pentru a reduce tendința de îndatorare în cazul impozitării întreprinderilor.

               2.

               Să asigure sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, să continue reforma sistemului de pensii în vederea limitării creșterii preconizate a cheltuielilor, inclusiv prin măsuri de accelerare a majorării vârstei legale de pensionare, majorarea vârstei de pensionare efective prin alinierea vârstei de pensionare sau a prestațiilor privind pensiile la evoluția speranței de viață, precum și prin încurajarea contribuției la fondurile de pensii private. Să ia măsuri pentru a promova rata de ocupare a lucrătorilor în vârstă prin finalizarea și implementarea unei strategii globale privind îmbătrânirea activă. Să continue reformele din domeniul sănătății pentru a spori rentabilitatea sectorului, în special prin consolidarea asistenței medicale primare publice. Să îmbunătățească eficiența și să reducă durata procedurilor de achiziții publice.

               3.

               Să continue eforturile de politică menite să reducă rata părăsirii timpurii a școlii, în special prin crearea unui sistem global de monitorizare, și să accentueze relevanța pentru piața muncii a educației și formării în ceea ce privește completarea lacunelor în materie de competențe, inclusiv prin reforma anunțată a sistemului de ucenicie. Să sprijine în continuare îmbunătățirea participării femeilor la piața muncii prin promovarea programelor de lucru flexibile, în special prin creșterea ofertei de structuri de îngrijire a copiilor și de centre extrașcolare la prețuri abordabile.

               4.

               Să continue eforturile de diversificare a combinațiilor energetice și a surselor de energie, în special prin stimularea utilizării energiei regenerabile și prin finalizarea la timp a interconectorului de electricitate Malta-Sicilia. Să mențină eforturile de promovare a eficienței energetice și de reducere a emisiilor din sectorul transporturilor.

               5.

               Să ia măsuri care să consolideze și mai mult provizioanele specifice pentru pierderile din credite neproductive în sectorul bancar pentru a atenua riscurile potențiale generate de expunerea la piața imobiliară. Să mențină eforturile de politică pentru a asigura supravegherea strictă a sectorului bancar, inclusiv pentru băncile naționale și internaționale care desfășoară activități auxiliare. Să îmbunătățească eficiența globală a sistemului judiciar, reducând, de exemplu, termenele necesare pentru soluționarea cazurilor de insolvență.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (4)  JO C 219, 24.7.2012, p. 61.

      (5)  Decizia Consiliului 2012/778/UE din 4 decembrie 2012 (JO L 342, 14.12.2012, p. 43).

      (6)  Directiva 2011/85/UE a Consiliului din 8 noiembrie 2011 privind cerințele referitoare la cadrele bugetare ale statelor membre (JO L 306, 23.11.2011, p. 41).

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (8)  A se vedea pagina 97 din prezentul Jurnal Oficial.