				|

		52013DC0369

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2017 /* COM/2013/0369 final - 2013/ () */

			   	.
Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de reformă al
Țărilor de Jos pentru 2013
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Țărilor de Jos pentru perioada 2012-2017

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5
alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6
alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic și
financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru
creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată
pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe
domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
potențialului de creștere economică durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La
13 iulie 2010, pe baza propunerilor Comisiei, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și
ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie
privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor
membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate
să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de
ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.
(3)       La 29 iunie 2012, șefii de
stat sau de guvern au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și
locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel
național, dar și la nivelul UE și al zonei euro și care utilizează toate
pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care
trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special
angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și
față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)       La 6 iulie 2012, Consiliul a
adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos
pentru 2012 și a emis un aviz cu privire la Programul actualizat de stabilitate
al Țărilor de Jos pentru perioada 2011-2015.
(5)       La 28 noiembrie 2012, Comisia
a adoptat analiza anuală a creșterii[6],
marcând începutul semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor
economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea
dezechilibrelor macroeconomice, Raportul privind mecanismul de alertă[7], în care a identificat Țările
de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un
bilanț aprofundat.
(6)       La 14 martie 2013, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii
economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue
consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să fie restabilite
condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și
să se modernizeze administrația publică.
(7)       La 10 aprilie 2013, Comisia a
publicat rezultatele bilanțului său aprofundat[8]
pentru Țările de Jos, întocmit în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011. Analiza Comisiei concluzionează că Țările de Jos se confruntă cu
dezechilibre macroeconomice, care nu sunt însă excesive.
(8)       La 29 aprilie 2013, Țările de
Jos și-au prezentat Programul de stabilitate din 2013, care acoperă perioada 2012-2017,
și Programul național de reformă pentru 2013. În vederea luării în considerare
a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același
timp.
(9)       Pe
baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a
Programului de stabilitate pentru 2013, Consiliul consideră că Țările de Jos au
pus în aplicare ample măsuri de consolidare în perioada 2011-2013, dar că este
probabil ca efortul bugetar să nu fie suficient pentru a corecta deficitul
excesiv în 2013, având în vedere, în principal, faptul că evoluțiile economice
sunt mai puțin performante decât sa preconizat. Scenariul macroeconomic care
stă la baza proiecțiilor bugetare din cadrul programului este, în linii mari,
plauzibil. Pentru 2013 și 2014, Programul de stabilitate preconizează o
creștere economică reală de -0,4 % și, respectiv, de 1,1 %, care se
apropie destul de mult de previziunile Comisiei din primăvara anului 2013, și
anume -0,8 % și 0,9 %. Obiectivul declarat al programului este
reducerea în mod durabil a deficitului global sub 3 % din PIB, începând
din 2014. Programul nu conține o trimitere explicită la obiectivul pe termen
mediu (OTM), ceea ce sugerează că în privința acestuia se confirmă procentul de
-0,5, prevăzut de Programul de stabilitate de anul trecut. OTM-ul este conform
cu cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În plus, cu toate că
programul prevede în 2015 o reducere a soldului structural de 0,5 % din
PIB în termeni structurali, în conformitate cu cerința structurală anuală
minimă, se preconizează că în 2016 soldul structural se va deteriora cu 0,4 %
din PIB și că în 2017 acesta se va îmbunătăți cu 0,1 % din PIB,
neîncadrându-se, prin urmare, în traiectoria de ajustare corespunzătoare. Pe
baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2013, efortul bugetar anual
mediu de aproximativ 0,7 % din PIB în perioada 2010-2013 corespunde
efortului structural de ¾ % din PIB recomandat de Consiliu. Ajustarea
bugetară din 2011 și 2012 s-a orientat cu precădere către cheltuieli, însă în 2013
s-a bazat în mare parte pe măsuri privind veniturile. Deficitul global prevăzut
de Programul de stabilitate este în concordanță cu o corectare a deficitului
excesiv până în 2014, un an după termenul-limită stabilit de Consiliu la
sfârșitul anului 2009, în temeiul procedurii aplicabile deficitelor excesive.
Consiliul consideră că efortul bugetar preconizat de autorități nu este
compatibil cu o corectare efectivă a deficitului excesiv până în 2014.
Posibilele măsuri suplimentare de consolidare prevăzute de Programul de
stabilitate au fost retrase temporar și, în orice caz, nu ar fi suficiente.
Țările de Jos trebuie să definească măsuri suplimentare pentru a reduce în mod
durabil deficitul public global, astfel încât acesta să ajungă în 2014 sub
pragul de 3 % din PIB. În conformitate cu Programul de stabilitate pentru 2013,
se estimează că în 2013 ponderea datoriei în PIB va spori în continuare,
ajungând la 74 %, și că în 2014 va înregistra o creștere ușoară, atingând
valoarea de 75 %. Prin urmare, se preconizează că ponderea datoriei în PIB
va rămâne cu mult peste valoarea de referință de 60 %. Pentru 2015,
programul estimează că ponderea datoriei în PIB va scădea la 71,4 %;
ulterior, aceasta se va diminua ușor, ajungând la 70,8 % în 2017. Totuși,
această scădere a ponderii datoriei în PIB după 2014 este insuficient susținută
de măsuri în materie de politică.
(10)     Pentru a consolida potențialul
Țărilor de Jos în ceea ce privește creșterea economică viitoare este extrem de
important să se asigure o corectare durabilă a deficitului excesiv, să se
realizeze OTM-ul pe termen scurt și mediu și să se mențină cheltuielile care
favorizează creșterea economică. În special, eforturile de promovare a inovării
și cercetării, inclusiv a cercetării fundamentale, a educației și a formării,
vor fi elemente-cheie în vederea realizării unei ajustări echilibrate. Aceasta
nu numai că ar contribui la sprijinirea redresării economice, dar ar putea, de
asemenea, să ajute la susținerea inovării și a capitalului uman, precum și să
îmbunătățească gradul de competitivitate și perspectivele de creștere pe termen
mediu și lung.
(11)     O
provocare-cheie este reprezentată de piața imobiliară, unde rigiditățile și
stimulentele cu efect de denaturare a concurenței s-au acumulat de-a lungul
deceniilor formând modele de finanțare pentru locuințe și modele de economii
sectoriale. Tendința gospodăriilor de a se îndatora în mare măsură oferind ca
garanție bunurile imobiliare reflectă stimulentele fiscale de lungă durată, în
special deductibilitatea fiscală integrală a dobânzilor ipotecare. Începând din
aprilie 2012, o serie de măsuri au fost parțial puse în aplicare. Unele dintre
acestea se referă la ajustarea regimului fiscal aplicat finanțării locuințelor.
Trecerea treptată la limitarea deductibilității fiscale a dobânzilor ipotecare
și la stimularea într-o mai mare măsură a amortizării este justificată, dar
introducerea progresivă a acestei măsuri este prea lentă pentru a influența în
mod semnificativ comportamentul de amortizare. Piața chiriilor este
restricționată de reglementări și de prezența unui sector foarte extins al locuințelor
sociale pentru ocuparea cărora există, de asemenea, liste lungi de așteptare.
Introducerea recentă în sectorul locuințelor sociale a unei diferențieri a
chiriilor pe baza venitului este un pas în direcția cea bună, dar impactul său
este limitat. În consecință, cu toate că măsurile propuse reprezintă pași în
direcția cea bună, ritmul general al reformelor este lent în abordarea
problemelor de fond și, prin urmare, trebuie intensificat, continuând,
totodată, să se asigure că locuințele sociale sunt disponibile pentru cetățenii
defavorizați, care nu sunt în măsură să obțină locuințe în condiții de piață,
inclusiv în zonele cu cerere ridicată.
(12)     Sustenabilitatea pe termen
lung a sistemului de pensii a fost consolidată prin creșterea treptată a
vârstei legale de pensionare de la 65 de ani în 2012, la 67 de ani în 2023.
Prin urmare, Țările de Jos au abordat în totalitate partea din recomandarea
pentru 2012 care viza creșterea vârstei legale de pensionare și corelarea
acesteia cu speranța de viață, atât în cazul primului, cât și al celui de al
doilea pilon al sistemului de pensii. Printre provocările care trebuie abordate
în continuare se numără și o împărțire adecvată a costurilor și a riscurilor
atât în cadrul aceleiași generații, cât și între generații. În plus, s-a
întârziat efectuarea unei revizuiri generale a guvernanței celui de al doilea
pilon al sistemului de pensii care este menită să contribuie la susținerea
rezilienței la îmbătrânirea populației. Punerea în aplicare a planurilor de
reformă în domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung ar contribui la
limitarea creșterii rapide a costurilor generate de îmbătrânirea populației și,
astfel, ar sprijini sustenabilitatea finanțelor publice. În această privință,
calitatea și accesibilitatea serviciilor de îngrijire pe termen lung trebuie să
fie menținute la un nivel corespunzător.
(13)     Reformele pieței muncii
propuse de guvern au ca obiectiv creșterea ratei de activitate și a mobilității
forței de muncă. Reforma Actului de participare este ambițioasă și relevantă
pentru a stimula participarea pe piața forței de muncă. Cu toate acestea,
reformele încă nu sunt consacrate în legislație și termenul prevăzut pentru
punerea în aplicare pare relativ scurt. În plus, sunt necesare măsuri
suplimentare pentru a îmbunătăți capacitatea de inserție profesională a
persoanelor care ocupă o poziție marginală pe piața muncii, inclusiv a
femeilor, a persoanelor care provin din familii de migranți, a persoanelor cu
handicap și a persoanelor în vârstă. Țările de Jos au anunțat reforme ale
sistemului de indemnizații de șomaj și ale legislației relativ stricte în
domeniul protejării locurilor de muncă. Aceste reforme, în combinație cu un
credit fiscal pentru mobilitate („mobiliteitsbonus”) destinat angajatorilor
care încadrează în muncă persoane asistate social cu vârsta de cel puțin 50 de
ani sau persoane cu handicap, sunt bine orientate către categoriile cu o rată
de participare mai redusă la piața forței de muncă. Cu toate acestea, deși sunt
îndreptate în direcția cea bună, măsurile respective nu pot fi evaluate pe
deplin decât după ce vor fi adoptate. În cele din urmă, accelerarea eliminării
ultimelor stimulente cu efect de descurajare a persoanelor care aduc al doilea
venit în gospodărie să lucreze mai multe ore ar avea potențialul de a atenua și
mai mult viitoarele deficite de forță de muncă.
(14)     S-au înregistrat progrese
substanțiale în ceea ce privește recomandarea din 2012 privind legăturile
dintre inovare și știință, pe de o parte, și întreprinderi, pe de altă parte.
Politica privind întreprinderile intitulată „Către vârf”, inclusiv abordarea sa
sectorială a parteneriatelor public-privat în domeniul cercetării, inovării și
educației („sectoare de vârf”) se află în prezent în faza de punere în
aplicare. Pe lângă politicile sectoriale în materie de inovare este important
să se continue politicile orizontale în domeniul cercetării și inovării și să
se mențină un nivel corespunzător al finanțării din fonduri publice pentru
cercetarea fundamentală care nu beneficiază de resurse bugetare.
(15)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a
Țărilor de Jos. Comisia a evaluat Programul de stabilitate și Programul
național de reformă și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama
nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică
sustenabilă în Țările de Jos, ci și de conformitatea lor cu normele și
orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică
globală a Uniunii Europene prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările Comisiei formulate în cadrul semestrului european se reflectă în
recomandările de la punctele 14 de mai jos.
(16)     Luând în considerare această
evaluare, Consiliul a analizat Programul de stabilitate al Țărilor de Jos, iar
avizul său[9]
se reflectă în special în recomandarea 1 de mai jos,
(17)     Luând în considerare bilanțul
aprofundat al Comisiei și această evaluare, Consiliul a analizat Programul
național de reformă și Programul de stabilitate prezentate de Țările de Jos.
Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor
macroeconomice se reflectă în recomandarea 2 de mai jos.
(18)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a
zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a emis recomandări
specifice adresate statelor membre care au adoptat moneda euro. Țările de Jos
ar trebui să asigure, de asemenea, punerea în aplicare deplină și la timp a
acestor recomandări,
RECOMANDĂ Țărilor de Jos să ia măsuri
în perioada 2013-2014 astfel încât:
1.           Să consolideze și să pună în
aplicare strategia bugetară, prin adoptarea de măsuri de susținere suficient de
bine definite pentru 2014 și anii următori, în scopul de a asigura corectarea
la timp și durabilă a deficitului excesiv până în 2014 și să depună efortul de
ajustare structurală prevăzut în recomandările Consiliului emise în temeiul
procedurii aplicabile deficitelor excesive. Să protejeze cheltuielile în
domenii direct relevante pentru creșterea economică, cum ar fi educația,
inovarea și cercetarea. După corectarea deficitului excesiv, să continue
efortul de ajustare structurală care va permite Țărilor de Jos să îndeplinească
obiectivul pe termen mediu până în 2015.
2.           Să intensifice eforturile
pentru reformarea treptată a pieței locuințelor prin accelerarea reducerii
planificate în ceea ce privește deductibilitatea fiscală a dobânzilor ipotecare
și prin furnizarea unui mecanism de fixare a prețurilor orientat în mai mare
măsură spre piața chiriilor, precum și prin corelarea suplimentară a chiriilor
din sectorul locuințelor sociale cu veniturile gospodăriei. Să reorienteze
întreprinderile din domeniul locuințelor sociale pentru a sprijini gospodăriile
cele mai defavorizate.
3.           Să ajusteze cel de al doilea
pilon al sistemului de pensii, în consultare cu partenerii sociali, pentru
asigurarea unei împărțiri adecvate a costurilor și a riscurilor atât în cadrul
aceleiași generații, cât și între generații. Să susțină creșterea treptată a
vârstei legale de pensionare prin măsuri de stimulare a capacității de inserție
profesională a lucrătorilor în vârstă. Să pună în aplicare reforma planificată
a sistemului de îngrijire pe termen lung pentru a asigura eficacitatea acestuia
din punctul de vedere al costurilor și să completeze reforma cu noi măsuri
menite să limiteze creșterea costurilor, în vederea asigurării
sustenabilității.
4.           Să adopte măsuri suplimentare
pentru a consolida participarea la piața forței de muncă, în special în cazul
persoanelor care ocupă o poziție marginală pe această piață. Să reducă în
continuare stimulentele fiscale cu efect de descurajare din domeniul ocupării
forței de muncă, inclusiv printr-o accelerare a eliminării treptate a
creditelor fiscale transferabile pentru persoanele care aduc al doilea venit în
gospodărie. Să favorizeze tranzițiile pe piața forței de muncă și să remedieze
rigiditățile acesteia, inclusiv prin accelerarea reformei legislației în
domeniul protejării locurilor de muncă și a sistemului de indemnizații de
șomaj.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209,
2.8.1997, p. 1.
[2]           JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]           COM(2013) 369 final.
[4]           P7_TA(2013)0052 și P7_TA(2013)0053.
[5]           Decizia 2013/208/UE a Consiliului
din 22 aprilie 2013.
[6]           COM(2012) 750 final.
[7]           COM(2012) 751 final.
[8]           SWD(2013) 121 final.
[9]           Emis în temeiul articolului 5
alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 7 ianuarie 2014 privind numirea unui membru în cadrul Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene

text:
               11.1.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 8/1

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 7 ianuarie 2014
   privind numirea unui membru în cadrul Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene
   2014/C 8/01
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 283 alineatul (2),
   având în vedere Protocolul nr. 4 privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 11.2,
   RECOMANDĂ CONSILIULUI EUROPEAN:
   Să numească pe dna Sabine LAUTENSCHLÄGER în calitate de membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene pentru un mandat de opt ani.

      Adoptată la Bruxelles, 7 ianuarie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. KOURKOULAS


				|

		52012DC0327

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Sloveniei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Sloveniei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Sloveniei
și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al
Sloveniei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în special articolul 5
alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011
al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind
prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2],
în special articolul 6 alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă
strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere
economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită
a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile
economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie
2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile
de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[5],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011, Consiliul a
adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011
al Sloveniei și a emis avizul cu privire la Programul actualizat de
stabilitate pentru perioada 2011-2014 al Sloveniei.
(4)       La 23 noiembrie 2011, Comisia
a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând
începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex-ante și
integrată a politicilor, care este ancorat în Strategia Europa 2020. La 14 februarie 2012,
Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind
mecanismul de alertă[6], în care a identificat
Slovenia ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie
efectuată o analiză aprofundată.
(5)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, consolidării fiscale și
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a
evidențiat necesitatea de a continua consolidarea fiscală
diferențiată favorabilă creșterii, de a restabili
condițiile normale de creditare a economiei, de a promova creșterea
și competitivitatea, de a aborda șomajul și consecințele
sociale ale crizei și de a moderniza administrația publică.
(6)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul
euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru a fi
incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și
în programele lor naționale de reformă.
(7)       La 26 aprilie 2012, Slovenia
și-a prezentat programul de stabilitate, care acoperă perioada 2012 -
2015 și, la 13 aprilie 2012, programul național de reformă
pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele
două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a
evaluat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, în temeiul
articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Slovenia este
afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat în analiza
aprofundată[7] pe care a realizat-o
că Slovenia se confruntă cu dezechilibre interne care afectează
în special reducerea gradului de îndatorare al sectorului corporatist și
stabilitatea sectorului bancar. Aceste
dezechilibre interne și eventualele dezechilibre externe ar trebui
monitorizate îndeaproape și avute în vedere în considerente ce țin de
politica economică, pentru a se reduce riscul efectelor negative asupra
funcționării economiei. Recapitalizarea
și vânzarea celei mai mari bănci și angajamentul ferm în
direcția corectării deficitului excesiv până la termenul fixat,
respectiv 2013, sunt două elemente importante și pertinente ale
răspunsului prevăzut în prezent. Riscurile
de dezechilibre excesive pot fi reduse dacă se acționează rapid
și temeinic în aceste domenii.
(8)       Pe baza evaluării
programului de stabilitate din 2012 în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97
al Consiliului, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care
stă la baza previziunilor bugetare din program este optimist comparativ cu
previziunile din primăvara anului 2012 ale serviciilor Comisiei.
Obiectivul strategiei bugetare prezentate în program este acela de a reduce
deficitul public general sub nivelul de 3 % din PIB în 2013,
termenul-limită stabilit de Consiliu, și de a continua reducerea
deficitului pentru ca Slovenia să realizeze, în linii mari, obiectivul
bugetar pe termen mediu (OTM) până în 2015. OTM este definit ca o
poziție echilibrată din punct de vedere structural, neschimbat
față de programul precedent, dar nu poate fi considerat adecvat în
conformitate cu prevederile din Pactul de stabilitate și creștere, ca
urmare a faptului că, pe baza politicilor și estimărilor
actuale, nu asigură un progres suficient de rapid în direcția
sustenabilității pe termen lung. Există riscuri ca rezultatele
cu privire la deficit să fie mai slabe decât cele vizate în program, din
cauza (i) lipsei de specificitate a măsurilor prevăzute pentru
perioada 2013-2015; (ii) unor antecedente de depășire a cheltuielilor
curente primare; (iii) unor venituri mai mici, date fiind scenariul
macroeconomic relativ optimist și incertitudinea cu privire la impactul
măsurilor fiscale adoptate recent; și (iv) a unor posibile
operațiuni suplimentare de sprijinire a capitalului și de apel la
garanții. Pe baza soldului structural (recalculat)[8],
efortul fiscal anual mediu în perioada 2010 - 2013 este planificat a fi de
aproape 1 % din PIB, ușor superior nivelului recomandat de Consiliu. Cu
toate acestea, din previziunile Comisiei din primăvara anului 2012
rezultă că în 2013 va fi nevoie de un efort suplimentar pentru a se
respecta recomandarea pe întreaga perioadă de corecție. După
corectarea planificată a deficitului excesiv, ritmul anual al progreselor
în vederea atingerii OTM în conformitate cu programul respectă valoarea de
referință de 0,5 % stabilită în Pactul de stabilitate și de
creștere pentru 2015, însă este inferior valorii de
referință pentru 2014, în timp ce rata de creștere a
cheltuielilor publice, luând în considerare măsurile discreționare în
privința veniturilor, este conformă cu valoarea de
referință a cheltuielilor din Pactul de stabilitate și de creștere
în ambii ani, astfel încât, per ansamblu, programul prevede o ajustare
adecvată, în linii mari, în vederea realizării OTM. Ținând seama
de riscurile menționate anterior, progresele în vederea realizării
OTM ar putea fi mai lente decât ar trebui, în ambii ani. Până în 2013, în
program se prevede că datoria publică brută va atinge un nivel
maxim de 53 %, de la aproximativ 48 % din PIB în 2011, (rămânând astfel
sub nivelul valorii de referință de 60 % din PIB), pentru ca mai apoi
să scadă ușor până la sfârșitul perioadei de
programare. Previziunile de îndatorare sunt afectate de o tendință
crescătoare a riscurilor, din cauza unor eventuale deficite mai mari,
menționate anterior, și a unor ajustări stoc-flux mai mari. Cadrul
bugetar pe termen mediu al Sloveniei și regula privind cheltuielile
rămân insuficient de restrictive și insuficient de axate pe
realizarea OTM și pe asigurarea sustenabilității pe termen lung.

(9)       Guvernul sloven nu a fost
până acum în măsură să efectueze schimbări sistemice
ale sistemului de pensii, având în vedere moratoriul de 12 luni privind
legislația, de după referendumul negativ din iunie 2011 privind o
reformă anterioară a pensiilor. Cu toate acestea, măsurile pe
termen scurt de limitare a costurilor au fost prelungite și întărite în
decembrie 2011 și mai 2012. Deși relevante și benefice pe termen
scurt, aceste măsuri de eliminare a decalajului sunt în mod clar
insuficiente pentru remedierea pe termen lung a provocării. Guvernul
prevede o nouă reformă a sistemului de pensii care trebuie pusă
în aplicare până la sfârșitul anului 2013 și care urmează
să se bazeze pe un sistem cu mai mulți piloni și pe o
creștere a vârstei efective de pensionare. Deși nu se oferă
detalii suplimentare, gradul de ambiție a acestor planuri pare modest. Având
în vedere amploarea provocării, este necesară o reformă
globală de abordare a următoarelor chestiuni: o vârstă
legală de pensionare scăzută, diferențe privind vârsta
legală de pensionare pentru femei și bărbați,
posibilități numeroase de pensionare anticipată și
dispoziții generoase de indexare a pensiilor. Până în prezent, nu au
fost puse în aplicare măsuri specifice pentru a mări rata de ocupare
a lucrătorilor în vârstă, deși Orientările pentru punerea
în aplicare a măsurilor de politică activă în domeniul
pieței forței de muncă pentru perioada 2012-2015 și Planul
pentru punerea în aplicare a măsurilor de politică activă în
domeniul pieței forței de muncă pentru anul 2012 se referă
la șomajul în rândul populației în vârstă ca
grup-țintă specific.
(10)     Situația din sectorul
bancar din Slovenia pare chiar mai dificilă decât în momentul
evaluării din 2011. În 2011, pierderile din sector pe întregul an au fost
substanțiale și, în perspectivă, încetinirea economiei va aduce
mai multe pierderi din împrumuturi, întrucât un număr sporit de
societăți se confruntă cu dificultăți în ceea ce
privește serviciul datoriei. Măsurile care au fost introduse sau
anunțate până în prezent nu sunt ambițioase, având în vedere
dimensiunea provocării. A doua recapitalizare urgentă a celei mai
mari bănci (NLB) nu a progresat. Noul guvern și-a manifestat
intenția de a-și reduce participațiile la băncile mari
până la nivelul unei minorități de blocare. Trebuie să se
clarifice relația dintre această aspirație pe termen mai lung
și nevoia imediată și stringentă de capital nou, în care
statul, în calitate de proprietar majoritar, este responsabil, în mod
neechivoc, în cadrul analizei finale. O strategie clară de privatizare
susținută prin injecții de capital efectuate în timp util pentru
a acoperi pierderile, o garanție de bună guvernanță și
de gestionare profesionistă, depolitizată ar conferi acestei politici
și eventualei vânzări a acestor bănci mai multă
credibilitate.
(11)     În ultimul an nu au fost
prezentate propuneri concrete de reducere a asimetriilor între protecția acordată
lucrătorilor cu contracte permanente și, respectiv, celor cu
contracte temporare. Negocierile cu partenerii sociali referitoare la Legea
privind relațiile de muncă au început în 2011, însă nu s-a ajuns
la niciun acord sau la adoptarea de amendamente. PNR indică anumite
măsuri pentru a spori flexicuritatea și abordarea segmentării,
dar nu furnizează niciun calendar pentru adoptarea acestora. Legea privind
echilibrarea finanțelor publice, recent adoptată, introduce taxe în
mod semnificativ mai mari (taxe de concesiune) pe munca
desfășurată de studenți, pentru a reduce atractivitatea
acestui statut pe piața muncii, însă nu se prevăd alte
măsuri suplimentare în prezent.
(12)     Capacitatea de răspuns a
sistemului de educație și formare la nevoile pieței forței
de muncă continuă să fie insuficientă, deși în prezent
sunt în curs de introducere în tot ciclul educației servicii de orientare
în carieră și se depun eforturi pentru a oferi informații despre
carierele de viitor. Nu au fost luate măsuri concrete de instituire a unui
sistem de anticipare a cererii de pe piața muncii. Au fost lansate unele
proiecte, cofinanțate prin intermediul Fondului Social European, pentru a
promova profesii cu cerere ridicată pe piața muncii. Aceste
măsuri sunt pertinente însă, per ansamblu, reprezintă un
răspuns neadecvat la provocare. Evaluarea externă a experților
privind eficacitatea globală a Serviciului public pentru ocuparea
forței de muncă din Slovenia nu este încă disponibilă.
(13)     În ciuda schimbărilor
legislative din aprilie 2011 menite să transforme Oficiul pentru
protecția concurenței (CPO) într-o agenție independentă
începând cu 1 ianuarie 2012, oficiul nu este încă independent, din cauza
unor condiții procedurale care trebuie să fie îndeplinite mai întâi.
În plus, în 2011, resursele CPO au fost reduse. Aceste evoluții
influențează capacitatea oficiului de a extinde aria măsurilor
de asigurare a respectării legii și de a conferi greutate
instituțională eforturilor de reformă care să stimuleze
concurența. Recent a fost finalizat un studiu privind dereglementarea
profesiilor, însă acțiunile politice concrete în acest domeniu
rămân vagi. În sens mai general, unele aspecte ale cadrului legal privind
instituirea de furnizori de servicii pot genera probleme de compatibilitate cu
Directiva privind serviciile. Mediul general de afaceri este caracterizat de
deficiențe care îngreunează investițiile interne și
străine și împiedică ajustarea rapidă a bilanțurilor
bancare, cum ar fi implicarea directă și indirectă a statului în
economie și proceduri de insolvență favorabile debitorilor
și, unele cazuri, problematice.
În cele din urmă, rețeaua națională de
transport de energie electrică începe să se supraaglomereze din cauza
importanței crescânde a Sloveniei ca țară de tranzit pentru fluxurile
de energie electrică.
(14)     În urma unei puternice
creșteri discreționare în martie 2010, ponderea salariului minim în
salariul mediu a fost cea mai ridicată din UE în 2011, deși salariul
minim este încă sub pragul sărăciei. Indexarea din
următorii doi ani a avut ca rezultat o creștere nominală
suplimentară de 4 %. Aceste evoluții diminuează competitivitatea
sectoarelor cu o utilizare intensivă a forței de muncă și
poate exacerba șomajul structural.
(15)     Slovenia și-a asumat o
serie de angajamente în temeiul Pactului Euro Plus. Aceste angajamente, precum
și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează
să promoveze crearea de locuri de muncă, îmbunătățirea
competitivității, consolidarea sustenabilității
finanțelor publice și consolidarea stabilității financiare.
Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului euro
plus. Rezultatele acestei evaluări au fost luate în considerare la
elaborarea recomandărilor.
(16)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Sloveniei: a evaluat programul de stabilitate și programul
național de reformă, și a prezentat o analiză
aprofundată. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor
programe pentru dezvoltarea de către Slovenia a unei politici bugetare
și socioeconomice sustenabile, ci și de conformitatea acestora cu
normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida
guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea
unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările (1) – (7) de mai jos.
(17)     Ținând seama de
această evaluare, Consiliul a examinat programul de stabilitate al
Sloveniei și avizul[9] său este reflectat
îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos.
(18)     Având în vedere analiza
aprofundată a Comisiei și această evaluare, Consiliul a examinat
programul național de reformă pe 2012 al Sloveniei și programul
de stabilitate al Sloveniei. Recomandările sale, emise în temeiul
articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în special
în recomandările 3, 6 și 7 de mai jos,
RECOMANDĂ ca Slovenia să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           Să execute bugetul
exercițiului bugetar 2012 și să consolideze strategia
bugetară pe 2013 prin măsuri structurale suficient de bine precizate,
rămânând pregătită să adopte măsuri suplimentare
pentru a asigura corectarea la timp și sustenabilă a deficitului
excesiv și realizarea efortului de ajustare structurală specificat în
recomandările Consiliului din cadrul procedurii de deficit excesiv.
Ulterior, să asigure un efort adecvat de ajustare structurală pentru
realizarea de progrese suficiente către un obiectiv pe termen mediu
adecvat în ceea ce privește poziția bugetară, inclusiv
respectarea valorii de referință în materie de cheltuieli. Să
consolideze cadrul bugetar pe termen mediu, inclusiv regula în materie de
cheltuieli, conferindu-i un grad sporit de obligativitate și
transparență.
2.           Să adopte urgent
măsuri pentru a asigura viabilitatea pe termen lung a sistemului de
pensii, păstrând totodată gradul de adecvare al pensiilor, prin (i)
egalizarea vârstei legale de pensionare pentru bărbați și femei;
(ii) creșterea vârstei legale de pensionare în conformitate cu
creșterea speranței de viață; (iii) reducerea
posibilităților de pensionare anticipată; și (iv)
revizuirea sistemului de indexare a pensiilor. Să crească rata de
ocupare a lucrătorilor în vârstă prin elaborarea, de asemenea, a unor
politici suplimentare active în domeniul pieței forței de muncă
și prin măsuri privind învățarea pe tot parcursul
vieții.
3.           Să ia măsurile
necesare pentru constituirea de rezerve de capital suficiente în sectorul
bancar și pentru asigurarea ajustării bilanțurilor astfel încât
activitatea de creditare a activităților productive să
poată fi reluată în mod corespunzător. Să se
obțină estimări, pentru băncile de importanță
sistemică, în urma verificării complete efectuate de către o
parte terță, a rezistenței în caz de pierderi legate de credite.
4.           Să modifice
legislația privind protecția muncii în ceea ce privește
contractele de muncă permanente pentru a reduce segmentarea pieței
muncii, în consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu
practicile naționale. Să combată în continuare existența
unei piețe paralele a muncii generate de locurile de muncă pentru
studenți.
5.           Să
îmbunătățească corelarea competențelor cu cererea de
pe piața muncii, în special pentru lucrătorii slab calificați
și pentru absolvenții de studii superioare, și să continue
reformele în domeniul educației și formării profesionale.
6.           Să ia măsuri
suplimentare pentru a consolida deschiderea piețelor și a accelera
reorganizarea serviciilor profesionale. Să îmbunătățească
mediul de afaceri prin (i) punerea în aplicare a reformei Oficiului pentru
protecția concurenței, (ii) instituirea unui cadru pentru
întreprinderile de stat, garantând gestionarea independentă și
standarde ridicate de guvernanță corporatistă și (iii)
îmbunătățirea procedurilor de faliment, în special în ceea ce
privește promptitudinea și eficiența.
7.           După
consultarea partenerilor sociali și în conformitate cu practicile
naționale, să se asigure că majorările salariale, inclusiv
adaptarea salariului minim, favorizează competitivitatea și crearea
de locuri de muncă.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                                Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2012)327 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047.
[5]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012.
[6]               COM(2012)68 final.
[7]               SWD(2012)158 final.
[8]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile
cu caracter excepțional și alte măsuri temporare, recalculat de
către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program folosind
metodologia convenită de comun acord.
[9]               În conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/17

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2014
   2014/C 247/04
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetul economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea extinsă a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o Recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă pe 2013 al Danemarcei și a emis avizul său cu privire la Programul actualizat de convergență al Danemarcei pentru perioada 2013-2016.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. De asemenea, la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Danemarca ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuat un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării bugetare și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea bugetară într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Danemarca, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Pe baza acestei analize, Comisia a ajuns la concluzia că provocările de natură macroeconomică cu care se confruntă Danemarca, legate de datoria privată și de competitivitatea pe plan extern, nu mai sunt identificate ca fiind dezechilibre în sensul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice. În special, ajustările de pe piața locuințelor și implicațiile pe care le are nivelul ridicat al datoriei sectorului privat asupra economiei reale, precum și asupra stabilității sectorului financiar par a fi ținute sub control. Cu toate acestea, este necesară monitorizarea continuă a acestor evoluții, precum și a factorilor care pot spori competitivitatea pe plan extern.

               (8)

               La 15 aprilie 2014, Danemarca și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014, precum și Programul de convergență pentru 2014. În vederea luării în considerare a legăturilor dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență pentru 2014 este de a asigura sustenabilitatea corectării deficitului excesiv și de a menține soldul bugetar structural la un nivel egal cu obiectivul pe termen mediu sau superior acestuia. Obiectivul pe termen mediu, de – 0,5 % din PIB, reflectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. În 2013, deficitul public al Danemarcei a fost redus în mod durabil sub nivelul de 3 % din PIB. Programul de convergență vizează un deficit public global de 1,3 % din PIB în 2014 și de 2,9 % în 2015, ceea ce este în conformitate cu un sold structural (recalculat) de un nivel egal cu obiectivul pe termen mediu sau superior acestuia. În general, strategia bugetară prezentată în Programul de convergență respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Se preconizează că nivelul datoriei, de 44,5 % din PIB în 2013, va crește temporar în 2015 și vă scădea ulterior. Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din Programul de convergență este plauzibil. Scenariul preconizează o creștere a PIB-ului de 1,6 % în 2014 și de 1,9 % în 2015 și este, în linii mari, în concordanță cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014, și anume o creștere de 1,5 % și, respectiv, de 1,9 %. Pe baza evaluării Programului de convergență pentru 2014 și pe baza previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că finanțele publice ale Danemarcei sunt solide și că se poate preconiza realizarea obiectivului Programului de convergență.

               (10)

               Danemarca a înregistrat unele progrese în ceea ce privește găsirea de soluții pentru situația grupurilor de persoane aflate la periferia pieței forței de muncă și în ceea ce privește îmbunătățirea raportului cost-eficacitate în cadrul sistemului de învățământ. Reforma sistemului de pensii de invaliditate și a sistemului de locuri de muncă subvenționate (sistemul „flex-jobs”) a început să dea rezultate, reforma prestațiilor sociale în numerar a intrat în vigoare, s-a convenit asupra unei reforme a prestațiilor în caz de boală, iar guvernul a lansat în aprilie o propunere de reformare a politicilor active din domeniul pieței forței de muncă. Persistă o serie de provocări în ceea ce privește asigurarea unui număr suficient de stagii de ucenicie, sporirea calității acestei forme de învățare și îmbunătățirea imaginii acesteia, modernizarea sistemelor de învățământ profesional și tehnic și de formare profesională și găsirea de soluții pentru ratele ridicate de abandon școlar. Având în vedere faptul că punerea în aplicare a reformelor se află într-un stadiu incipient, rămâne de văzut care va fi efectul integral al acestora. În ceea ce privește învățământul profesional și tehnic și formarea profesională, în februarie 2014 s-a ajuns la un acord privind reformarea acestora, a cărui intrare în vigoare este preconizată pentru jumătatea anului 2015. Acordul vizează sporirea calității învățământului profesional și tehnic și a formării profesionale prin intermediul unei game variate de inițiative.

               (11)

               Revigorarea productivității reprezintă în continuare o provocare pentru economia daneză. Evaluarea Comisiei este, în general, în concordanță cu constatările Comisiei privind productivitatea. În aprilie 2014, Comisia pentru productivitate a publicat 25 de recomandări principale și peste 100 de propuneri concrete în domenii precum concurența, achizițiile publice, învățământul, internaționalizarea, inovarea, fiscalitatea și infrastructurile. Ar trebui să se avanseze în ceea ce privește abordarea provocării pe care o reprezintă creșterea scăzută a productivității, prin punerea în aplicare a recomandărilor formulate de Comisia pentru productivitate.

               (12)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei. A evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos.

               (13)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență și avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea (1) de mai jos.

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:

               (1)

               În urma corectării deficitului excesiv, să continue aplicarea unei politici bugetare favorabile creșterii și să mențină o poziție bugetară solidă, asigurându-se că obiectivul bugetar pe termen mediu continuă să fie respectat pe tot parcursul perioadei la care se referă Programul de convergență.

               (2)

               Să adopte măsuri suplimentare pentru îmbunătățirea capacității de inserție profesională a persoanelor care se află la periferia pieței forței de muncă. Să îmbunătățească rezultatele educaționale, în special în cazul tinerilor care provin din familii de migranți, și să sporească eficacitatea formării profesionale. Să faciliteze tranziția de la învățământ la piața forței de muncă, inclusiv prin recurgerea pe scară mai largă la cursuri de formare și ucenicii la locul de muncă.

               (3)

               Să își intensifice eforturile ce vizează înlăturarea barierelor la intrarea pe piață și să reducă sarcina de reglementare, în vederea intensificării concurenței în sectorul serviciilor interne, în special în sectorul comerțului cu amănuntul și în cel al construcțiilor, astfel cum recomandă Comisia pentru productivitate.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (4)  JO C 217, 30.7.2013, p. 18.

      (5)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea (UE) 2016/1110 a Comisiei din 28 iunie 2016 privind monitorizarea prezenței nichelului în hrana pentru animale (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               8.7.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 183/68

         RECOMANDAREA (UE) 2016/1110 A COMISIEI
   din 28 iunie 2016
   privind monitorizarea prezenței nichelului în hrana pentru animale
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Prezența nichelului (Ni) în hrana pentru animale poate apărea atât din surse naturale, cât și antropice. În plus, anumite materii prime destinate hranei pentru animale conțin nichel metalic, deoarece acesta este utilizat drept catalizator în procesul de producție.

               (2)

               Grupul științific pentru contaminanții din lanțul alimentar (CONTAM) din cadrul Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat un aviz științific privind riscurile pe care le implică prezența Ni în hrana pentru animale pentru sănătatea animală și pentru cea publică, precum și pentru mediu (1).

               (3)

               Grupul CONTAM a concluzionat că este puțin probabil ca Ni din hrana pentru bovine, porcine, iepuri, rațe, pește, câini, pui, cai, ovine, caprine și pisici să aibă un impact negativ. În ceea ce privește evaluarea riscurilor pentru sănătatea umană cauzate de prezența Ni în alimente de origine animală, Grupul CONTAM a concluzionat că, pentru populația medie, nivelurile actuale de expunere cronică la Ni, luând în considerare numai produsele alimentare de origine animală, ar putea fi periculoase în rândul populației tinere. În ceea ce privește expunerea acută prin alimentație, grupul CONTAM a concluzionat că persoanele sensibile la nichel sunt, de asemenea, expuse riscului de a dezvolta reacții cutanate sub formă de erupții eczematoase prin consumul de alimente de origine animală. Prin urmare, contribuția alimentelor de origine animală la expunerea oamenilor la Ni prin alimentație nu ar trebui să fie subestimată, în special în ceea ce privește clasele de vârstă cu un grad ridicat de expunere la Ni prin alimentație. Cu toate acestea, conform datelor disponibile nu s-au putut stabili ratele de transfer din hrana pentru animale la produsele alimentare de origine animală.

               (4)

               S-a constatat că datele privind prezența Ni în hrana pentru animale care au fost utilizate în avizul științific al EFSA provin, în principal, dintr-un stat membru și, prin urmare, nu sunt neapărat reprezentative pentru prezența Ni în hrana pentru animale în UE.

               (5)

               Prin urmare, este necesar să se monitorizeze prezența Ni în hrana pentru animale la nivelul întregii UE înainte de a se lua în considerare stabilirea unor niveluri maxime de Ni în hrana pentru animale sau orice alte măsuri de gestionare a riscurilor necesare pentru a asigura un nivel ridicat de protecție a sănătății umane și animale,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Ar trebui ca statele membre, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul hranei pentru animale, să monitorizeze prezența Ni în hrana pentru animale.

               2.

               Pentru a se asigura faptul că probele sunt reprezentative pentru lotul care face obiectul prelevării, statele membre ar trebui să urmeze procedura de prelevare de probe prevăzută în Regulamentul (CE) nr. 152/2009 al Comisiei (2).

               3.

               Statele membre ar trebui să se asigure că rezultatele analizelor sunt comunicate cu regularitate către EFSA și cel târziu până la 31 octombrie 2017, în formatul EFSA de transmitere a datelor, în conformitate cu cerințele orientărilor EFSA privind descrierea standard a probelor (Standard Sample Description – SSD) pentru alimente și furaje (3) și cu cerințele specifice suplimentare de raportare ale EFSA.

      Adoptată la Bruxelles, 28 iunie 2016.

            Pentru Comisie

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Membru al Comisiei

      (1)  Grupul pentru contaminanții din lanțul alimentar al EFSA (CONTAM), 2015 Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed (Aviz științific privind riscurile pe care le implică prezența Ni în hrana pentru animale pentru sănătatea animală și pentru cea publică, precum și pentru mediu). EFSA Journal 2015; 13(4): 4074, 76 pp. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074. http://www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Regulamentul (CE) nr. 152/2009 al Comisiei din 27 ianuarie 2009 de stabilire a metodelor de eșantionare și analiză pentru controlul oficial al furajelor (JO L 54, 26.2.2009, p. 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 8 octombrie 2010 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Eesti Pank (BCE/2010/16)

text:
               19.10.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 8 octombrie 2010
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Eesti Pank
   (BCE/2010/16)
   2010/C 282/01
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale din Eurosistem este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Conform articolului 1 din Decizia 2010/416/UE a Consiliului din 13 iulie 2010 în temeiul articolului 140 alineatul (2) din tratat privind adoptarea de către Estonia a monedei euro la 1 ianuarie 2011 (1), Estonia îndeplinește condițiile necesare pentru adoptarea monedei euro, iar derogarea acordată Estoniei prevăzută la articolul 4 din Tratatul de aderare din 2003 (2) este abrogată începând cu 1 ianuarie 2011.

               (3)

               Eesti Pank a selectat AS Deloitte Audit Eesti drept auditor extern pentru exercițiile financiare 2011-2015,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă ca AS Deloitte Audit Eesti să fie desemnată auditorul extern al Eesti Pank pentru exercițiile financiare 2011-2015.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 8 octombrie 2010.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  JO L 196, 28.7.2010, p. 24.

      (2)  JO L 236, 23.9.2003, p. 33.


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/50

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Croației pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Croației pentru 2014
   2014/C 247/10
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, la nivelul UE și la nivelul zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               Croația a participat în mod voluntar și în calitate neoficială la semestrul european din 2013, prin prezentarea unui program economic, dar nu au fost formulate recomandări specifice acestei țări. În concluziile adoptate la 21 iunie 2013, Consiliul a salutat programul economic al Croației și a subliniat că se așteaptă ca aceasta să înregistreze progrese în ceea ce privește îndeplinirea cerințelor Pactului de stabilitate și de creștere și că este necesar ca aceasta să urmeze o cale credibilă de consolidare, menținând cheltuieli propice creșterii și asigurând posibilități de cofinanțare a fondurilor acordate de UE.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2014. Tot la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Croația ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Croația în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia desprinsă din analiza Comisiei este că Croația se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive care necesită o monitorizare specifică și măsuri ferme de politică. Mai precis, în contextul unei creșteri economice reduse și al unei capacități scăzute de ajustare, sunt necesare măsuri de politică pentru remedierea punctelor slabe cauzate de o datorie externă considerabilă, de rezultate la export aflate în scădere, de un grad ridicat de îndatorare a întreprinderilor și de o datorie publică brută aflată în creștere rapidă.

               (8)

               La 24 aprilie 2014, Croația și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de convergență pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență pentru 2014 constă în corectarea deficitului excesiv până în 2016 și în revenirea simultană pe o traiectorie de creștere economică durabilă. Se prevede că acest obiectiv va fi atins prin reducerea continuă a deficitului de la 4,9 % din PIB în 2013 la sub 3 % din PIB până în 2016, an care constituie termenul pentru corectarea deficitului excesiv. În Programul de convergență se estimează că datoria publică va atinge o valoare maximă de aproximativ 72 % din PIB în 2014, urmând să scadă ușor în anul următor și să se stabilizeze ulterior. Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de convergență este optimist de-a lungul întregii perioade acoperite de program. Conform scenariului din Programul de convergență, ar urma ca PIB-ul să stagneze în 2014, pentru 2015 fiind estimată o creștere moderată de 1,2 %, spre deosebire de previziunile Comisiei din primăvara anului 2014, conform cărora PIB-ul ar urma să prezinte o scădere de 0,6 %, iar creșterea ar urma să fie de 0,7 %. Valorile previziunilor bugetare din Programul de convergență se abat de la standardele Sistemului european de conturi naționale și regionale (SEC), generând discrepanțe față de datele din trecut și de scenariul macroeconomic și împiedicând o comparație corectă cu previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014. Mai mult, Programul de convergență nu oferă un nivel suficient de detaliere în ceea ce privește măsurile de consolidare pentru 2015 și 2016, în special pe partea de cheltuieli. Din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014 reiese că soldul global va ajunge la 3,8 % din PIB în 2014 și la 3,1 % din PIB în 2015. După ajustarea necesară pentru ca aceste previziuni să fie poată fi comparate cu obiectivele stabilite în contextul procedurii aplicabile deficitelor excesive (și anume, excluderea impactului produs de transferul activelor fondurilor de pensii din al doilea pilon), valoarea deficitului, prevăzută de Comisie, ar fi de 4,6 % din PIB în 2014 și de 3,8 % din PIB în 2015.
               Întrucât Programul de convergență constituie primul raport privind măsurile întreprinse de autorități în urma deschiderii, la 28 ianuarie 2014, a procedurii aplicabile deficitelor excesive, Comisia a evaluat măsurile întreprinse de Croația într-o comunicare publicată la 2 iunie 2014. Mai precis, se prevede că obiectivul global va fi atins în 2014 și că deficitul se va situa oarecum peste obiectiv în 2015. Îmbunătățirea soldului public structural se situează cu puțin sub cerințe, atât pentru 2014, cât și pentru 2015. În fine, deși variația soldului structural ajustat se situează sub efortul recomandat, se estimează că efortul măsurat în suma subiacentă a măsurilor discreționare va fi realizat atât în 2014, cât și în 2015. În vederea reducerii impactului negativ asupra creșterii și în vederea îmbunătățirii sustenabilității consolidării, este necesar să se acorde mai multă atenție calității măsurilor și să se realizeze o tranziție spre măsuri bazate pe cheltuieli. Pe baza evaluării Programului de convergență și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul consideră că, deși Croația a întreprins, până la 30 aprilie 2014, măsuri concrete pentru corectarea deficitului său excesiv, astfel cum i s-a recomandat, sunt necesare eforturi suplimentare pentru respectarea recomandării, formulate în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive, de a corecta deficitul excesiv până în 2016 și de a asigura credibilitatea corecției.

               (10)

               Măsurile de consolidare bugetară ar trebui orientate spre mărirea calității finanțelor publice, în vederea obținerii unor sporuri de eficiență în special în ceea ce privește cheltuielile cu salariile, cu asigurările sociale și cu subvențiile, precum și în vederea asigurării unui spațiu suficient de manevră bugetară pentru a acorda prioritate cheltuielilor propice creșterii economice și investițiilor, inclusiv în proiectele finanțate de Uniune. În ultimii ani, Croația a realizat reforme semnificative în cadrul său bugetar. Cu toate acestea, continuă să existe anumite lipsuri în ceea ce privește planificarea bugetară, controlul efectiv al cheltuielilor și aplicarea uniformă a constrângerilor bugetare, ceea ce are un impact negativ asupra procesului de elaborare a politicilor bugetare. Deși a fost modificat de curând, modul în care sunt concepute regulile de politică bugetară ar trebui îmbunătățit în continuare. Eficacitatea cadrului bugetar este subminată, în special, de absența unor mecanisme preventive și de nivelul scăzut de respectare a regulii privind îndatorarea, precum și de modul ambiguu în care este formulată regula privind un buget cu sold structural. Instituirea unei comisii de politică bugetară este binevenită, dar se consideră că sunt necesare măsuri suplimentare pentru consolidarea rolului acestei comisii în planificarea și monitorizarea bugetului și, în special, pentru consolidarea independenței acesteia față de orice autoritate bugetară.

               (11)

               Croația se confruntă cu provocarea de a continua demersul de consolidare a finanțelor publice fără a dăuna competitivității și perspectivelor de redresare economică. Într-o astfel de situație, partea de venituri a finanțelor publice este constrânsă de o definiție limitată a bazelor impozitelor care oferă încasări fiscale stabile și care au un impact minor de denaturare asupra creșterii economice. În acest context, în Programul național de reformă se anunță un plan de introducere a unui impozit periodic pe proprietate în 2016, însă nu au fost precizate încă structura operațională a acestuia și nici cea a bazei de impozitare. Croația este hotărâtă, de asemenea, să adopte măsuri pentru mărirea gradului de respectare a obligațiilor fiscale, prin reducerea economiei subterane. Au fost întreprinse demersuri în această direcție. Prin introducerea treptată a caselor de marcat fiscale, care asigură o supraveghere îmbunătățită a tranzacțiilor, au crescut încasările din impozite. Se preconizează că reorganizarea administrației fiscale va spori eficiența și eficacitatea colectării impozitelor, reducând, în același timp, sarcina de conformare fiscală a contribuabililor. Având în vedere necesitățile de consolidare a finanțelor publice și luând în considerare, de asemenea, cuantumul semnificativ al impozitelor necolectate, se pare însă că există spațiu de manevră pentru sporirea într-o și mai mare măsură a eficienței colectării impozitelor, fiind necesar să se depună eforturi continue de mărire a gradului de respectare a obligațiilor fiscale prin punerea la dispoziția contribuabililor a mai multor servicii electronice.

               (12)

               Croația a adoptat măsuri în vederea măririi nivelului de sustenabilitate și de adecvare a pensiilor: vârsta legală de pensionare, vârsta de pensionare anticipată și perioada de calificare pentru femei au fost majorate treptat începând din noiembrie 2010 și urmează să fie armonizate pe deplin până în 2030. În urma modificărilor aduse Legii pensiilor, care au fost adoptate în decembrie 2013, vârsta legală de pensionare a fost majorată de la 65 la 67 de ani, iar vârsta de pensionare anticipată de la 60 la 62 de ani. Această majorare va intra însă în vigoare abia în 2031, ceea ce este insuficient de ambițios având în vedere tendințele demografice. În ciuda reformelor întreprinse în ultimii ani, există în continuare diverse posibilități de pensionare anticipată. Dată fiind amploarea excepțiilor, penalizările pentru pensionarea anticipată și bonusurile pentru pensionarea târzie nu stimulează foarte mult cetățenii să lucreze până la vârsta legală de pensionare, ceea ce influențează negativ oferta de forță de muncă și sustenabilitatea sistemului de pensii. Pentru a contribui la limitarea afluenței de beneficiari ai unei pensii de invaliditate și la reducerea fraudei prin unificarea evaluărilor gradului de invaliditate, în 2013 a fost adoptată Legea privind organismul unic de expertiză medico-legală. Această lege, combinată cu un număr sporit de inspecții, abordează o nevoie clară, însă efectul asupra cheltuielilor va depinde de modul în care dispozițiile sunt puse în aplicare și de măsura în care se asigură respectarea deciziilor. Pensiile din cadrul unor sisteme speciale care depășeau un anumit prag au fost reduse cu 10 %, însă temporar, iar indexarea lor a fost legată de un factor de creștere a PIB-ului. În ciuda încercărilor recente de a restrânge cheltuielile și de a spori transparența, convergența pensiilor din cadrul sistemelor speciale spre norme generale prezintă un ritm și o amploare scăzute, iar progresele globale sunt în continuare limitate.

               (13)

               Rezultatele obținute în sectorul sănătății sunt suficient de bune și, cu anumite variații de la o regiune la alta, serviciile sunt accesibile, dar sistemul contribuie în mod semnificativ la presiunea la care sunt supuse finanțele publice. Autoritățile au constatat ineficiențe remediabile în rețeaua spitalicească. Planul general prezentat în martie 2014 pentru reorganizarea serviciilor medicale spitalicești conține măsuri prin care s-ar putea îmbunătăți raportul costuri/eficacitate, cum ar fi raționalizarea rețelei spitalicești, reducerea duratei medii de spitalizare, îmbunătățirea modului de alocare a paturilor în spital, inclusiv în cazul îngrijirilor pe termen lung, și efectuarea unor modificări suplimentare în sistemul de finanțare a spitalelor. Pentru punerea în practică a planului ar trebui asigurate capacități ridicate de monitorizare și de punere în aplicare, atât în spitale, cât și în administrația centrală. Îngrijirile pe termen lung se caracterizează prin servicii dispersate între sistemele de sănătate și sistemele de bunăstare socială, rate scăzute de acoperire și de asistență oficială, costuri ridicate de furnizare a serviciilor și liste lungi de așteptare.

               (14)

               Ratele de angajare și de ocupare a forței de muncă se numără printre cele mai scăzute din Uniune și sunt deosebit de scăzute în rândul tinerilor și al vârstnicilor. Dincolo de evoluțiile ciclice, această situație a pieței forței de muncă este parțial legată de cadrele instituționale și politice. Croația s-a angajat pe calea unei reforme a pieței forței de muncă, în vederea sporirii flexibilității acesteia. O primă fază a acestei reforme, finalizată în 2013, a fost axată pe reglementarea contractelor de muncă cu durată determinată. În ianuarie 2014, guvernul a adoptat o a doua propunere legislativă în care se prevede reducerea costurilor de concediere prin scurtarea și simplificarea procedurilor și prin sporirea flexibilității orarului de lucru. În plus, ar urma să fie introduse forme mai flexibile de angajare, precum contractele cu fracțiune de normă. Croația s-ar ridica, prin aceste modificări, la nivelul egalilor săi în ceea ce privește indicele de protecție a locurilor de muncă. Deși ar trebui să aibă un efect pozitiv asupra ocupării forței de muncă în general, aceste reforme creează, de asemenea, un risc sporit de fragmentare a pieței forței de muncă, inclusiv dezvoltarea contractelor cu durată determinată. Între timp, nu se prevăd modificări în ceea ce privește instituțiile de stabilire a salariilor, în ciuda combinației speciale, observate în Croația, între salarii medii relativ ridicate și o rată foarte scăzută de ocupare a forței de muncă. În ciuda șomajului aflat în continuă creștere, cheltuielile și acoperirea măsurilor de politică activă în domeniul pieței forței de muncă, menite să îmbunătățească accesul la piața forței de muncă și să prelungească prezența pe această piață, se situează încă sub medie, în special în ceea ce privește tinerii, șomerii de lungă durată și lucrătorii în vârstă. Capacitatea administrativă a serviciului public de ocupare a forței de muncă din Croația este supusă unei presiuni masive, inclusiv la nivel regional. Nu există un sistem general de monitorizare și de evaluare a evoluțiilor de pe piața forței de muncă și a necesităților acestei piețe, care să cuprindă și o prognoză a calificărilor, și nici o evaluare periodică a măsurilor de politică activă în domeniul pieței forței de muncă. Există o proporție ridicată de activitate plătită nedeclarată.

               (15)

               Situația de pe piața forței de muncă este deosebit de îngrijorătoare mai ales în ceea ce îi privește pe tineri, dat fiind că rata șomajului în rândul tinerilor a crescut puternic, atingând aproape 50 % în 2013; în același timp continuă să crească proporția tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nu urmează niciun program educațional sau de formare. Printre provocările importante se numără sprijinirea proactivă a tinerilor neînregistrați și mobilizarea sectorului privat în vederea asigurării unei oferte mai bogate de ucenicii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Croația se confruntă cu provocări serioase și în domeniul educației, în ceea ce privește relevanța învățământului pentru piața forței de muncă și calitatea acestuia în toate sectoarele educaționale. Învățământul secundar și învățământul superior nu conțin programe de învățare la locul de muncă și nici de orientare profesională, iar implicarea angajatorilor atât în învățământul profesional și tehnic, precum și în învățământul secundar și superior, este scăzută. Rata de ocupare a forței de muncă în rândul proaspeților absolvenți este considerabil mai scăzută decât în restul Uniunii. Sistemul învechit de învățământ profesional și tehnic este supus reformei, care constă în testarea unor noi programe școlare. Cadrul croat al calificărilor și strategia croată pentru educație, știință și tehnologie nu au fost încă puse în aplicare, însă ele ar trebui să îmbunătățească rezultatele din învățământ și să le alinieze la necesitățile pieței forței de muncă.

               (16)

               Șomajul ridicat și participarea slabă la piața forței de muncă au condus la o deteriorare a situației sociale din Croația. Proporția persoanelor expuse riscului de sărăcie și de excludere socială a crescut în ultimii ani, situându-se cu mult peste media UE. Modul în care este conceput sistemul de prestații sociale permite beneficiarilor să acumuleze mai multe transferuri de numerar care se suprapun. În momentul în care se încadrează în muncă, beneficiarii își pierd unele dintre aceste transferuri sociale, fiind astfel descurajați să participe la piața forței de muncă. Există posibilitatea de a conferi mai multă eficiență și transparență sistemului de protecție socială: în prezent, alocările din schemele de ajutor pentru venit și de prestații se fac prin intermediul mai multor instituții și niveluri ale administrației, observându-se o aplicare neuniformă a criteriilor, precum și suprapuneri. Prin Legea privind bunăstarea socială din 2013 a fost introdusă o evaluare mai strictă a resurselor și patru din cele peste 70 de prestații sociale existente la nivel național, inclusiv câteva prestații destinate anumitor categorii de beneficiari, au fost fuzionate în venitul minim general. Se află în curs de introducere treptată un „ghișeu unic” național prin care vor fi administrate toate prestațiile sociale în numerar la nivel național. Introducerea acestuia urmează să fie finalizată în 2016. Cu toate acestea, va fi dificil să se asigure o monitorizare și o evaluare sistematice, deoarece nu au fost integrate schemele și programele de ajutor pentru venit de la nivel local și regional, nici diferitele prestații în numerar destinate anumitor categorii de beneficiari care nu au fost supuși unei evaluări a resurselor. În ciuda mai multor reforme legislative întreprinse începând din 2011, sistemele de prestații sociale nu au reușit, dat fiind modul în care sunt concepute, să se adreseze efectiv persoanelor cu cele mai stringente nevoi.

               (17)

               Cadrul legislativ pentru desfășurarea unei activități comerciale aplicabil în prezent în Croația prevede o sarcină ridicată pentru societățile comerciale, care este caracterizată de lipsa de securitate juridică, de lipsa de transparență a procesului decizional, în special la nivel local, și de existența a numeroase taxe parafiscale. Mai mult, gradul ridicat de fragmentare a responsabilităților administrației publice la nivelurile regional și local, precum și sistemul complex de separare a competențelor între ministere și agenții la nivel central îngreunează deciziile comerciale și lungesc procedurile administrative. Pentru identificarea obstacolelor din calea desfășurării unei activități comerciale a fost introdusă o abordare structurată la nivelul administrației centrale; cu toate acestea, nu se aplică o metodologie uniformă pentru calcularea sarcinii administrative, ceea ce diminuează eficacitatea măsurilor adoptate deja. Ghișeul unic existent pentru societățile comerciale îndeplinește numai un număr restrâns de funcții. Este necesar să se raționalizeze și să se îmbunătățească controlul subvențiilor și al garanțiilor de stat; un registru central al persoanelor juridice și fizice care beneficiază de sprijin ar putea reprezenta un prim pas în acest domeniu. Croația a demarat reforme ale administrației publice în vederea consolidării capacităților administrative ale acesteia și a îmbunătățirii orientării către clienți a serviciilor publice pentru cetățeni și societăți comerciale. Cu toate acestea, calitatea guvernanței publice se menține la un nivel scăzut, fiind caracterizată de o coordonare deficitară între diferitele niveluri ale administrației și de o utilizare limitată sau excesiv de birocratică a unui proces decizional și a unei evaluări bazate pe date concrete. Un pas în direcția cea bună îl constituie adoptarea strategiei de reformă a administrației publice; această strategie ar trebui să fie introdusă complet la toate nivelurile administrației. Din experiența utilizării fondurilor de preaderare reies anumite deficiențe în ceea ce privește planificarea strategică și capacitatea instituțională, precum și lipsuri în ceea ce privește elaborarea proiectelor și monitorizarea rezultatelor acestora.

               (18)

               Întreprinderile deținute sau controlate de stat suportă efectele negative ale unei slabe guvernanțe, în timp ce punerea în aplicare a noii strategii de administrare a activelor și a întreprinderilor publice s-a confruntat cu întârzieri. Nu există, în prezent, o procedură competitivă de selecție a membrilor consiliilor de supraveghere și a conducerii întreprinderilor, iar numirile nu se publică. Deși au fost întreprinse măsuri pentru îmbunătățirea cadrului anticorupție, sunt necesare eforturi suplimentare, la toate nivelurile administrației, în ceea ce privește prevenirea corupției. Printre elementele esențiale care lipsesc, în prezent, din cadrul anticorupție se numără mecanismele de verificare efectivă a conflictelor de interese și a declarațiilor de avere în rândul funcționarilor publici, precum și garanțiile specifice pentru întreprinderile deținute sau controlate de stat. Atribuțiile de verificare ale Comisiei pentru soluționarea conflictelor de interese se bazează pe competențele altor autorități și pe atitudinea proactivă a acestora. În ciuda progreselor înregistrate în ceea ce privește sporirea transparenței procedurilor de achiziții publice, nu se utilizează în mod sistematic instrumente de evaluare a riscurilor, iar sectoarele vulnerabile par să nu fie tratate cu prioritatea cuvenită. Având în vedere și faptul că în anii următori vor fi alocate fonduri ale UE, este necesar să se consolideze procesul de supraveghere a punerii efective în aplicare a normelor de achiziții publice.

               (19)

               Aplicarea răspândită a procedurii de prefaliment în 2013 a înregistrat un anumit succes în ceea ce privește rezolvarea problemelor de achitare a datoriilor, cu care se confruntau întreprinderile în contextul unor proceduri de faliment complexe, costisitoare și îndelungate. Cu toate acestea, există posibilitatea ca acest instrument să fie consolidat în mod considerabil prin remedierea diferitelor lipsuri, cum ar fi prin explicarea mai clară a rolului pe care îl are statul în proces, prin consolidarea rolului pe care îl au instanțele comerciale în validarea creanțelor și a unor planuri judicioase de restructurare, precum și prin lărgirea domeniului de aplicare al procedurii pentru a se permite realizarea efectivă a restructurării înainte ca debitorul să ajungă în insolvență, și prin remedierea deficiențelor în ceea ce privește punerea în aplicare a legislației. În ciuda mai multor reforme întreprinse pentru sporirea eficacității justiției, procedurile judiciare în cazurile civile, comerciale și administrative sunt nejustificat de îndelungate, în special în primul grad de jurisdicție. Numărul de cazuri care stagnează în instanță a crescut în 2013 și este foarte ridicat, îndeosebi în ceea ce privește procedurile civile și comerciale. Pentru soluționarea acestor aspecte, care stânjenesc activitatea comercială și reduc atractivitatea Croației pentru investițiile directe străine, sunt necesare eforturi neîntrerupte pentru crearea și impunerea unor stimulente adecvate de soluționare a acțiunilor în timp util și pentru promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor, în special în cazul cererilor cu valoare redusă.

               (20)

               Abordarea conservatoare adoptată de Banca Națională a Croației față de reglementarea macroprudențială, în special în ceea ce privește nivelurile de capital, a însemnat că băncile au atins un grad de reziliență care s-a dovedit a fi util, date fiind provocările cu care acestea se confruntă în contextul unei economii slabe. Cu toate acestea, având în vedere intrarea economiei în cel de al șaselea an de recesiune și creșterea numărului de credite neperformante, calitatea activelor băncilor este expusă riscurilor. Este binevenit faptul că anumite portofolii ale celor mai mari patru bănci croate, care sunt deținute de investitori străini, vor fi incluse în evaluarea calității activelor/simularea de criză efectuată în cadrul mecanismului unic de supraveghere în zona euro. Din exercițiu sunt excluse însă anumite portofolii importante din punct de vedere material din perspectiva croată, deoarece portofoliile sunt alese pe baza relevanței lor la nivelul unui grup bancar. În plus, în exercițiu nu sunt incluse băncile mijlocii și mici, care ar putea să aibă niveluri de capital mai scăzute și o calitate a activelor mai puțin solidă și care ar putea să fie importante pentru stabilitatea financiară. Completarea exercițiului desfășurat în cadrul mecanismului unic de supraveghere cu un exercițiu suplimentar de supraveghere și diagnoză, conceput special pentru sistemul financiar croat (și în care ar putea fi incluse portofolii semnificative ale filialelor croate neincluse în exercițiul din cadrul mecanismului unic de supraveghere, precum și bănci mijlocii și mici importante), ar putea îmbunătăți înțelegerea generală a modului în care băncile clasifică împrumuturile și a adecvării modului în care acestea provizionează creditele.

               (21)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Croației. Comisia a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Croația, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos.

               (22)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (4) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

               (23)

               Având în vedere bilanțul aprofundat realizat de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos.

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Croația să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să pună pe deplin în aplicare măsurile bugetare adoptate pentru 2014. Să consolideze strategia bugetară, prin detalierea într-o și mai mare măsură a măsurilor anunțate pentru 2015 și 2016, precum și prin includerea unor măsuri suplimentare permanente și favorabile creșterii economice, în vederea asigurării unei corectări sustenabile a deficitului excesiv până în 2016. Să asigure, în același timp, realizarea efortului de ajustare structurală, astfel cum se specifică în recomandarea formulată de Consiliu în cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive. Să alinieze previziunile din program la standardele SEC și la cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Să adopte măsuri pentru consolidarea controlului cheltuielilor. Să efectueze, până în martie 2015, o evaluare amănunțită a cheltuielilor. Să consolideze procesul de planificare bugetară, în special prin asigurarea unor previziuni macroeconomice și bugetare mai precise și prin consolidarea obligativității plafoanelor de cheltuieli anuale și pe termen mediu, și să îmbunătățească modul în care sunt concepute regulile de politică bugetară. Să consfințească prin lege, până în octombrie 2014, nou instituita Comisie pentru politica bugetară, să consolideze independența acesteia față de toate autoritățile bugetare, să extindă mandatul acesteia, în special cu privire la monitorizarea tuturor regulilor de politică bugetară și la evaluarea ex ante și ex post a previziunilor, și să îi pună la dispoziție resurse adecvate. Pornind de la planurile conturate în Programul național de reformă, să prezinte o strategie concretă de reformare a impozitului periodic pe proprietate. Să demareze un proces de raportare și de revizuire a cheltuielilor fiscale. Să mărească gradul de respectare a obligațiilor fiscale, în special prin sporirea într-o și mai mare măsură a eficienței administrației fiscale; să prezinte un plan de acțiune în acest scop până la sfârșitul anului 2014.

               2.

               Să reducă posibilitățile de pensionare anticipată. Să adopte, până în martie 2015, actele legislative necesare pentru accelerarea armonizării prevăzute a vârstei legale de pensionare pentru femei și bărbați și pentru urgentarea majorării prevăzute a vârstei legale de pensionare la 67 de ani. Să asigure efectuarea unor evaluări și controale mai stricte în ceea ce privește pensiile de invaliditate și să accelereze integrarea pensiilor din cadrul sistemelor speciale în sistemul general de pensii. Să consolideze raportul costuri/eficacitate al sectorului sănătății, inclusiv în cazul spitalelor.

               3.

               Să realizeze, până în martie 2015, a doua fază a reformei legislației muncii, după consultarea partenerilor sociali, în special cu privire la condițiile de concediere și la orarul de lucru, și în vederea prevenirii unei noi segmentări pe piața forței de muncă, inclusiv în ceea ce îi privește pe tineri. Să întreprindă o revizuire a sistemului de stabilire a salariilor, în vederea unei mai bune alinieri a evoluției productivității la condițiile de salarizare. Să prezinte concluziile acestei revizuiri până la sfârșitul anului 2014. Să mărească eficacitatea și raza de acțiune a politicilor active din domeniul pieței forței de muncă, prin consolidarea capacităților administrative ale serviciilor publice de ocupare a forței de muncă, inclusiv la nivel regional, și prin includerea unui număr mai mare de tineri, șomeri de lungă durată și lucrători în vârstă. Să acorde prioritate sprijinirii proactive a tinerilor neînregistrați și să mobilizeze sectorul privat în vederea asigurării unei oferte mai bogate de ucenicii, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Să elaboreze, până la sfârșitul anului 2014, proiecte de planuri pentru combaterea muncii nedeclarate. Să pună în aplicare măsuri de îmbunătățire a relevanței rezultatelor din învățământ pentru piața forței de muncă și de sporire a calității acestora, prin modernizarea sistemelor de calificare, prin introducerea unor mecanisme de asigurare a calității și prin îmbunătățirea tranziției de la școală la muncă, ceea ce presupune, în special, consolidarea învățământului profesional și a învățării la locul de muncă.

               4.

               Să revizuiască sistemele de impozite și de prestații sociale până la sfârșitul anului 2014 și să prezinte un plan de acțiune pentru îmbunătățirea reinserției persoanelor inactive și a șomerilor. Să sporească eficacitatea și transparența sistemului de protecție socială prin consolidarea în continuare a prestațiilor, prin uniformizarea criteriilor de eligibilitate și prin conectarea datelor provenite de la toate nivelurile și entitățile guvernamentale relevante în cadrul „ghișeului unic”. Să sporească eficacitatea și gradul de adecvare a prestațiilor sociale printr-o mai bună direcționare a acestora.

               5.

               Să adopte măsuri suplimentare pentru îmbunătățirea mediului de afaceri. Mai precis, să stabilească, până în martie 2015, un obiectiv de reducere considerabilă a cerințelor administrative, inclusiv a taxelor parafiscale. Să combată nivelul ridicat de fragmentare și suprapunerea responsabilităților, prin raționalizarea proceselor administrative și prin clarificarea procesului decizional și a cadrului de responsabilitate de la diferitele niveluri ale administrației și, la nivelul administrației centrale, dintre ministere și agenții. Să consolideze capacitatea administrativă și planificarea strategică a unităților cărora le-a fost încredințată gestionarea fondurilor structurale și de investiții europene și să le pună la dispoziție resurse umane adecvate și stabile.

               6.

               Să prezinte, până în octombrie 2014, un plan detaliat de administrare a bunurilor publice pentru 2015. Să se asigure că întreprinderile aflate în controlul statului sunt administrate într-un mod transparent și responsabil; mai precis, să consolideze cerințele referitoare la competențele membrilor consiliilor de administrație și de supraveghere numiți de stat și să introducă un registru public al numirilor. Să mărească gradul de prevenire a corupției în administrația publică și în întreprinderile deținute și controlate de stat, inclusiv prin lărgirea atribuțiilor de verificare ale Comisiei de soluționare a conflictelor de interese. Să sporească transparența și eficiența achizițiilor publice atât la nivel central, cât și la nivel local, precum și capacitatea de monitorizare a punerii în aplicare și de detectare a neregulilor.

               7.

               Să consolideze, până la sfârșitul anului 2014, rolul instanțelor comerciale în monitorizarea transparenței și a legalității la aplicarea procedurii de prefaliment în cazul marilor întreprinderi. Să revizuiască testul obligatoriu de insolvență/lipsă de lichidități, la care sunt supuse întreprinderile pentru a putea solicita o procedură de prefaliment, și să raționalizeze procedura de insolvență/lichidare, în sensul reducerii duratei acesteia. Să consolideze calitatea și eficiența sistemului judiciar, în special prin oferirea unor stimulente pentru soluționarea acțiunilor civile, comerciale și administrative în timp util și pentru promovarea soluționării extrajudiciare a litigiilor, în special în cazul cererilor cu valoare redusă.

               8.

               Să completeze exercițiile de evaluare a calității activelor și de simulare de criză, desfășurate de Banca Centrală Europeană în 2014, să efectueze un exercițiu cuprinzător de verificare a portofoliilor, conceput special pentru sectorul financiar croat, care să pună accent pe portofoliile importante neincluse în exercițiul desfășurat de Banca Centrală Europeană și în care să fie incluse bănci mijlocii și mici importante.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P.C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014. p. 49).

      (4)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.