title: Recomandarea Comisiei din 18 iunie 2019 privind proiectul de plan național integrat privind energia și clima al Poloniei pentru perioada 2021-2030

text:
               3.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 297/80

      RECOMANDAREA COMISIEI
      din 18 iunie 2019
      privind proiectul de plan național integrat privind energia și clima al Poloniei pentru perioada 2021-2030
      (2019/C 297/21)
      COMISIA EUROPEANĂ,
      având în vedere Regulamentul (UE) 2018/1999 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2018 privind guvernanța uniunii energetice și a acțiunilor climatice, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 663/2009 și (CE) nr. 715/2009 ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 94/22/CE, 98/70/CE, 2009/31/CE, 2009/73/CE, 2010/31/UE, 2012/27/UE și 2013/30/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, a Directivelor 2009/119/CE și (UE) 2015/652 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (1), în special articolul 9 alineatul (2),
      întrucât:

                  (1)

                  În temeiul Regulamentului (UE) 2018/1999, fiecare stat membru trebuie să prezinte Comisiei un proiect al propriului plan național integrat privind energia și clima pentru perioada 2021-2030, în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din regulamentul menționat și cu anexa I la acesta. Primele proiecte ale planurilor integrate naționale privind energia și clima trebuiau să fie prezentate până la 31 decembrie 2018.

                  (2)

                  Polonia a prezentat propriul proiect de plan național integrat privind energia și clima la 9 ianuarie 2019. Prezentarea acestui proiect de plan constituie baza și prima etapă a procesului iterativ dintre Comisie și statele membre al cărui scop este finalizarea planurilor naționale integrate privind energia și clima și implementarea lor ulterioară.

                  (3)

                  În temeiul Regulamentului (UE) 2018/1999, Comisia trebuie să evalueze proiectele planurilor naționale integrate privind energia și clima. Comisia a realizat o evaluare cuprinzătoare a proiectului de plan național integrat privind energia și clima al Poloniei, ținând seama de elementele relevante din Regulamentul (UE) 2018/1999. Această evaluare (2) este publicată împreună cu prezenta recomandare. Recomandările de mai jos se bazează pe evaluarea respectivă.

                  (4)

                  În special, recomandările Comisiei se pot referi la (i) nivelul de ambiție al obiectivelor, țintelor și contribuțiilor menite a permite îndeplinirea în mod colectiv a obiectivelor uniunii energetice și, în special, atingerea țintelor Uniunii pentru 2030 în domeniul energiei din surse regenerabile și al eficienței energetice, precum și la nivelul de interconectivitate a rețelelor electrice spre care tinde statul membru în cauză pentru 2030; (ii) politicile și măsurile legate de obiectivele de la nivelul statelor membre și al Uniunii, precum și la alte politici și măsuri cu o potențială relevanță transfrontalieră; (iii) orice politică și măsură suplimentară ce ar putea fi necesare în cadrul planurilor naționale integrate privind energia și clima; (iv) consecvența și interacțiunile dintre politicile și măsurile existente și cele planificate incluse în planul național integrat privind energia și clima din cadrul unei singure dimensiuni și între dimensiuni diferite ale uniunii energetice.

                  (5)

                  În procesul de elaborare a recomandărilor, Comisia a ținut seama, pe de o parte, de nevoia de a pune laolaltă anumite contribuții planificate cuantificate ale tuturor statelor membre, pentru a evalua ambiția la nivelul Uniunii și, pe de altă parte, de nevoia de a oferi statului membru în cauză timp suficient pentru a acorda atenția cuvenită recomandărilor Comisiei înaintea finalizării planului național.

                  (6)

                  Recomandările Comisiei referitoare la nivelurile de ambiție ale statelor membre în privința energiei din surse regenerabile sunt bazate pe o formulă stabilită în anexa II la Regulamentul (UE) 2018/1999, bazată pe criterii obiective.

                  (7)

                  În ceea ce privește eficiența energetică, recomandările Comisiei se bazează pe evaluarea nivelului național de ambiție prevăzut în proiectul de plan național integrat privind energia și clima, în comparație cu nivelul colectiv al eforturilor necesare pentru atingerea țintelor Uniunii, ținând seama de informațiile furnizate cu privire la anumite circumstanțe specifice la nivel național, după caz. Contribuțiile naționale finale în domeniul eficienței energetice ar trebui să reflecte potențialul de realizare a unor economii de energie eficiente din punctul de vedere al costurilor și ar trebui să fie sprijinite de o strategie de renovare a clădirilor solidă pe termen lung și de măsuri de punere în aplicare a obligației privind economiile de energie prevăzute la articolul 7 din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului (3). De asemenea, statele membre ar trebui să demonstreze că au ținut seama în mod adecvat de principiul „eficiența energetică înainte de toate”, explicând mai ales modul în care eficiența energetică contribuie la îndeplinirea în mod eficient din punctul de vedere al costurilor a obiectivelor naționale legate de o economie cu emisii scăzute de carbon competitivă, de siguranța alimentării cu energie și de rezolvarea problemei sărăciei energetice.

                  (8)

                  Regulamentul privind guvernanța prevede că statele membre trebuie să prezinte o perspectivă de ansamblu asupra investițiilor necesare pentru îndeplinirea obiectivelor, atingerea țintelor și realizarea contribuțiilor stabilite în planul național integrat privind energia și clima, precum și o evaluare generală privind sursele investițiilor respective. Planurile naționale privind energia și clima ar trebui să asigure transparența și previzibilitatea politicilor și măsurilor naționale, pentru a se garanta siguranța investițiilor.

                  (9)

                  În paralel, ca parte a ciclului semestrului european 2018-2019, Comisia a pus un accent puternic asupra nevoilor de investiții ale statelor membre în domeniul energiei și în cel al climei. Acest accent este reflectat în Raportul de țară pentru Polonia (4) pentru 2019 și în recomandarea Comisiei de Recomandare a Consiliului pentru Polonia (5), ca parte a procesului semestrului european. În procesul de evaluare a planurilor naționale integrate privind energia și clima, Comisia a ținut seama de cele mai recente constatări și recomandări din cadrul semestrului european. Recomandările Comisiei sunt complementare celor mai recente recomandări specifice fiecărei țări care au fost emise în contextul semestrului european. De asemenea, statele membre ar trebui să se asigure că planurile lor naționale integrate privind energia și clima țin seama de cele mai recente recomandări specifice fiecărei țări care au fost emise în contextul semestrului european.

                  (10)

                  În plus, Regulamentul privind guvernanța prevede că fiecare stat membru trebuie să țină seama în mod corespunzător de toate recomandările Comisiei referitoare la propriul plan național integrat privind energia și clima care trebuie prezentat până la 31 decembrie 2019 și, dacă nu dă curs unei recomandări sau unei părți substanțiale a unei recomandări, statul membru în cauză trebuie să transmită și să facă publice motivele deciziei sale.

                  (11)

                  Datele raportate de statele membre în propriile planuri naționale integrate privind energia și clima și în actualizările din anii următori trebuie să fie aceleași cu datele raportate Eurostatului sau Agenției Europene de Mediu, după caz. De asemenea, utilizarea aceleiași surse și, dacă sunt disponibile, a statisticilor europene este esențială pentru calcularea situației de referință pentru modelare și proiecții. Utilizarea statisticilor europene va îmbunătăți comparabilitatea datelor și a proiecțiilor folosite în planurile naționale integrate privind energia și clima.

                  (12)

                  Toate elementele anexei I la Regulamentul (UE) 2018/1999 trebuie incluse în planul național integrat final privind energia și clima. În acest context, ar trebui să se evalueze impactul macroeconomic și, în măsura în care acest lucru este fezabil, impactul asupra sănătății, impactul asupra mediului, impactul asupra ocupării forței de muncă, impactul asupra educației și a competențelor și impactul social ale politicilor și măsurilor planificate. Publicul și alte părți interesate trebuie să participe la elaborarea planului național integrat final privind energia și clima. Acestea și alte elemente sunt descrise în detaliu în documentul de lucru al serviciilor Comisiei publicat împreună cu prezenta recomandare (6).

                  (13)

                  Având în vedere că proiectul de plan conține informații limitate privind interacțiunile dintre diferitele dimensiuni ale uniunii energetice, planul final ar putea specifica interacțiunile-cheie dintre aceste dimensiuni din punctul de vedere atât al nivelurilor de ambiție naționale, cât și al instrumentelor de politică provizorii, planificate, suplimentare și existente. Planul final ar putea aborda în mod mai specific interacțiunile dintre dimensiunile referitoare la decarbonizare, la eficiența energetică și la securitatea energetică. Un sprijin în acest sens ar putea fi extinderea evaluării cuprinzătoare a impactului care a fost furnizată, de exemplu pentru a cuantifica impacturile unei aprovizionări sustenabile cu biomasă în scopuri energetice asupra emisiilor contabilizate și a absorbțiilor rezultate din exploatarea terenurilor, din schimbarea destinației terenurilor și din silvicultură și pentru a aborda riscurile pentru securitatea energetică generate de schimbările climatice. Mai mult, pornind de la fundația solidă constituită din nevoile de investiții și din cheltuielile din sectoarele producătoare de energie și de energie electrică prezentate, planul final s-ar putea extinde pentru a include cererea de energie și sectoarele neenergetice, în cadrul tuturor dimensiunilor uniunii energetice. De asemenea, obiectivele din cadrul dimensiunii referitoare la cercetare, inovare și competitivitate trebuie să se afle la baza eforturilor planificate pentru celelalte dimensiuni ale uniunii energetice.

                  (14)

                  Contribuții benefice la planul național integrat final privind energia și clima ar fi: prezentarea unei analize cuprinzătoare privind poziționarea actuală a sectorului tehnologiilor cu emisii reduse de dioxid de carbon în cadrul pieței mondiale, evidențierea domeniilor cu atuuri concurențiale și provocări potențiale și specificarea unor obiective măsurabile pentru viitor și a unor politici și măsuri pentru îndeplinirea acestora, legate în mod adecvat de politica referitoare la întreprinderi și politica industrială. De asemenea, o îmbunătățire ar putea fi o interacțiune mai bună cu economia circulară, punându-se accentul pe potențialul acesteia de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră.

                  (15)

                  Recomandările Comisiei pentru Polonia sunt bazate pe evaluarea proiectului de plan național integrat privind energia și clima al Poloniei, care este publicată împreună cu prezenta recomandare (7),

            RECOMANDĂ CA POLONIA SĂ IA MĂSURI PENTRU:

                  1.

                  A furniza mai multe informații privind politicile și măsurile planificate pentru a rezolva problema decalajului substanțial preconizat în ceea ce privește atingerea țintei Poloniei pentru 2030 de reducere cu 7 % față de 2005 a emisiilor de gaze cu efect de seră în sectoarele care nu sunt cuprinse în sistemul UE de comercializare a certificatelor de emisii. Este vorba de o claritate sporită în ceea ce privește măsurile referitoare la transporturi și de mai multe detalii privind măsurile suplimentare, în special în sectorul construcțiilor, în cel al agriculturii și în cel al exploatării terenurilor, schimbării destinației terenurilor și silviculturii, și privind aplicarea normelor de contabilizare prevăzute în Regulamentul (UE) 2018/841 al Parlamentului European și al Consiliului (8).

                  2.

                  A înălța nivelul de ambiție pentru 2030, până la o pondere a energiei din surse regenerabile de cel puțin 25 %, aceasta fiind contribuția Poloniei la atingerea țintei Uniunii pentru 2030, în conformitate cu formula indicată în anexa II la Regulamentul (UE) 2018/1999. A include în planul plan național integrat final privind energia și clima o traiectorie orientativă care să cuprindă toate punctele de referință menționate la articolul 4 litera (a) punctul 2 din Regulamentul (UE) 2018/1999 în conformitate cu ponderea menționată, dat fiind că este necesară intensificarea eforturilor în scopul atingerii acestei ținte în mod colectiv. A prezenta politici și măsuri detaliate și cuantificate care sunt conforme cu obligațiile prevăzute în Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului (9), pentru a permite realizarea acestei contribuții la timp și în mod eficient din punctul de vedere al costurilor. A asigura îndeplinirea întru totul a obiectivului privind energia din surse regenerabile pentru 2020 prevăzut în anexa I la Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului (10), a menține această realizare ca situație de referință pentru perioada care începe în 2021 și a explica modul în care va fi realizată și menținută respectiva pondere de referință. A spori nivelul de ambiție în sectorul încălzirii și răcirii, în scopul atingerii țintei orientative incluse la articolul 23 din Directiva (UE) 2018/2001, și a institui măsuri detaliate în scopul atingerii țintei pentru transporturi stabilite în proiectul de plan național integrat privind energia și clima, în conformitate cu articolul 25 din Directiva (UE) 2018/2001. A furniza detalii și măsuri suplimentare privind simplificarea procedurilor administrative și privind cadrele favorabile pentru autoconsumul de energie din surse regenerabile și comunitățile de energie din surse regenerabile, în conformitate cu articolele 21 și 22 din Directiva (UE) 2018/2001.

                  3.

                  A-și revizui contribuțiile și a identifica politici și măsuri suplimentare care ar putea să genereze economii de energie suplimentare, având în vedere necesitatea intensificării eforturilor pentru îndeplinirea obiectivului de eficiență energetică al Uniunii pentru 2030. Nivelul de ambiție propus pentru reducerea contribuției consumului final de energie ar trebui justificat mai bine și susținut de economii adecvate și cuantificate realizabile prin politici și măsuri. A sprijini politicile și măsurile printr-o evaluare a impacturilor și a furniza informații mai detaliate privind amploarea și calendarul de punere în aplicare. A explora în continuare politici și măsuri în sectorul transporturilor, având în vedere creșterea preconizată a cererii de energie a sectorului în viitor.

                  4.

                  A specifica măsurile de sprijinire a îndeplinirii obiectivelor din domeniul securității energetice referitoare la diversificarea surselor de energie și la reducerea dependenței energetice, inclusiv măsurile prin care se asigură flexibilitatea sistemului energetic pentru a face față schimbărilor prevăzute pentru perioada de până în 2030 și ulterior.

                  5.

                  A defini obiective și ținte progresiste referitoare la integrarea pieței, în special măsuri de evaluare a impactului obligațiilor de serviciu public, în special stocarea gazelor și reglementarea prețurilor, asupra funcționării pieței, și a preciza modul în care vor fi atenuate consecințele negative. A stabili o strategie și un calendar pentru progresele în direcția unor prețuri bazate în întregime pe piață.

                  6.

                  A preciza clar obiectivele naționale și țintele de finanțare în domeniul cercetării, inovării și competitivității, în special în ceea ce privește uniunea energetică, care trebuie îndeplinite între momentul actual și anul 2030, astfel încât să fie imediat măsurabile și capabile să sprijine atingerea țintelor din cadrul celorlalte dimensiuni ale planului național integrat privind energia și clima. A sprijini îndeplinirea acestor obiective prin politici și măsuri adecvate și specifice, inclusiv cele care urmează a fi elaborate în cooperare cu alte state membre, cum ar fi Planul strategic european privind tehnologiile energetice.

                  7.

                  A continua și a extinde consultarea statelor membre învecinate și cooperarea regională în contextul Grupului de la Vișegrad (Cehia, Ungaria, Polonia și Slovacia) și în cadrul respectivelor grupuri la nivel înalt. Schimburile regionale s-ar putea axa pe o integrare mai accentuată în piața internă a energiei, pe evaluarea adecvanței sistemului din punctul de vedere al continuării planificate a unei piețe de capacități, pe aspectele legate de tranziția justă, pe decarbonizare și utilizarea pe scară mai largă a energiei din surse regenerabile, precum și pe impacturile asupra sistemului energetic și a comerțului transfrontalier de energie electrică.

                  8.

                  A enumera toate subvențiile energetice, inclusiv și în special în ceea ce privește combustibilii fosili, precum și acțiunile întreprinse și planurile avute în vedere pentru eliminarea lor treptată.

                  9.

                  A completa analiza interacțiunilor cu politica referitoare la calitatea aerului și la emisiile atmosferice, inclusiv din perspectivă cantitativă, și a prezenta impacturile asupra poluării aerului în diverse scenarii.

                  10.

                  A realiza o mai bună integrare a aspectelor care asigură o tranziție justă și echitabilă, mai ales prin furnizarea de detalii suplimentare privind impacturile obiectivelor, politicilor și măsurilor planificate, din punct de vedere social și din punctul de vedere al ocupării forței de muncă și al competențelor. Planul național integrat final privind energia și clima ar trebui să abordeze în special impactul tranziției asupra populațiilor care trăiesc în regiunile carbonifere, consolidând legătura cu inițiativa în curs privind regiunile carbonifere în tranziție și cu planurile de tranziție naționale și regionale, precum și asupra populațiilor afectate de ajustările din alte sectoare energointensive. A dezvolta, în continuare, abordarea prin care se încearcă rezolvarea problemelor legate de sărăcia energetică, inclusiv prin specificarea obiectivelor și a impacturilor dorite ale politicilor și măsurilor planificate, în conformitate cu Regulamentul (UE) 2018/1999.

         Adoptată la Bruxelles, 18 iunie 2019.

               Pentru Comisie

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Membru al Comisiei

         (1)  JO L 328, 21.12.2018, p. 1.

         (2)  SWD(2019) 281.

         (3)  Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE (JO L 315, 14.11.2012, p. 1).

         (4)  SWD(2019) 1020 final.

         (5)  COM(2019) 521 final din 5 iunie 2019.

         (6)  SWD(2019) 281.

         (7)  SWD(2019) 281.

         (8)  Regulamentul (UE) 2018/841 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 cu privire la includerea emisiilor de gaze cu efect de seră și a absorbțiilor rezultate din activități legate de exploatarea terenurilor, schimbarea destinației terenurilor și silvicultură în cadrul de politici privind clima și energia pentru 2030 și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 525/2013 și a Deciziei nr. 529/2013/UE (JO L 156, 19.6.2018, p. 1)

         (9)  Directiva (UE) 2018/2001 a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2018 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile (JO L 328, 21.12.2018, p. 82).

         (10)  Directiva 2009/28/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind promovarea utilizării energiei din surse regenerabile, de modificare și ulterior de abrogare a Directivelor 2001/77/CE și 2003/30/CE (JO L 140, 5.6.2009, p. 16).


title: Recomandarea Consiliului din 8 noiembrie 2019 privind numirea unui membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene2019/C 385/01

text:
               13.11.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 385/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 8 noiembrie 2019
      privind numirea unui membru al Comitetului executiv al Băncii Centrale Europene
      (2019/C 385/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 283 alineatul (2) și articolul 139 alineatul (2),
      având în vedere Protocolul nr. 4 privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 11.2,
      RECOMANDĂ CONSILIULUI EUROPEAN:
      numirea doamnei Isabel SCHNABEL în calitatea de membru al Comitetului Executiv al Băncii Centrale Europene pentru un mandat de opt ani începând cu 1 ianuarie 2020.

         Adoptată la Bruxelles, 8 noiembrie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ


               27.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 28/121

      P8_TA(2018)0256
      Negocierile în vederea modernizării Acordului de asociere UE-Chile
      Recomandarea Parlamentului European din 13 iunie 2018 adresată Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate privind negocierile în vederea modernizării Acordului de asociere UE-Chile (2018/2018(INI))
      (2020/C 28/15)

         Parlamentul European,

                  —

                  având în vedere articolele 2 și 3 și titlul V, în special articolele 21 și 36 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE), precum și partea a cincea din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),

                  —

                  având în vedere articolul 218 din TFUE,

                  —

                  având în vedere Acordul de asociere existent între Republica Chile și Uniunea Europeană,

                  —

                  având în vedere lansarea, la 16 noiembrie 2017, a negocierilor dintre Uniunea Europeană și Chile privind un acord de asociere modernizat,

                  —

                  având în vedere adoptarea de către Consiliu, la 13 noiembrie 2017, a directivelor de negociere pentru acest acord,

                  —

                  având în vedere Declarația comună a celei de-a 25-a ședințe a Comisiei parlamentare mixte UE-Chile din 22 ianuarie 2018,

                  —

                  având în vedere recomandarea sa din 14 septembrie 2017 adresată Consiliului, Comisiei și Serviciului European de Acțiune Externă privind negocierile legate de modernizarea pilonului comercial al Acordului de asociere UE-Chile (1),

                  —

                  având în vedere Rezoluția sa din 13 septembrie 2017 referitoare la relațiile politice ale UE cu America Latină (2),

                  —

                  având în vedere Declarația de la Forumul Societății civile UE-CELAC din 11 mai 2015 intitulat Equality, rights and democratic participation for the peoples of Europe and Latin America and the Caribbean (Egalitate, drepturi și participare democratică pentru popoarele din Europa și America Latină și Caraibi),

                  —

                  având în vedere articolul 108 alineatul (4) și articolul 52 din Regulamentul său de procedură,

                  —

                  având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri externe (A8-0158/2018),

                  A.

                  întrucât Chile și UE sunt unite prin valori comune și legături culturale, economice și politice strânse;

                  B.

                  întrucât Chile și UE sunt parteneri apropiați în abordarea provocărilor regionale și globale, cum ar fi schimbările climatice, securitatea internațională, dezvoltarea durabilă și guvernanța mondială;

                  C.

                  întrucât Chile este un susținător puternic al democrației și drepturilor omului, al comerțului liber și deschis și al multilateralismului; întrucât Chile este, de asemenea, un membru esențial al Alianței Pacificului, al Organizației Statelor Americane (OAS) și al Uniunii Națiunilor Sud-Americane (UNASUR), precum și un membru al OCDE și o țară cu venit ridicat;

                  D.

                  întrucât Chile a fost și este un actor important în afacerile regionale, de exemplu în calitate de țară a garantului în procesul de pace din Columbia și în discuțiile de la Santo Domingo dintre guvernul Venezuelei și opoziție; întrucât Chile s-a retras din negocierile cu Venezuela deoarece nu au fost îndeplinite condițiile minime pentru alegeri prezidențiale democratice și o normalizare instituțională;

                  E.

                  întrucât un acord-cadru de participare privind participarea Chile la operațiunile UE de gestionare a crizelor este în vigoare din ianuarie 2014; întrucât Chile participă la EUFOR ALTHEA în Bosnia și Herțegovina, precum și la o serie de operațiuni de menținere a păcii ale ONU, ceea ce reflectă angajamentul său față de pacea și securitatea mondială;

                  F.

                  întrucât recentele alegeri parlamentare și prezidențiale au demonstrat încă o dată caracterul stabil și matur al democrației chiliene; întrucât Chile a beneficiat de o creștere economică puternică și a fost una dintre economiile cu cea mai rapidă creștere din America de Sud în ultimele decenii; întrucât eforturile de reformă din această țară sunt încă în curs de desfășurare;

                  G.

                  întrucât recenta dezincriminare a avortului în anumite circumstanțe a demonstrat o mai mare deschidere în societatea chiliană în direcția emancipării femeilor și a fetelor;

                  H.

                  întrucât, potrivit indicelui dezvoltării umane din 2016, Chile se situează printre țările cu un grad foarte ridicat de dezvoltare umană, clasându-se pe locul întâi în America Latină și pe locul 38 în lume, în fața a șapte state membre ale UE;

                  I.

                  întrucât actualul Acord de asociere a avut un rol esențial în aprofundarea relațiilor politice UE-Chile și în creșterea substanțială a fluxurilor comerciale și de investiții; întrucât respectarea în permanență a statului de drept și a unui cadru juridic și politic stabil permite atât Chile, cât și UE să își exercite libertatea antreprenorială și promovează un mediu de investiții adecvat care include garanții pentru principiul securității juridice;

                  J.

                  întrucât UE și Chile au încheiat mai multe acorduri ambițioase și cuprinzătoare cu alți parteneri în ultimii ani; întrucât o modernizare a Acordului de asociere UE-Chile are, prin urmare, potențialul de a consolida semnificativ relațiile existente, inclusiv relațiile în domeniul afacerilor externe și al securității;

                  K.

                  întrucât viitorul Acord de asociere dintre UE și Chile trebuie să reflecte pe deplin puterea transformatoare a Agendei 2030 pentru dezvoltare durabilă și rolul cooperării internaționale pentru dezvoltare în vederea atingerii obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD);

                  L.

                  întrucât un Acord de asociere actualizat, împreună cu acordurile cu Mexic și Mercosur, care sunt în prezent în curs de (re)negociere, ar consolida rolul UE de aliat-cheie al Americii Latine, într-un moment în care alți actori, cum ar fi China și Rusia, încearcă tot mai mult să dobândească influență în regiune;

                  M.

                  întrucât Comisia parlamentară mixtă UE-Chile și-a exprimat în mod repetat sprijinul pentru modernizarea Acordului de asociere, cel mai recent în Declarația comună adoptată cu ocazia celei de a 25-a ședințe de la 22 ianuarie 2018,

                  1.

                  recomandă Consiliului, Comisiei și Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate următoarele:

                        Principii generale

                              (a)

                              să îmbunătățească în mod considerabil cooperarea dintre Chile și UE, doi parteneri care împărtășesc aceeași viziune într-un mediu de noi incertitudini în relațiile internaționale, pe baza valorilor noastre comune și a principiilor democrației, combaterii schimbărilor climatice, asigurării egalității de gen, statului de drept, bunei guvernanțe, respectării drepturilor omului și libertăților fundamentale;

                              (b)

                              să se asigure că acordul modernizat cu Chile este ambițios, cuprinzător și echilibrat, oferind beneficii tangibile pentru cetățenii, întreprinderile și economiile din UE și din Chile; să se asigure că acesta este un pionier printre cele mai avansate acorduri încheiate de UE cu țări terțe;

                              (c)

                              să consolideze dimensiunea drepturilor omului a cooperării dintre UE și Chile, având în vedere strategia UE-Chile privind drepturile omului 2016-2020; să includă un angajament comun față de protecția și promovarea drepturilor omului, a libertăților fundamentale, a egalității de gen și a drepturilor minorităților, precum comunitatea LGBTI și populațiile indigene, cu mecanisme executorii de monitorizare, raportare periodică și soluționare a litigiilor; să încurajeze Chile să găsească o soluție la chestiunile privind populația indigenă Mapuche și alte populații indigene; să continue practica includerii unei clauze privind drepturile omului în toate viitoarele acorduri de asociere; să continue dialogul periodic dintre UE și Chile privind drepturile omului, cu scopul de a consolida cadrul instituțional și politicile publice de promovare a drepturilor omului, inclusiv prin intermediul cooperării multilaterale;

                              (d)

                              să încurajeze Chile să garanteze dreptul la un proces echitabil și la o procedură judiciară în deplină conformitate cu standardele internaționale;

                              (e)

                              să urmărească promovarea dezvoltării socioeconomice durabile, combaterea sărăciei și reducerea inegalităților, având în vedere angajamentul Chile de a atinge obiectivele de dezvoltare durabilă (ODD) în cadrul Agendei 2030;

                              (f)

                              să sprijine Chile în vederea îmbunătățirii standardelor educaționale și a programelor de învățământ, asigurând că persoanele cu veniturile cele mai mici au acces deplin la învățământul superior; să consolideze legătura între universități și piața muncii, eliminând nepotrivirile în materie de competențe și promovând ocuparea forței de muncă în rândul tinerilor;

                              (g)

                              să încurajeze protejarea drepturilor sociale și de mediu și să asigure o punere în aplicare eficientă a convențiilor Organizației Internaționale a Muncii (OIM) și eradicarea muncii forțate și a muncii copiilor;

                        Multilateralismul și cooperarea regională și internațională

                              (h)

                              să consolideze dialogul și cooperarea cu privire la provocările regionale și globale, cum ar fi criminalitatea organizată, traficul de droguri, creșterea inegalităților, migrația, terorismul și schimbările climatice, inclusiv punerea în aplicare a Agendei 2030; să sprijine cooperarea dintre UE și Chile cu privire la gestionarea migrației și să instituie mecanisme de readmisie, inclusiv pentru apatrizii și resortisanții din țări terțe;

                              (i)

                              să își amintească de importanța agendei multilaterale și de faptul că nicio negociere bilaterală nu trebuie să submineze ambiția de a realiza progrese la nivel multilateral;

                              (j)

                              să contribuie la consolidarea multilateralismului și a cooperării internaționale pentru a promova securitatea internațională și a aborda eficient provocările mondiale; să consolideze coordonarea privind pozițiile adoptate de ambele părți în organizațiile și forurile internaționale;

                              (k)

                              să încurajeze Chile să sprijine în continuare integrarea regională și regimurile de cooperare, în special Alianța Pacificului, având în vedere rezultatele încurajatoare ale Chile ca motor real și activ de integrare economică între membrii din regiune, dar și UNASUR și Comunitatea Statelor Latinoamericane și Caraibiene (CELAC); să analizeze posibilitatea ca UE să obțină statutul de observator în Alianța Pacificului;

                        Dialogul politic și cooperarea

                              (l)

                              să asigure dialogul periodic constructiv privind toate aspectele relevante, valorificând și lărgind cadrele existente; să mobilizeze resursele disponibile prin Instrumentul de parteneriat (IP) în vederea realizării obiectivelor strategice;

                              (m)

                              să asigure o strânsă cooperare în domeniul securității și apărării, în special în ceea ce privește prevenirea conflictelor, gestionarea crizelor, securitatea maritimă, dezarmarea și neproliferarea; să permită participarea sporită a Chile în cadrul misiunilor și operațiunilor politicii de securitate și apărare comune (PSAC) a UE;

                              (n)

                              să permită intensificarea cooperării în lupta împotriva terorismului, a criminalității organizate și a criminalității informatice, precum și pentru prevenirea radicalizării și a criminalității transfrontaliere, fără a submina libertățile civile și drepturile fundamentale; să ia măsuri în cadrul luptei mondiale împotriva terorismului, prin consolidarea mecanismelor, a măsurilor și a organismelor de cooperare mondială și regională în conformitate cu dreptul internațional și cu principiile Cartei Organizației Națiunilor Unite;

                              (o)

                              să consolideze cooperarea în domeniul combaterii corupției, a spălării de bani și a evaziunii fiscale; să includă dispoziții privind buna guvernanță fiscală și standarde de transparență care reafirmă angajamentul părților de a pune în aplicare standardele internaționale în ceea ce privește combaterea evitării obligațiilor fiscale și a evaziunii fiscale;

                              (p)

                              să reamintească că corupția subminează drepturile omului, egalitatea, justiția socială, comerțul și concurența echitabilă, împiedicând astfel creșterea economică; să includă secțiuni specifice care subliniază angajamente clare și ferme și măsuri de combatere a corupției în toate formele sale și să pună în aplicare standardele internaționale și convențiile multilaterale de combatere a corupției;

                              (q)

                              să faciliteze mobilitatea între UE și Chile; să intensifice schimburile de tineri și de studenți, programele de burse și cursurile de formare, inclusiv prin programul ERASMUS+; să depună în continuare eforturi în direcția recunoașterii reciproce depline a calificărilor academice și a modernizării, a accesibilității și a internaționalizării învățământului superior;

                              (r)

                              să promoveze transferul de cunoștințe științifice și tehnologice și să intensifice cooperarea în domeniul cercetării și cooperării, prin valorificarea deplină a programelor existente, cum ar fi Orizont 2020;

                              (s)

                              să promoveze și să consolideze relațiile în domeniul cooperării internaționale, pe baza Memorandumului de înțelegere privind cooperarea internațională, semnat în 2015; să creeze mecanisme inovatoare care să extindă și să consolideze cooperarea trilaterală și regională cu părți terțe din cadrul și din afara Americii Latine, prin intermediul unor programe precum EUROsociAL+ și Euroclima+, precum și cooperarea privind politicile în materie de droguri precum COPOLAD;

                              (t)

                              să elaboreze o metodologie pentru a arăta efectele acordului modernizat asupra femeilor și bărbaților și să utilizeze rezultatele sale ca punct de plecare pentru conceperea de politici de realizare a echilibrului de gen;

                              (u)

                              să își reafirme angajamentul comun față de Acordul de la Paris privind schimbările climatice și de Agenda 2030 și să asigure o strânsă cooperare între UE și Chile cu privire la protecția mediului și lupta împotriva schimbărilor climatice; să consolideze parteneriatul cu privire la cooperarea tehnică și politică în domenii esențiale legate de mediu, inclusiv emisiile de CO2 în transportul internațional, conservarea biodiversității și producția și consumul sustenabile; să încurajeze o cooperare mai strânsă în domeniul economiei circulare pentru a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor, utilizarea sustenabilă a resurselor naturale, ecoinovarea și gestionarea apei; să sporească sprijinul pentru proiectele de atenuare a efectelor schimbărilor climatice;

                              (v)

                              să consolideze cooperarea cu privire la cercetare și dezvoltare și cu privire la utilizarea programului Copernicus al UE în domeniul datelor de observare a Pământului prin satelit în scopuri ecologice;

                              (w)

                              să încurajeze cooperarea culturală și să sprijine diaspora în Chile și UE, cu obiectivul de a sprijini investițiile străine, atât în UE, cât și în Chile;

                              (x)

                              să reafirme accesul la apă ca drept al omului;

                        Dispoziții instituționale

                              (y)

                              să se asigure că Acordul de asociere se bazează pe o participare parlamentară solidă, care să consolideze actualele dispoziții și mecanisme de cooperare pentru a permite o mai mare contribuție și un control sporit al punerii sale în aplicare, în special prin actualul format interparlamentar al Comisiei parlamentare mixte; să se prevadă posibilitatea ca Comisia parlamentară mixtă să solicite informații relevante cu privire la punerea în aplicare a Acordului de asociere;

                              (z)

                              să asigure implicarea adecvată a societății civile, atât pe parcursul negocierilor, cât și în etapa de punere în aplicare a Acordului de asociere, inclusiv a Comitetului consultativ mixt, dar fără a se limita la acesta; subliniază necesitatea de a institui un mecanism instituționalizat de facilitare a dialogului politic care să implice organizațiile societății civile din ambele regiuni;

                              (aa)

                              să informeze Parlamentul imediat și pe deplin în toate etapele negocierilor, în conformitate cu articolul 218 alineatul (10) din TFUE; aceasta include transmiterea către Parlament a textelor de negociere și a proceselor-verbale ale fiecărei runde de negocieri; salută, în acest sens, decizia Consiliului din 22 ianuarie 2018 de a publica mandatul de negociere acordat Comisiei și VP/ÎR în noiembrie 2017;

                              (ab)

                              să considere publicarea recentă a directivelor de negociere ca un precedent important și să se angajeze să publice pe viitor toate directivele de negociere pentru acordurile internaționale;

                              (ac)

                              să accelereze negocierile privind Acordul de asociere cu scopul de a permite ratificarea acestuia de către Parlament înainte de sfârșitul actualei legislaturi europene;

                              (ad)

                              să asigure respectarea, la toate nivelurile, a practicii consacrate de a aștepta aprobarea Parlamentului înainte de a aplica cu titlu provizoriu noul acord;

                  2.

                  încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta recomandare Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și Președintelui, Guvernului și Parlamentului Republicii Chile.

         (1)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0354.

         (2)  Texte adoptate, P8_TA(2017)0345.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 17 ianuarie 2020 privind politicile de distribuire a dividendelor (BCE/2020/1)2020/C 30/01

text:
               29.1.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 30/1

      RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
      din 17 ianuarie 2020
      privind politicile de distribuire a dividendelor
      (BCE/2020/1)
      (2020/C 30/01)
      CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene, în special articolul 127 alineatul (6) și articolul 132,
      având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 34,
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuţii specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (1), în special articolul 4 alineatul (3),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 468/2014 al Băncii Centrale Europene din 16 aprilie 2014 de instituire a cadrului de cooperare la nivelul Mecanismului unic de supraveghere între Banca Centrală Europeană și autoritățile naționale competente și cu autoritățile naționale desemnate (Regulamentul-cadru privind MUS) (BCE/2014/17) (2),
      întrucât:
      Instituțiile de credit trebuie să continue pregătirile pentru aplicarea completă și în timp util a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3) și a Directivei 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului (4) și să se pregătească pentru expirarea perioadei de tranziție prevăzute de Regulamentul (UE) 2017/2395 al Parlamentului European și al Consiliului (5) în scopul diminuării impactului negativ posibil semnificativ asupra fondurilor proprii de nivel 1 de bază care poate decurge din contabilizarea pierderilor de credit așteptate conform IFRS 9 într-un mediu macroeconomic și financiar dificil care exercită presiune asupra profitabilității instituțiilor de credit și, prin urmare, asupra capacității acestora de a-și consolida bazele de capital. În plus, în timp ce instituțiile de credit trebuie să finanțeze economia, o politică de distribuire conservatoare face parte din gestionarea adecvată a riscurilor și dintr-un sistem bancar solid. Ar trebui aplicată metoda prevăzută de Recomandarea BCE/2019/1 a Băncii Centrale Europene (6),
      ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

         I.

                  1.

                  Instituțiile de credit ar trebui să pună în aplicare politici privind dividendele bazate pe raționamente prudente și conservatoare, astfel încât, după orice distribuire, să respecte cerințele de capital aplicabile și rezultatele procesului de supraveghere și evaluare (PSE).

                              (a)

                              Instituțiile de credit trebuie să respecte permanent cerințele minime de capital aplicabile („cerințele pilonului 1”). Acestea includ o rată a fondurilor proprii de nivel 1 de bază de 4,5 %, o rată a fondurilor proprii de nivel 1 de 6 % și o rată a fondurilor proprii totale de 8 %, astfel cum este prevăzut la articolul 92 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                              (b)

                              În plus, instituțiile de credit trebuie să îndeplinească permanent cerințele de capital impuse prin decizia care urmează PSE în aplicarea articolului 16 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 și care depășesc cerințele pilonului 1 („cerințele pilonului 2”).

                              (c)

                              De asemenea, instituțiile de credit trebuie să respecte cerința privind amortizorul combinat, astfel cum este definită la articolul 128 alineatul (6) din Directiva 2013/36/UE.

                              (d)

                              Instituțiile de credit trebuie de asemenea să respecte cerințele care le sunt aplicabile cu privire la rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază, rata fondurilor proprii de nivel 1 și rata fondurilor proprii totale la nivelul „fully loaded” (7) până la finalul perioadei de introducere treptată aplicabile. Aceasta se referă la aplicarea deplină a ratelor sus-menționate după aplicarea dispozițiilor tranzitorii, precum și a cerinței privind amortizorul combinat, astfel cum este definită la articolul 128 alineatul (6) din Directiva 2013/36/UE. Dispozițiile tranzitorii sunt prevăzute în titlul XI din Directiva 2013/36/UE și în partea a zecea din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                              (e)

                              Instituțiile de credit care au decis să aplice măsurile stabilite în Regulamentul (UE) 2017/2395 pe parcursul perioadei de tranziție trebuie să respecte și cerințele care le sunt aplicabile cu privire la rata fondurilor proprii de nivel 1 de bază „fully loaded” până la finalul perioadei de tranziție prevăzute de acest regulament.

                        Aceste cerințe trebuie îndeplinite la nivel consolidat și, dacă este aplicabil, la nivel subconsolidat, precum și la nivel individual, cu excepția cazului în care au fost acordate derogări individuale de la aplicarea cerințelor prudențiale, astfel cum este prevăzut la articolele 7 și 10 din Regulamentul (UE) nr. 575/2013.

                  2.

                  În ceea ce privește instituțiile de credit care plătesc dividende (8) în 2020 pentru exercițiul financiar 2019, BCE recomandă următoarele:

                              (a)

                              Categoria 1: Instituțiile de credit care (i) îndeplinesc cerințele de capital aplicabile prevăzute la punctul 1 literele (a), (b) și (c); și (ii) au atins deja nivelul „fully loaded” pentru ratele care le sunt aplicabile la 31 decembrie 2019, astfel cum este prevăzut la punctul 1 litera (d) și la punctul 1 litera (e), după caz, ar trebui să distribuie profitul lor net sub formă de dividende într-o manieră conservatoare care să le permită continuarea respectării tuturor cerințelor și a rezultatelor PSE chiar și în cazul unor condiții economice și financiare deteriorate;

                              (b)

                              Categoria 2: Instituțiile de credit care îndeplinesc cerințele de capital aplicabile prevăzute la punctul 1 literele (a), (b) și (c) la 31 decembrie 2019, dar nu au atins deja nivelul „fully loaded” pentru ratele care le sunt aplicabile la 31 decembrie 2019, astfel cum este prevăzut la punctul 1 litera (d) și punctul 1 litera (e), după caz, ar trebui să distribuie profitul lor net sub formă de dividende într-o manieră conservatoare care să le permită continuarea respectării tuturor cerințelor și a rezultatelor PSE chiar și în cazul unor condiții economice și financiare deteriorate. În plus, acestea ar trebui, în principiu, să plătească dividende doar în măsura în care este de asemenea îndeplinit punctul 1 litera (d) și este asigurat cel puțin un progres liniar (9) către respectarea nivelului „fully loaded” al cerințelor de capital, astfel cum se prevede la punctul 1 litera (e), și a rezultatelor PSE;

                              (c)

                              Categoria 3: Instituțiile de credit care nu îndeplinesc cerințele prevăzute la punctul 1 litera (a), (b) sau (c) nu ar trebui în principiu să distribuie dividende.

                        Instituțiile de credit care nu se pot conforma prezentei recomandări pentru că apreciază că au obligația legală de a plăti dividende ar trebui să contacteze imediat echipa comună de supraveghere care le corespunde.
                  Se așteaptă ca instituțiile de credit din categoriile 1, 2 și 3 prevăzute la punctul 2 literele (a), (b) și (c) să respecte și orientările pilonului 2. În cazul în care o instituție de credit funcționează sau se anticipează că va funcționa sub nivelul orientărilor pilonului 2, aceasta ar trebui să contacteze imediat echipa comună de supraveghere care-i corespunde. BCE va analiza motivele pentru care nivelul de capital al instituției de credit a scăzut sau se anticipează că va scădea și va lua în considerare adoptarea de măsuri adecvate și proporționale specifice instituției.
                  În plus, se așteaptă ca instituțiile să ia în considerare, în politica lor privind dividendele și în gestionarea capitalului, impactul potențial asupra cererii de capital datorat modificărilor viitoare ale cadrelor juridic, de reglementare și contabil ale Uniunii. În absența unor informații specifice contrare, se așteaptă ca viitoarele cerințe ale pilonului 2 și orientări ale pilonului 2 utilizate în planificarea capitalului să fie cel puțin la fel de înalte ca nivelurile actuale.

         II.

      Prezenta recomandare se adresează entităților supravegheate semnificative și grupurilor supravegheate semnificative, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctele 16 și 22 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17).

         III.

      Prezenta recomandare se adresează de asemenea autorităților naționale competente și autorităților naționale desemnate în ceea ce privește entitățile supravegheate mai puțin semnificative și grupurile supravegheate mai puțin semnificative, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctele 7 și 23 din Regulamentul (UE) nr. 468/2014 (BCE/2014/17). Se așteaptă ca autoritățile naționale competente și autoritățile naționale desemnate să aplice prezenta recomandare în ceea ce privește respectivele entități și grupuri, după caz (10).

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 17 ianuarie 2020.

               Președintele BCE

            Christine LAGARDE

         (1)  JO L 287, 29.10.2013, p. 63.

         (2)  JO L 141, 14.5.2014, p. 1.

         (3)  Regulamentul (UE) nr. 575/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 privind cerințele prudențiale pentru instituțiile de credit și firmele de investiții și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 (JO L 176, 27.6.2013, p. 1).

         (4)  Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (JO L 176, 27.6.2013, p. 338).

         (5)  Regulamentul (UE) 2017/2395 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2017 de modificare a Regulamentului (UE) nr. 575/2013 în ceea ce privește măsurile tranzitorii pentru diminuarea impactului asupra fondurilor proprii al introducerii IFRS 9 și pentru tratamentul expunerilor mari al anumitor expuneri din sectorul public denominate în moneda națională a oricărui stat membru (JO L 345, 27.12.2017, p. 27).

         (6)  Recomandarea BCE/2019/1 a Băncii Centrale Europene din 7 ianuarie 2019 privind politicile de distribuire a dividendelor (JO C 11, 11.1.2019, p. 1).

         (7)  Toate amortizoarele la nivelul „fully loaded”.

         (8)  Instituțiile de credit pot avea diferite forme juridice, de exemplu societăți cotate la bursă și alte societăți decât cele pe acțiuni, precum societățile mutuale, cooperativele sau instituțiile de economii. Termenul „dividend”, astfel cum este folosit în prezenta recomandare, se referă la orice tip de plată care face obiectul aprobării de către adunarea generală.

         (9)  Practic, aceasta înseamnă că, pentru restul perioadei de tranziție, instituțiile de credit ar trebui în principiu să recupereze cel puțin cota proporțională anuală din diferența până la nivelul „fully loaded” al ratei fondurilor proprii de nivel 1 de bază, ratei fondurilor proprii de nivel 1 și ratei fondurilor proprii totale, astfel cum se prevede la punctul 1 litera (e).

         (10)  Dacă prezenta recomandare se aplică entităților supravegheate mai puțin semnificative și grupurilor supravegheate mai puțin semnificative care consideră că nu se pot conforma prezentei recomandări pentru că apreciază că au obligația legală de a plăti dividende, acestea ar trebui să contacteze imediat autoritățile naționale competente care le corespund.


title: Recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020 privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2020 2020/C 282/01

text:
               26.8.2020

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 282/1

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 20 iulie 2020
      privind Programul național de reformă al Belgiei pentru 2020 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Belgiei pentru 2020
      (2020/C 282/01)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat strategia anuală privind creșterea durabilă, care marchează începutul semestrului european 2020 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. De asemenea, la 17 decembrie 2019, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Belgia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro.

                  (2)

                  Raportul de țară pentru Belgia din 2020 a fost publicat la 26 februarie 2020. Acesta a evaluat progresele realizate de Belgia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 9 iulie 2019 (3) (denumite în continuare „recomandările specifice fiecărei țări din 2019”), măsurile luate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Belgia în direcția îndeplinirii obiectivelor sale naționale din cadrul strategiei Europa 2020.

                  (3)

                  La 11 martie 2020, Organizația Mondială a Sănătății a declarat în mod oficial epidemia de COVID-19 pandemie mondială. Este vorba despre o urgență majoră în materie de sănătate publică pentru cetățeni, societăți și economii. Pandemia exercită o presiune uriașă asupra sistemelor naționale de sănătate, perturbă lanțurile de aprovizionare mondiale, duce la volatilitatea piețelor financiare, generează șocuri asupra cererii consumatorilor și produce efecte negative în diferite sectoare. Pandemia pune în pericol locurile de muncă și veniturile cetățenilor, precum și activitatea întreprinderilor. Ea a produs un șoc economic major care are deja repercusiuni grave în Uniune. La 13 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare prin care solicită un răspuns economic coordonat la criză, care să implice toți actorii de la nivel național și de la nivelul Uniunii.

                  (4)

                  Mai multe state membre au declarat starea de urgență sau au introdus măsuri de urgență. Orice măsuri de urgență ar trebui să fie strict proporționale, necesare, limitate în timp și în concordanță cu standardele europene și internaționale. Acestea ar trebui să fie supuse controlului democratic și unui control judiciar independent.

                  (5)

                  La 20 martie 2020, Comisia a adoptat o comunicare privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere. Clauza derogatorie generală, prevăzută la articolul 5 alineatul (1), la articolul 6 alineatul (3), la articolul 9 alineatul (1) și la articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97, precum și la articolul 3 alineatul (5) și la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului (4), facilitează coordonarea politicilor bugetare în perioade de încetinire marcată a creșterii economice. În comunicarea sa din 20 martie 2020, Comisia a considerat că, având în vedere că se așteaptă ca pandemia de COVID-19 să antreneze o încetinire marcată a creșterii economice, sunt întrunite condițiile pentru activarea clauzei derogatorii generale și a cerut Consiliului să aprobe această concluzie. La 23 martie 2020, miniștrii de finanțe ai statelor membre au fost de acord cu evaluarea Comisiei. Aceștia au fost de acord că încetinirea marcată a creșterii economice necesită un răspuns ferm, ambițios și coordonat. Activarea clauzei derogatorii generale permite o abatere temporară de la traiectoria de ajustare în vederea atingerii obiectivului bugetar pe termen mediu, cu condiția ca această abatere să nu pună în pericol sustenabilitatea finanțelor publice pe termen mediu. În ceea ce privește componenta corectivă, Consiliul poate decide, de asemenea, pe baza unei recomandări a Comisiei, să adopte o traiectorie fiscal-bugetară revizuită. Clauza derogatorie generală nu suspendă procedurile Pactului de stabilitate și de creștere. Aceasta autorizează statele membre să se abată de la cerințele bugetare care s-ar aplica în mod normal, permițând în același timp Comisiei și Consiliului să ia măsurile necesare de coordonare a politicilor în cadrul Pactului.

                  (6)

                  Sunt necesare acțiuni susținute pentru a limita și a controla răspândirea pandemiei de COVID-19, pentru a consolida reziliența sistemelor naționale de sănătate, pentru a atenua consecințele socioeconomice ale pandemiei prin măsuri de sprijin pentru întreprinderi și gospodării, precum și pentru a asigura condițiile sanitare și în materie de siguranță la locul de muncă adecvate pentru a permite reluarea activității economice. Uniunea ar trebui să utilizeze pe deplin diversele instrumente de care dispune pentru a sprijini eforturile statelor membre în aceste domenii. În paralel, statele membre și Uniunea ar trebui să colaboreze pentru a pregăti măsurile necesare pentru a conduce la revenirea la o funcționare normală a societăților și a economiilor noastre și la o creștere durabilă, integrând, printre altele, tranziția verde și transformarea digitală și valorificând lecțiile învățate în urma crizei.

                  (7)

                  Criza generată de COVID-19 a evidențiat flexibilitatea pe care o oferă piața internă din perspectiva adaptării la situații extraordinare. Cu toate acestea, pentru a se asigura o tranziție rapidă și fără dificultăți către faza de redresare și reluarea liberei circulații a bunurilor, a serviciilor și a lucrătorilor, măsurile excepționale care împiedică funcționarea normală a pieței interne ar trebui eliminate de îndată ce nu mai sunt indispensabile. Criza actuală a demonstrat necesitatea elaborării de planuri de pregătire pentru situații de criză din sectorul sănătății. Strategii îmbunătățite de achiziții, lanțuri de aprovizionare diversificate și rezerve strategice de bunuri esențiale sunt printre elementele-cheie în elaborarea unor planuri mai ample de pregătire pentru situații de criză.

                  (8)

                  Legiuitorul Uniunii a modificat deja cadrele legislative relevante prin intermediul Regulamentelor (UE) 2020/460 (5) și (UE) 2020/558 (6) ale Parlamentului European și ale Consiliului pentru a permite statelor membre să mobilizeze toate resursele neutilizate din fondurile structurale și de investiții europene, astfel încât să poată contracara efectele excepționale ale pandemiei de COVID-19. Aceste modificări vor oferi o flexibilitate suplimentară, precum și proceduri simplificate și optimizate. Pentru a atenua presiunile asupra fluxurilor de numerar, statele membre pot beneficia, de asemenea, de o rată de cofinanțare de 100 % din bugetul Uniunii pentru exercițiul contabil 2020-2021. Belgia este încurajată să valorifice pe deplin aceste posibilități pentru a veni în ajutorul persoanelor și sectoarelor celor mai afectate.

                  (9)

                  Consecințele socioeconomice ale pandemiei de COVID-19 se vor resimți probabil în mod inegal în diferitele regiuni din cauza profilurilor de specializare diferite, ceea ce implică un risc considerabil de adâncire a disparităților interregionale și intraregionale în Belgia. Combinată cu riscul perturbării temporare a procesului de convergență între statele membre, situația actuală impune adoptarea unor răspunsuri specifice în materie de politică.

                  (10)

                  La 30 aprilie 2020, Belgia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2020 și Programul de stabilitate pentru 2020. Pentru a se ține seama de interconexiunile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (11)

                  În prezent, Belgia se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria.

                  (12)

                  La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Belgiei să se asigure că rata de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) nu depășește 1,8 % în 2019, ceea ce corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,6 % din produsul intern brut (PIB). Întrucât s-a considerat că Belgia îndeplinește condițiile pentru a beneficia de abaterea temporară solicitată de 0,5 % din PIB în temeiul clauzei privind reformele structurale, ajustarea structurală solicitată pentru 2019 a fost redusă la 0,1 % din PIB, ceea ce corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor primare nete care nu depășește 2,8 % în 2019. Evaluarea globală efectuată de Comisie confirmă o abatere semnificativă de la traiectoria de ajustare recomandată în vederea realizării obiectivului bugetar pe termen mediu în 2019 și în anii 2018 și 2019, luați împreună. Acesta este un factor relevant în raportul elaborat de Comisie în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, care evaluează respectarea de către Belgia a criteriului datoriei în 2019.

                  (13)

                  În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2020, guvernul federal prevede o deteriorare a soldului global, de la un deficit de 1,9 % din PIB în 2019 la un deficit de 7,5 % din PIB în 2020. După ce a scăzut la 98,6 % din PIB în 2019, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la aproximativ 115 % în 2020, conform Programului de stabilitate pentru 2020. Perspectivele macroeconomice și fiscal-bugetare sunt afectate de un grad ridicat de incertitudine din cauza pandemiei de COVID-19.

                  (14)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19 și în cadrul unei abordări coordonate la nivelul Uniunii, Belgia a adoptat la timp măsuri bugetare menite să consolideze capacitatea sistemului său de sănătate, să țină sub control pandemia și să ofere ajutor persoanelor și sectoarelor care au fost afectate în mod special. Conform Programului de stabilitate pentru 2020, aceste măsuri bugetare au reprezentat 2,3 % din PIB. Măsurile includ un sistem federal temporar de indemnizații de șomaj, venituri substitutive pentru lucrătorii care desfășoară o activitate independentă, o dispoziție federală privind cheltuielile legate de criză, diferite indemnizații regionale pentru întreprinderi sau persoane și subvenții sectoriale. Cuantificarea măsurilor cu efect de creștere a deficitului coincide, în linii mari, cu estimările Comisiei, luând în considerare tratamentul diferit al costului stabilizatorilor automați. În plus, Belgia a anunțat măsuri care, deși nu au un impact bugetar direct, vor contribui la furnizarea de sprijin sub formă de lichidități întreprinderilor. Aceste măsuri vizează atât garanții federale, cât și garanții regionale pentru împrumuturile în favoarea întreprinderilor și a lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă, estimate la 11,8 % din PIB în Programul de stabilitate pentru 2020. Amânări ale plății impozitelor, în special în ceea ce privește impozitul pe venitul persoanelor fizice și impozitul pe profitul societăților, precum și contribuțiile sociale, au fost, de asemenea, puse în aplicare, însă Programul de stabilitate pentru 2020 nu le cuantifică. În general, măsurile adoptate de Belgia sunt în concordanță cu orientările stabilite în comunicarea Comisiei din 13 martie 2020. Punerea în aplicare deplină a măsurilor de urgență și a unor măsuri fiscal-bugetare de sprijin, urmată de o reorientare a politicilor bugetare către realizarea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu, atunci când condițiile economice permit acest lucru, va contribui la menținerea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu.

                  (15)

                  Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2020, în condițiile menținerii politicilor actuale, se preconizează că soldul bugetului general al Belgiei va fi de -8,9 % din PIB în 2020 și de -4,2 % din PIB în 2021. Se estimează că ponderea datoriei publice va ajunge la 113,8 % din PIB în 2020.

                  (16)

                  La 20 mai 2020, Comisia a emis un raport elaborat în conformitate cu articolul 126 alineatul (3) din tratat, ca urmare a nerespectării de către Belgia a regulii privind datoria în 2019 și a nerespectării preconizate a pragului de deficit de 3 % din PIB în 2020. În ansamblu, analiza Comisiei sugerează că nu au fost îndeplinite criteriile privind deficitul și datoria, astfel cum sunt definite în tratat și în Regulamentul (CE) nr. 1467/97.

                  (17)

                  Ca răspuns la pandemia de COVID-19, autoritățile belgiene au adoptat un pachet cuprinzător de măsuri menite să atenueze impactul social și economic al declinului economic sever. Un sistem de garantare în valoare de 50 de miliarde EUR este în vigoare pentru a acoperi noile credite pe termen scurt acordate întreprinderilor viabile. Regiunile și comunitățile au introdus, de asemenea, garanții pentru creditele punte și creditele curente pentru întreprinderi, un sprijin sub formă de lichidități în favoarea întreprinderilor sub forma unor împrumuturi directe și măsuri de sprijin financiar pentru întreprinderile cele mai afectate de criza provocată de COVID-19. Rambursarea creditelor ipotecare și a împrumuturilor pentru întreprinderi existente poate fi prelungită. Este disponibil un moratoriu temporar privind procedurile de faliment pentru întreprinderile grav afectate. Au fost introduse diferite stimulente pentru a încuraja mai mulți lucrători să continue sau să reia lucrul, pentru a asigura continuitatea activității. Contribuțiile de asigurări sociale și impozitele, cum ar fi impozitul pe valoarea adăugată, impozitele pe profitul societăților și pe venitul persoanelor fizice, pot fi amânate sau pot face obiectul unei exceptări, în unele cazuri. Guvernul federal a pus sistemul de șomaj temporar din motive de forță majoră la dispoziția întreprinderilor afectate de criza provocată de COVID-19 și a mărit indemnizațiile. Un venit lunar substitutiv este disponibil pentru lucrătorii care desfășoară o activitate independentă și a căror activitate a fost întreruptă pentru o perioadă de cel puțin șapte zile consecutive. Degresivitatea indemnizațiilor de șomaj este temporar înghețată. Guvernul federal pregătește, de asemenea, un set suplimentar de măsuri de combatere a insolvenței întreprinderilor, cum ar fi scutirea de la plata impozitului pe profitul societăților și pe venitul persoanelor fizice pentru exercițiul financiar 2020.

                  (18)

                  Sistemul de sănătate belgian este performant în ceea ce privește furnizarea de terapie acută în spitale. Cu toate acestea, pandemia de COVID-19 a evidențiat o serie de deficiențe care afectează reziliența sistemului de sănătate atunci când se confruntă cu o criză gravă de sănătate publică. Acest lucru sugerează că Belgia se confruntă cu un deficit structural de lucrători în domeniul sănătății care trebuie remediat. În viitorul apropiat, va rămâne extrem de importantă asigurarea de produse medicale esențiale în cantitate suficientă, inclusiv de echipamente de protecție în special pentru lucrătorii din domeniul sănătății și pentru lucrătorii care exercită alte profesii expuse. O strategie de sănătate publică care este pe deplin coordonată cu politicile de prevenire și de îngrijire pe termen lung va rămâne esențială pe termen scurt și mediu pentru a garanta o gestionare eficace a crizelor din domeniul sănătății publice, cum este cea provocată de pandemia de COVID-19. Un element important în acest context este punerea în aplicare fără probleme a Acordului Conferinței interministeriale privind sănătatea publică vizând punerea temporară la dispoziția unităților de îngrijire pe termen lung (care țin de competența comunitară) a personalului din spitale și a infrastructurilor spitalicești (care țin de competența federală) pe durata crizei provocate de COVID-19.

                  (19)

                  După ce Belgia a atins un nivel record al ocupării forței de muncă în 2019 și la începutul anului 2020, criza provocată de COVID-19 a pus capăt brusc creșterii ocupării forței de muncă în această țară. Sistemele de sprijin din veniturile publice existente în Belgia, cum ar fi sistemul de șomaj temporar pentru angajați și indemnizația pentru întreruperea forțată a activității (droit passerelle) pentru lucrătorii care desfășoară o activitate independentă, oferă compensații parțiale pentru pierderile de venit cauzate de reducerea timpului de lucru. Aceste sisteme de șomaj parțial joacă un rol major în reducerea impactului diminuării producției asupra nivelurilor de ocupare a forței de muncă. Cu toate acestea, se preconizează că rata șomajului va crește la 7 % în 2020 și se va diminua într-o anumită măsură ajungând la 6,6 % în 2021. Pentru a evita ca creșterea șomajului să devină structurală, vor fi necesare eforturi suplimentare pentru a consolida eficacitatea politicilor active existente în domeniul pieței forței de muncă, care rămân la un nivel scăzut, întrucât ponderea ridicată a șomerilor care participă la măsurile active de ocupare a forței de muncă coexistă cu o tranziție redusă de la șomaj la încadrarea în muncă. Ar trebui să se acorde o atenție deosebită asigurării unei abordări cuprinzătoare pentru persoanele cele mai îndepărtate de piața muncii, care vor fi probabil cel mai grav afectate de consecințele socioeconomice negative ale crizei provocate de COVID-19. Grupurile vulnerabile includ, în special, persoanele cu un nivel scăzut de calificare, persoanele provenite dintr-un context de migrație și persoanele cu handicap. În plus, sarcina fiscală asupra costului forței de muncă rămâne ridicată, în medie, pentru toate nivelurile salariale, cu excepția lucrătorilor cu venituri salariale foarte mici (50 % din salariul mediu). Acesta este un factor important al costului relativ ridicat al forței de muncă, care poate afecta în mod negativ cererea de forță de muncă, în special în ceea ce privește locurile de muncă cu productivitate scăzută.

                  (20)

                  Ar trebui încurajată mobilitatea forței de muncă către sectoarele în care există deficite majore, inclusiv către domeniul sănătății, al tehnologiilor informației și comunicațiilor (TIC) și al ocupațiilor tehnice și profesionale. Aceasta va fi însoțită de necesități importante în ceea ce privește recalificarea și perfecționarea și va necesita creșterea nivelului de participare a adulților la educație și formare, inclusiv prin utilizarea unor perioade de program de lucru redus. Există preocupări legate de faptul că sistemele de stimulare a formării existente nu ajung la cei care ar beneficia de ele în cea mai mare măsură, cum ar fi lucrătorii slab calificați, lucrătorii în vârstă și persoanele provenite dintr-un context de migrație. Competențele lingvistice slabe reprezintă un obstacol major, în special pe piața forței de muncă bilingvă din Bruxelles. Comunitățile iau măsuri pentru a crește numărul de studenți în domeniile științei, tehnologiei, ingineriei și matematicii, dar sunt necesare strategii mai cuprinzătoare pentru a răspunde nevoilor viitoare de pe piața forței de muncă. Nivelul general al competențelor digitale este satisfăcător, însă stagnează. În rândul tinerilor, în special în rândul celor cu un nivel scăzut de educație, nivelul competențelor digitale este mai scăzut decât media Uniunii și s-a diminuat în ultimii ani. Disponibilitatea echipamentelor adecvate și a conexiunii la internet pentru toți elevii, precum și programele de formare și de îndrumare necesare pentru cadrele didactice sunt esențiale pentru a asigura accesul la învățământul la distanță. Acest lucru este necesar, de asemenea, pentru a asigura faptul că inegalitățile existente în sistemul de învățământ nu sunt exacerbate din cauza crizei provocate de COVID-19.

                  (21)

                  Belgia a adoptat numeroase sisteme de sprijinire a lichidităților întreprinderilor, inclusiv un sistem de garanții de stat pentru împrumuturi și mai multe sisteme regionale notificate în temeiul cadrului temporar pentru măsurile de ajutor de stat vizând sprijinirea economiei în contextul actualei pandemii de COVID-19. Punerea în aplicare eficientă și efectivă a unor astfel de sisteme, inclusiv de către intermediari, este esențială pentru a se asigura că întreprinderile, în special întreprinderile mici și mijlocii (IMM) și lucrătorii care desfășoară o activitate independentă, beneficiază de pe urma acestora pentru a le proteja și pentru a permite o redresare mai rapidă. În procesul de elaborare și punere în aplicare a acestor măsuri, trebuie să se țină seama de reziliența sectorului bancar, inclusiv a intermediarilor.

                  (22)

                  În ciuda eforturilor depuse de guvern, sarcina administrativă pe care o suportă întreprinderile se ridică la aproximativ 7 miliarde EUR pe an (1,6 % din PIB), din care cea mai mare parte provine din obligațiile impuse de dreptul fiscal și de dreptul muncii. Sistemul fiscal este complex din cauza unui număr mare de cheltuieli fiscale. Gestiunea salarială este complexă pentru întreprinderi, în special pentru cele care trebuie să se conformeze diverselor sisteme regionale. Întreprinderile se confruntă cu întârzieri din ce în ce mai mari în ceea ce privește plățile efectuate de autoritățile publice, ceea ce contribuie la falimente și la deteriorarea climatului de afaceri. Există întârzieri mari în ceea ce privește autorizațiile de construcție, precum și racordările la rețelele electrice și la rețelele de apă. Procesul de transfer al unei proprietăți se numără printre cele mai lente și costisitoare din Uniune. Există discrepanțe regionale majore în ceea ce privește normele de acces la meseriile legate de artizanat/construcții. Efectul cumulat al nivelului de reglementare ridicat, al costurilor salariale ridicate și al rigidității pieței forței de muncă afectează performanța sectorului comerțului cu amănuntul. Normele privind programul de funcționare al magazinelor, vânzările promoționale, reducerile de preț și canalele de distribuție pentru medicamentele care se eliberează fără prescripție medicală creează o sarcină suplimentară în ceea ce privește mediul operațional pentru comercianții cu amănuntul. Introducerea tehnologiei 5G ar putea fi împiedicată, printre altele, de standardele stricte de mediu și sanitare privind protecția împotriva radiațiilor (în special la Bruxelles), care variază de la o regiune la alta, de taxele costisitoare asupra antenelor la Bruxelles și de timpul îndelungat de așteptare pentru eliberarea autorizațiilor de instalare a antenelor. În domeniul insolvenței, nu există o procedură specială simplificată de soluționare extrajudiciară a litigiilor pentru IMM-uri și doar debitorii pot iniția proceduri de insolvență. În pofida îmbunătățirilor treptate, digitalizarea insuficientă și lipsa resurselor rămân o provocare pentru sistemul judiciar. Procedurile de lungă durată din domeniul justiției administrative generează întârzieri semnificative în ceea ce privește cauzele referitoare la proceduri de achiziții publice și la autorizații de construcție. Principalele organisme responsabile cu asigurarea respectării normelor în domeniul supravegherii pieței, al concurenței și al transportului feroviar nu dispun de personal suficient pentru a-și îndeplini integral sarcinile.

                  (23)

                  Pentru a încuraja redresarea economică, va fi important să se acorde prioritate finanțării proiectelor de investiții publice mature și să se promoveze investițiile private, inclusiv prin reforme relevante, ceea ce ar facilita, de asemenea, tranziția industrială. Astfel cum s-a indicat în Planul național privind energia și clima (PNEC) pentru perioada 2021-2030, Belgia are importante nevoi de investiții în domeniul transportului durabil, în special pentru a aborda problema congestionării traficului și a mobilității electrice. Înainte de criza provocată de COVID-19, regiunile belgiene anunțaseră importante planuri plurianuale în materie de infrastructură a transporturilor. Investiții importante sunt realizate în ceea ce privește transportul feroviar suburban în jurul orașului Bruxelles, semnalizarea feroviară și conexiunile feroviare transfrontaliere și cu porturile. De asemenea, sunt în curs de derulare investiții importante în infrastructura de metrou, de tramvai și de autobuz a orașului Bruxelles. PNEC a identificat, de asemenea, importante nevoi de investiții în domenii precum producția de energie din surse regenerabile și flexibile, interconexiunile, rețelele inteligente, stocarea și eficiența energetică în vederea îndeplinirii obiectivelor europene în materie de energie și climă, pentru a respecta angajamentul juridic al Belgiei de a abandona progresiv energia nucleară până în 2025 și de a renova 80 % din parcul imobiliar care a fost construit înainte de introducerea normelor energetice. Spre deosebire de intensitatea relativ ridicată a cheltuielilor private în domeniul cercetării și dezvoltării (C&D), intensitatea cheltuielilor publice legate de C&D rămâne ușor inferioară celei a majorității statelor membre cu un nivel similar de dezvoltare economică. Belgia riscă să rămână în urmă în ceea ce privește implementarea tehnologiei 5G, întrucât nu intenționează să atribuie primele benzi de frecvență pentru 5G în termenele prevăzute în legislația Uniunii. În martie 2020, autoritățile belgiene au deschis o consultare publică privind acordarea de licențe naționale temporare pentru 200 MHz de spectru disponibil în banda 3,6-3,8 GHz ca soluție temporară. Programarea Fondului pentru o tranziție justă, care face obiectul unei propuneri a Comisiei, pentru perioada 2021-2027 ar putea ajuta Belgia să abordeze unele dintre provocările legate de tranziția către o economie neutră din punct de vedere climatic, în special în teritoriile menționate în anexa D la raportul de țară din 2020. Acest lucru i-ar permite Belgiei să utilizeze acest fond în mod optim.

                  (24)

                  În timp ce recomandările specifice fiecărei țări prevăzute în prezenta recomandare („recomandările specifice fiecărei țări din 2020”) se concentrează pe abordarea impactului socioeconomic al pandemiei de COVID-19 și pe facilitarea redresării economice, recomandările specifice fiecărei țări din 2019 au vizat și reformele care sunt esențiale pentru abordarea provocărilor structurale pe termen mediu și lung. Recomandările specifice fiecărei țări din 2019 rămân pertinente și vor continua să fie monitorizate pe parcursul semestrului european al anului viitor. Aceasta include și recomandările specifice fiecărei țări din 2019 privind politicile economice legate de investiții. Toate recomandările specifice fiecărei țări din 2019 ar trebui luate în considerare pentru programarea strategică pentru perioada de după 2020 a fondurilor aferente politicii de coeziune, inclusiv pentru măsurile de atenuare și strategiile de ieșire din criza actuală.

                  (25)

                  Semestrul european oferă cadrul pentru coordonarea continuă a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă în Uniune, care poate contribui la o economie durabilă. În programele lor naționale de reformă pentru 2020, statele membre au evaluat progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a obiectivelor de dezvoltare durabilă (ODD) ale Organizației Națiunilor Unite. Prin asigurarea punerii în aplicare depline a recomandărilor specifice fiecărei țări din 2020, Belgia va contribui la realizarea de progrese în vederea îndeplinii ODD și la eforturile comune de asigurare a durabilității competitive în Uniune.

                  (26)

                  Coordonarea strânsă între economii în cadrul uniunii economice și monetare este esențială pentru realizarea unei redresări rapide în urma impactului economic al pandemiei de COVID-19. În calitate de stat membru a cărui monedă este euro, Belgia ar trebui să se asigure că politicile sale rămân coerente cu recomandările din 2020 pentru zona euro și sunt coordonate cu cele ale celorlalte state membre a căror monedă este euro, ținând seama totodată de orientările politice din partea Eurogrupului.

                  (27)

                  În contextul semestrului european 2020, Comisia a efectuat o analiză amplă a politicii economice a Belgiei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2020. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2020, Programul național de reformă pentru 2020, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor specifice fiecărei țări adresate Belgiei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Belgia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (28)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2020 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

            RECOMANDĂ ca, în 2020 și în 2021, Belgia să întreprindă acțiuni astfel încât:

                  1.

                  Să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere, pentru a combate în mod eficace pandemia de COVID-19, a susține economia și a sprijini redresarea viitoare. Atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, să aplice politici bugetare prin care se urmărește să se ajungă la poziții bugetare prudente pe termen mediu și să se asigure sustenabilitatea datoriei, consolidând în același timp investițiile. Să consolideze reziliența globală a sistemului de sănătate și să garanteze aprovizionarea cu produse medicale critice.

                  2.

                  Să atenueze impactul asupra ocupării forței de muncă și impactul social al crizei provocate de COVID-19, în special prin promovarea unor măsuri active eficace de ocupare a forței de muncă și prin încurajarea dezvoltării competențelor.

                  3.

                  Să asigure punerea în aplicare eficace a măsurilor vizând furnizarea de lichidități pentru a sprijini IMM-urile și lucrătorii care desfășoară o activitate independentă și pentru a îmbunătăți mediul de afaceri. Să concentreze la începutul perioadei proiectele de investiții publice mature și să promoveze investițiile private pentru a încuraja redresarea economică. Să direcționeze cu prioritate investițiile către tranziția verde și tranziția digitală, în special către infrastructurile de transport durabil, producția și utilizarea energiei în mod curat și eficient, economia circulară, infrastructurile digitale, cum ar fi rețelele 5G și Gigabit, precum și către cercetare și inovare.

         Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 2020.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            J. KLOECKNER

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 301, 5.9.2019, p. 1.

         (4)  Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv (JO L 209, 2.8.1997, p. 6).

         (5)  Regulamentul (UE) 2020/460 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 martie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013, (UE) nr. 1303/2013 și (UE) nr. 508/2014 în ceea ce privește anumite măsuri specifice menite să mobilizeze investiții în sistemele de sănătate ale statelor membre și în alte sectoare ale economiilor acestora ca reacție la epidemia de COVID-19 (Inițiativa pentru investiții ca reacție la coronavirus) (JO L 99, 31.3.2020, p. 5).

         (6)  Regulamentul (UE) 2020/558 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2020 de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1301/2013 și (UE) nr. 1303/2013 în ceea ce privește măsuri specifice de asigurare a unei flexibilități excepționale pentru utilizarea fondurilor structurale și de investiții europene ca reacție la epidemia de COVID-19 (JO L 130, 24.4.2020, p. 1).

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.