title: Recomandarea Comisiei din 15 octombrie 2008 privind procedura de notificare, termenele limită și procedura de consultare prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice [notificată cu numărul C(2008) 5925] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               12.11.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 301/23

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 15 octombrie 2008
   privind procedura de notificare, termenele limită și procedura de consultare prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice
   [notificată cu numărul C(2008) 5925]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/850/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (1), în special articolul 19 alineatul (1),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu cadrul de reglementare pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, autoritățile naționale de reglementare au obligația de a contribui la dezvoltarea pieței interne, cooperând atât între ele, cât și cu Comisia, într-un mod transparent, pentru a asigura dezvoltarea unor practici de reglementare consistente și aplicarea consistentă a directivelor care alcătuiesc acest cadru de reglementare.

               (2)

               Pentru a garanta faptul că deciziile luate la nivel național nu afectează negativ piața unică sau obiectivele vizate de cadrul de reglementare, autoritățile naționale de reglementare trebuie să notifice Comisiei și celorlalte autorități naționale de reglementare acele proiecte de măsuri menționate la articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE.

               (3)

               Ca o cerință suplimentară, autoritățile naționale de reglementare trebuie să obțină autorizarea de către Comisie a obligațiilor prevăzute la articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2002/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (2), ceea ce constituie o procedură separată.

               (4)

               Comisia va acorda autorităților naționale de reglementare, la solicitarea acestora, posibilitatea de a discuta proiectele de măsuri, anterior notificării lor oficiale în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE și articolul 8 alineatul (3) din Directiva 2002/19/CE. În cazul în care, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE, Comisia a indicat autorității naționale de reglementare că, în opinia sa, proiectul de măsură ar crea un obstacol în calea dezvoltării pieței unice sau în cazul în care Comisia are îndoieli serioase cu privire la compatibilitatea acestei măsuri cu legislația comunitară, autorității naționale de reglementare în cauză ar trebui să i se acorde din timp posibilitatea de a-și exprima opinia în legătură cu problemele semnalate de Comisie.

               (5)

               Directiva 2002/21/CE prevede anumite termene limită obligatorii pentru analizarea notificărilor efectuate în conformitate cu articolul 7.

               (6)

               Pentru a asigura eficacitatea mecanismelor de cooperare și de consultare prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21/CE și pentru a garanta certitudinea juridică, Recomandarea 2003/561/CE a Comisiei din 23 iulie 2003 privind notificările, termenele limită și consultările prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (3) a stabilit norme clare referitoare la principalele aspecte procedurale ale notificărilor efectuate în conformitate cu articolul 7. În vederea simplificării și a îmbunătățirii ulterioare a procesului de notificare, Recomandarea 2003/561/CE ar trebui înlocuită cu prezenta recomandare.

               (7)

               Pentru a oferi autorităților naționale de reglementare indicații suplimentare referitoare la conținutul proiectelor de măsuri și pentru a consolida certitudinea juridică a exhaustivității notificărilor, ar fi indicat ca anumite informații minime să fie furnizate privind elementele pe care ar trebui să le conțină un proiect de măsură pentru a putea fi examinat în mod corespunzător.

               (8)

               Trebuie avută în vedere necesitatea, pe de o parte, de a garanta o examinare eficace și, pe de altă parte, de a simplifica demersurile administrative, în măsura posibilului. În acest sens, mecanismul de notificare nu ar trebui să implice o povară administrativă inutilă pentru autoritățile naționale de reglementare. De asemenea, ar fi utilă clarificarea demersurilor procedurale, în contextul articolului 8 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2002/19/CE.

               (9)

               Pentru a facilita simplificarea analizării unui proiect de măsură notificat și pentru a grăbi acest proces, autoritățile naționale de reglementare ar trebui să utilizeze formate standard de notificare.

               (10)

               În vederea îmbunătățirii eficienței mecanismului de notificare, a consolidării certitudinii juridice pentru autoritățile naționale de reglementare și pentru furnizorii de piață, precum și a garantării punerii în aplicare în timp util a măsurilor de reglementare, ar fi de dorit ca o notificare venită din partea unei autorități naționale de reglementare conținând o analiză de piață să includă, de asemenea, măsurile propuse de autoritatea națională de reglementare privind remedierea deficiențelor identificate pe piață. În cazul în care proiectul de măsură vizează o piață considerată ca fiind concurențială și există remedii deja impuse în legătură cu această piață, notificarea ar trebui să includă, de asemenea, propunerile de retragere a acelor obligații.

               (11)

               În general, pentru anumite categorii de proiecte de măsuri, ar trebui utilizat un formular scurt de notificare, în vederea reducerii poverii administrative pentru autoritățile naționale de reglementare și pentru Comisie. În orice caz, rămâne posibilă notificarea acestor categorii prin intermediul procedurii standard de notificare.

               (12)

               În cazul în care o autoritate națională de reglementare intenționează să retragă obligațiile de reglementare pe piețele care nu sunt incluse în Recomandarea 2007/879/CE a Comisiei din 17 decembrie 2007 privind piețele relevante ale produselor și serviciilor din sectorul comunicațiilor electronice care pot face obiectul unei reglementări ex ante, în conformitate cu Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (4), notificarea unui astfel de proiect de măsură în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE ar trebui efectuată prin intermediul unui formular scurt de notificare.

               (13)

               În cazul în care o autoritate națională de reglementare realizează o revizuire a unei piețe desemnată ca fiind efectiv concurențială într-o revizuire anterioară și consideră încă o dată că această piață este efectiv concurențială, notificarea ar trebui efectuată prin intermediul unui formular scurt de notificare.

               (14)

               Autoritățile naționale de reglementare modifică în mod frecvent detaliile de ordin tehnic ale remediilor impuse, pentru a lua în considerare variațiile indicatorilor economici (cum ar fi echipamentele, forța de muncă, inflația, costul capitalului, chiria pentru proprietățile imobiliare etc.) sau pentru a actualiza previziuni sau ipoteze. Modificările sau actualizările detaliilor care nu schimbă natura sau scopul general al remediilor (cum ar fi extinderea obligațiilor de raportare, detalii privind riscurile care trebuie acoperite de o asigurare, valoarea penalităților sau termenele de livrare) ar trebui notificate prin intermediul unui formular scurt de notificare. Numai modificările substanțiale privind natura sau scopul de aplicare a remediilor care au un impact semnificativ asupra pieței (cum ar fi nivelul tarifelor, modificările aduse metodologiilor de calcul al costurilor sau tarifelor, determinarea pantelor de ajustare) ar trebui notificate prin intermediul procedurii standard de notificare.

               (15)

               În ceea ce privește anumite piețe (în special, piețele de terminare a apelurilor de voce), există posibilitatea ca autoritățile naționale de reglementare să ajungă la o concluzie identică cu cea dintr-o revizuire anterioară și să intenționeze să impună remedii și altor operatori (de exemplu, nou-intraților) având o bază de clienți sau o cifră de afaceri globală comparabilă cu operatorii vizați de revizuirea anterioară, care nu diferă în mod substanțial de proiectele de măsuri notificate anterior. Formularul scurt de notificare ar trebui utilizat pentru aceste proiecte de măsuri.

               (16)

               Un proiect de măsură notificat prin intermediul unui formular scurt de notificare nu va face, în principiu, obiectul unor observații din partea Comisiei sau a autorităților naționale de reglementare în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE.

               (17)

               În vederea creșterii transparenței unui proiect de măsură notificat și pentru a facilita schimbul de informații între autoritățile naționale de reglementare asupra unor astfel de măsuri, atât formularul standard de notificare, cât și formularul scurt de notificare ar trebui să cuprindă o descriere rezumată a principalelor elemente ale proiectului de măsură notificat.

               (18)

               Grupul reglementatorilor europeni pentru rețele și servicii de comunicații electronice, instituit prin Decizia 2002/627/CE a Comisiei (5), a recunoscut necesitatea acestor măsuri.

               (19)

               Pentru a îndeplini obiectivele prevăzute la articolul 8 din Directiva 2002/21/CE, în special necesitatea de a asigura coerența practicilor de reglementare și a aplicării consistente a directivei respective, este esențială conformarea deplină cu mecanismul de notificare prevăzut la articolul 7.

               (20)

               Comitetul pentru comunicații și-a dat avizul în conformitate cu articolul 22 alineatul (2) din Directiva 2002/21/CE,

         RECOMANDĂ:

               1.

               Termenii definiți în Directiva 2002/21/CE, precum și în directivele specifice sunt utilizați cu același sens în prezenta recomandare. În plus:

                           (a)

                           „recomandare privind piețele relevante” înseamnă Recomandarea 2007/879/CE, precum și orice recomandare ulterioară privind piețele relevante;

                           (b)

                           „notificare” înseamnă notificarea adresată Comisiei de către o autoritate națională de reglementare referitoare la un proiect de măsură în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE sau formularea unei solicitări în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2002/19/CE, însoțită de un formular standard de notificare sau de un formular scurt de notificare prevăzut de prezenta recomandare (anexa I și anexa II).

               2.

               Notificările trebuie efectuate prin poștă electronică cu cerere de confirmare de primire.
               Documentele transmise prin poștă electronică sunt considerate primite de către destinatar în ziua în care acestea au fost transmise.
               Notificările sunt înregistrate în ordinea în care au fost primite.

               3.

               Notificările devin efective la data înregistrării lor de către Comisie („data înregistrării”). Data înregistrării reprezintă data la care Comisia a primit o notificare completă.
               Toate autoritățile naționale de reglementare sunt informate, prin intermediul paginii de Internet a Comisiei și prin mijloace electronice, cu privire la data înregistrării notificării, la conținutul notificării și la întreaga documentație justificativă primită.

               4.

               Notificările se efectuează în una dintre limbile oficiale ale Comunității. Formularul standard de notificare (anexa I) sau formularul scurt de notificare (anexa II) poate fi completat într-o altă limbă oficială decât cea a proiectului de măsură, pentru a facilita consultarea de către celelalte autorități naționale de reglementare.
               Toate observațiile formulate sau deciziile adoptate de către Comisie în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE sunt elaborate în limba proiectului de măsură notificat, traduse, acolo unde este posibil, în limba utilizată în formularul standard de notificare.

               5.

               Proiectele de măsuri notificate de o autoritate națională de reglementare trebuie însoțite de documentația necesară Comisiei pentru a-și îndeplini sarcinile. În cazul acelor proiecte de măsuri care intră sub incidența punctului 6 de mai jos și care sunt notificate prin intermediul unui formular scurt de notificare, Comisia nu are nevoie, în principiu, de nicio documentație suplimentară pentru a-și îndeplini sarcinile.
               Proiectele de măsuri trebuie motivate corespunzător.

               6.

               Următoarele proiecte de măsuri ar trebui puse la dispoziția Comisiei prin intermediul formularului scurt de notificare prevăzut în anexa II:

                           (a)

                           proiecte de măsuri vizând piețe care au fost excluse sau care nu au fost incluse anterior în Recomandarea privind piețele relevante, fie în cazul în care piața este considerată ca fiind concurențială de către autoritatea națională de reglementare, fie în cazul în care autoritatea națională de reglementare consideră că cele trei criterii cumulative, menționate la punctul 2 din Recomandarea privind piețele relevante, pentru identificarea piețelor care nu mai pot face obiectul reglementării ex ante, nu mai sunt îndeplinite;

                           (b)

                           proiectele de măsuri vizând piețele care, deși incluse în Recomandarea privind piețele relevante în vigoare, au fost considerate ca fiind concurențiale într-o revizuire anterioară a pieței și care rămân concurențiale;

                           (c)

                           proiectele de măsuri prin care se schimbă detaliile de ordin tehnic ale remediilor impuse anterior și care nu au un impact semnificativ asupra pieței (cum ar fi actualizările anuale ale costurilor și estimări ale modelelor contabile, termenele de raportare, termenele de livrare); și

                           (d)

                           proiectele de măsuri vizând o piață relevantă care a fost analizată și notificată în prealabil în legătură cu alți furnizori, în cazul în care autoritățile naționale de reglementare impun remedii similare altor furnizori, fără a aduce modificări substanțiale principiilor aplicate în notificarea anterioară.

               7.

               Comisia, în strânsă cooperare cu autoritățile naționale de reglementare, va monitoriza consecințele practice ale procedurii scurte de notificare, în vederea efectuării de ajustări ulterioare, în funcție de necesități, sau a adăugării de alte categorii de proiecte de măsuri care ar trebui notificate prin intermediul formularului scurt de notificare.

               8.

               Proiectele de măsuri care nu intră sub incidența punctului 6 trebuie puse la dispoziția Comisiei prin intermediul formularului standard de notificare prevăzut în anexa I. Proiectele de măsuri notificate trebuie să includă, acolo unde se aplică, fiecare dintre următoarele elemente:

                           (a)

                           piața relevantă a produsului sau a serviciului și, în special, o descriere a produselor și a serviciilor care urmează să fie incluse în sau excluse din piața relevantă pe baza substituibilității cererii și a ofertei;

                           (b)

                           piața geografică relevantă, inclusiv o analiză motivată a condițiilor concurențiale, pe baza substituibilității cererii și a ofertei;

                           (c)

                           principalii furnizori activi pe piața relevantă;

                           (d)

                           rezultatele analizei pieței relevante, în special rezultatele evaluării privind prezența sau absența concurenței efective, precum și justificarea aferentă. În acest sens, proiectele de măsuri trebuie să conțină o analiză a cotelor de piață ale diferiților furnizori, precum și referirea la alte criterii relevante, după caz, cum ar fi barierele la intrarea pe piață, economiile de scară și economiile de scop, integrarea verticală, controlul infrastructurii dificil de duplicat, superioritatea sau avantajele tehnologice, absența sau insuficiența puterii de contracarare a cumpărătorilor, accesul facil sau privilegiat la piețe de capital/resurse financiare, mărimea globală a furnizorului, diversificarea produselor/serviciilor, rețeaua foarte dezvoltată de distribuție și vânzări, absența concurenței potențiale și obstacolele în calea extinderii;

                           (e)

                           după caz, furnizorii care urmează a fi desemnați ca având, în mod individual sau împreună cu alți furnizori, putere semnificativă pe piață în sensul articolului 14 din Directiva 2002/21/CE, precum și motivele, elementele doveditoare și orice alte informații concrete în sprijinul unei astfel de desemnări;

                           (f)

                           rezultatele consultării publice realizate în prealabil de autoritatea națională de reglementare;

                           (g)

                           opinia autorității naționale de concurență, unde este furnizată;

                           (h)

                           elemente care să arate că, la momentul notificării transmise Comisiei, au fost luate măsurile necesare pentru ca autoritățile naționale de reglementare din toate statele membre să fie informate cu privire la proiectele de măsuri;

                           (i)

                           în cazul notificării proiectelor de măsuri care intră sub incidența articolului 5 sau 8 din Directiva 2002/19/CE sau a articolului 16 din Directiva 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), obligațiile specifice de reglementare propuse pentru a remedia lipsa concurenței efective pe piața relevantă în cauză sau, în cazul în care o piață relevantă este declarată efectiv concurențială și astfel de obligații au fost deja impuse pieței respective, proiectele de măsuri propuse pentru retragerea acelor obligații.

               9.

               În cazul în care, în scopul efectuării analizei de piață, un proiect de măsură definește o piață relevantă care diferă de piețele incluse în Recomandarea privind piețele relevante, autoritățile naționale de reglementare trebuie să furnizeze o justificare suficientă a criteriilor utilizate pentru o astfel de definire a pieței.

               10.

               Notificările efectuate în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2002/19/CE trebuie să conțină, de asemenea, o justificare corespunzătoare a impunerii în sarcina operatorilor cu putere semnificativă pe piață a altor obligații decât cele enumerate la articolele 9-13 din directivă.

               11.

               Notificările care intră sub incidența articolului 8 alineatul (5) din Directiva 2002/19/CE trebuie să conțină, de asemenea, justificarea corespunzătoare pentru care proiectele de măsuri sunt necesare pentru a asigura respectarea angajamentelor internaționale.

               12.

               Notificările efectuate prin intermediul procedurii standard de notificare care includ informațiile aplicabile în sensul punctului 8 sunt considerate ca fiind complete. În cazul în care informațiile, inclusiv documentele, conținute în notificare sunt incomplete din perspectiva oricărui aspect esențial, Comisia informează în aceste sens autoritatea națională de reglementare în cauză, în termen de cinci zile lucrătoare, precizând în ce măsură consideră că notificarea este incompletă. Notificarea nu va fi înregistrată până când autoritatea națională de reglementare în cauză nu va furniza informațiile solicitate. În astfel de cazuri, în sensul articolului 7 din Directiva 2002/21/CE, notificarea devine efectivă la data la care Comisia primește informațiile complete.

               13.

               Fără a aduce atingere punctului 8 de mai sus, ulterior înregistrării notificării, Comisia, acționând în conformitate cu articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2002/21/CE, poate solicita informații sau clarificări suplimentare din partea autorității naționale de reglementare în cauză. Autoritățile naționale de reglementare vor depune toate eforturile pentru a furniza informațiile solicitate în termen de trei zile lucrătoare, în cazul în care acestea sunt ușor disponibile.

               14.

               Comisia verifică dacă proiectul de măsură pus la dispoziție prin intermediul unui formular scurt de notificare intră sub incidența categoriilor enumerate la punctul 6. În cazul în care Comisia consideră că nu este cazul, aceasta informează autoritatea națională de reglementare în cauză în termen de cinci zile lucrătoare și solicită autorității naționale de notificare să depună proiectul de măsură prin intermediul procedurii standard de notificare.

               15.

               În cazul în care Comisia formulează observații în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE, aceasta informează autoritatea națională de reglementare prin mijloace electronice și publică observațiile respective pe pagina sa de Internet.

               16.

               În cazul în care o autoritate națională de reglementare formulează observații în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE, aceasta comunică observațiile respective atât Comisiei, cât și celorlalte autorități naționale de reglementare, prin mijloace electronice.

               17.

               În cazul în care, în conformitate cu articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE, Comisia consideră că un proiect de măsură ar reprezenta un obstacol pentru piața unică sau dacă are îndoieli serioase cu privire la compatibilitatea acestuia cu legislația comunitară și, în special, cu obiectivele prevăzute la articolul 8 din Directiva 2002/21/CE sau dacă își retrage obiecțiile sau ia o decizie care necesită retragerea proiectului de măsură de către autoritatea națională de reglementare, Comisia informează autoritatea națională de reglementare în cauză prin mijloace electronică și publică un anunț pe pagina sa de Internet.

               18.

               În ceea ce privește notificările efectuate în conformitate cu articolul 8 alineatul (3) al doilea paragraf din Directiva 2002/19/CE și acționând în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) din această directivă, Comisia ia, în principiu, o decizie prin care autorizează sau interzice autorității naționale de reglementare să adopte proiectul de măsură propus într-o perioadă care nu depășește trei luni. Comisia poate decide să prelungească această perioadă cu încă două luni, datorită dificultăților apărute.

               19.

               O autoritate națională de reglementare poate decide, în orice moment, să retragă proiectul de măsură notificat, caz în care măsura notificată este radiată din registru. Comisia publică un anunț în acest sens pe pagina sa de Internet.

               20.

               În cazul în care o autoritate națională de reglementare adoptă proiectul de măsură după ce a primit observații din partea Comisiei sau a altei autorități naționale de reglementare, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21/CE, aceasta informează Comisia și celelalte autorități naționale de reglementare cu privire la modul în care a ținut seama în cea mai mare măsură de observațiile făcute.

               21.

               La solicitarea unei autorități naționale de reglementare, Comisia discută în mod informal despre un proiect de măsură înaintea notificării.

               22.

               În conformitate cu Regulamentul (CEE, Euratom) nr. 1182/71 al Consiliului (7), orice termen menționat în Directiva 2002/21/CE sau în prezenta recomandare se calculează după cum urmează:

                           (a)

                           dacă termenul exprimat în zile, săptămâni sau luni se calculează de la momentul în care are loc un eveniment, ziua în care are loc evenimentul respectiv nu este luată în considerare la calcularea termenului în cauză;

                           (b)

                           un termen exprimat în săptămâni sau luni se încheie odată cu expirarea zilei din ultima săptămână sau lună care reprezintă aceeași zi a săptămânii sau aceeași dată ca cea a zilei în care a avut loc evenimentul de la care se calculează termenul. În cazul în care, într-un termen exprimat în luni, ziua în care ar trebui să expire termenul nu există în ultima lună, termenul se încheie la expirarea ultimei zile din acea lună;

                           (c)

                           termenele includ sărbătorile legale, zilele de sâmbătă și duminică;

                           (d)

                           zile lucrătoare înseamnă toate zilele în afară de sărbătorile legale și/sau publice, zilele de sâmbătă și duminică.

                     În cazul în care un termen expiră într-o zi de sâmbătă, duminică sau într-o sărbătoare legală, acesta se prelungește până la finalul următoarei zile lucrătoare. Lista cu sărbătorile legale stabilită de Comisie este publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene înainte de începutul fiecărui an.

               23.

               Comisia, împreună cu autoritățile naționale de reglementare, va evalua necesitatea revizuirii acestei recomandări potrivit necesităților, după data stabilită în proiectul de revizuire a cadrului general de reglementare pentru transpunerea de către statele membre în legislația națională.

               24.

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 15 octombrie 2008.

            Pentru Comisie

         Viviane REDING

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 108, 24.4.2002, p. 33.

      (2)  JO L 108, 24.4.2002, p. 7.

      (3)  JO L 190, 30.7.2003, p. 13.

      (4)  JO L 344, 28.12.2007, p. 65.

      (5)  JO L 200, 30.7.2002, p. 38.

      (6)  JO L 108, 24.4.2002, p. 51.

      (7)  JO L 124, 8.6.1971, p. 1.

      ANEXA I
      Formular standard privind notificarea proiectelor de măsuri în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE
      („Formular standard de notificare”)
      INTRODUCERE
      În formularul standard de notificare figurează informațiile sintetice care trebuie furnizate Comisiei de către autoritățile naționale de reglementare în momentul notificării proiectelor de măsuri, în cadrul procedurii standard de notificare în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE.
      Comisia intenționează să discute cu autoritățile naționale de reglementare aspecte referitoare la punerea în aplicare a articolului 7, în special în timpul întâlnirilor de prenotificare. În consecință, autoritățile naționale de reglementare sunt încurajate să consulte Comisia cu privire la orice aspect legat de formularul standard de notificare și, în special, cu privire la tipul de informații pe care trebuie să le furnizeze sau, invers, referitor la posibilitatea de derogare de la obligația de furnizare a anumitor informații privind analiza de piață efectuată în conformitate cu articolele 15 și 16 din Directiva 2002/21/CE.
      CORECTITUDINEA ȘI EXHAUSTIVITATEA INFORMAȚIILOR
      Toate informațiile comunicate de autoritățile naționale de reglementare trebuie să fie corecte, exhaustive și prezentate succint în formularul standard de notificare de mai jos. Formularul standard de notificare nu este destinat să înlocuiască proiectul de măsură notificat, dar acesta trebuie să permită Comisiei și autorităților naționale de reglementare din alte state membre să verifice dacă măsura notificată conține într-adevăr, prin trimiteri la informațiile care figurează în formularul standard de notificare, toate informațiile necesare Comisiei spre a-și îndeplini sarcinile în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE în perioada de timp prevăzută.
      Informațiile necesare trebuie furnizate în secțiunile și paragrafele din formularul standard de notificare, cu trimiteri încrucișate la textul proiectului de măsură unde se regăsesc aceste informații.
      LIMBA
      Formularul standard de notificare trebuie completat în una dintre limbile oficiale ale Comunității Europene, care poate fi diferită de limba în care este redactat proiectul de măsură notificat. Toate observațiile formulate sau deciziile adoptate de către Comisie în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE sunt prezentate în limba proiectului de măsură notificat, traduse, dacă este posibil, în limba utilizată în formularul standard de notificare.
      Secțiunea 1
      Definiția pieței
      Vă rugăm să indicați, acolo unde se aplică:

                  1.1.

                  Piața de produse/servicii relevantă. Este această piață menționată în Recomandarea privind piețele relevante?

                  1.2.

                  Piața geografică relevantă.

                  1.3.

                  O prezentare succintă a opiniei autorității naționale de concurență, acolo unde este furnizată.

                  1.4.

                  O prezentare succintă a rezultatelor la zi ale consultării publice privind definiția pieței propusă (cum ar fi numărul observațiilor primite, care respondenți au fost de acord cu definiția pieței propusă și care nu au fost de acord cu o astfel de definiție).

                  1.5.

                  În cazul în care piața relevantă diferă de cele enumerate în Recomandarea privind piețele relevante, un rezumat al principalelor argumente pe care se bazează definirea pieței propusă, prin trimitere la secțiunea 2 din Instrucțiunile Comisiei privind definirea piețelor relevante și evaluarea puterii semnificative pe piață, conform cadrului de reglementare comunitar pentru rețele și servicii de comunicații electronice (1), precum și cele trei criterii principale menționate în considerentele 5-13 din Recomandarea privind piețele relevante și în secțiunea 2.2 din Expunerea de motive care o însoțește (2).

            Secțiunea 2
      Desemnarea furnizorilor cu putere semnificativă pe piață
      Vă rugăm să indicați, acolo unde se aplică:

                  2.1.

                  Denumirea furnizorilor desemnați ca având, individual sau împreună cu alți furnizori, putere semnificativă pe piață.
                  După caz, denumirea furnizorilor considerați ca nemaiavând putere semnificativă pe piață.

                  2.2.

                  Criteriile utilizate pentru desemnarea sau nu a unui furnizor ca având putere semnificativă pe piață, individual sau împreună cu alți furnizori.

                  2.3.

                  Denumirea principalilor furnizori (concurenți) activi pe piața relevantă.

                  2.4.

                  Cotele de piață ale furnizorilor menționați anterior, precum și baza de calcul a cotei de piață (de exemplu, cifra de afaceri, numărul de abonați).
                  Vă rugăm să prezentați pe scurt:

                  2.5.

                  Opinia autorității naționale de concurență, acolo unde a fost furnizată.

                  2.6.

                  Rezultatele la zi ale consultării publice privind desemnarea (desemnările) propusă (propuse) ca furnizori cu putere semnificativă pe piață (de exemplu, numărul total al observațiilor primite, numărul celor care sunt sau nu de acord).

            Secțiunea 3
      Obligații de reglementare
      Vă rugăm să indicați, acolo unde se aplică:

                  3.1.

                  Temeiul legal pentru obligațiile care urmează să fie impuse, menținute, modificate sau retrase (articolele 9-13 din Directiva 2002/19/CE).

                  3.2.

                  Motivele pentru care impunerea, menținerea sau modificarea obligațiilor impuse furnizorilor sunt considerate proporționale și justificate din perspectiva obiectivelor stabilite la articolul 8 din Directiva 2002/21/CE. Ca alternativă, vă rugăm să indicați alineatele, secțiunile sau paginile din proiectul de măsură unde se regăsesc astfel de informații.

                  3.3.

                  În cazul în care remediile propuse sunt altele decât cele prevăzute la articolele 9-13 din Directiva 2002/19/CE, vă rugăm să indicați „circumstanțele excepționale”, în sensul articolului 8 alineatul (3) din directiva respectivă, care justifică impunerea unor astfel de remedii. Ca alternativă, vă rugăm să indicați alineatele, secțiunile sau paginile din proiectul de măsură unde se regăsesc astfel de informații.

            Secțiunea 4
      Respectarea obligațiilor internaționale
      În ceea ce privește articolul 8 alineatul (3) primul paragraf a treia liniuță din Directiva 2002/19/CE, vă rugăm să indicați, acolo unde se aplică:

                  4.1.

                  Dacă proiectul de măsură propusă vizează să impună, să modifice sau să retragă obligațiile impuse furnizorilor de pe piață în conformitate cu articolul 8 alineatul (5) din Directiva 2002/19/CE.

                  4.2.

                  Denumirea furnizorilor în cauză.

                  4.3.

                  Angajamentele internaționale la care este parte Comunitatea și statele membre, care trebuie respectate.

         (1)  JO C 165, 11.7.2002, p. 6.

         (2)  Nota explicativă care însoțește Recomandarea 2007/789/CE a Comisiei privind piețele relevante de produse și servicii din sectorul comunicațiilor electronice care pot face obiectul unei reglementări ex ante, în conformitate cu Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice, C(2007) 5406, publicată la adresa: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      ANEXA II
      Formular scurt privind notificarea proiectelor de măsuri în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE
      („Formular scurt de notificare”)
      INTRODUCERE
      Formularul scurt de notificare precizează informațiile sintetice care trebuie furnizate Comisiei de către autoritățile naționale de reglementare în momentul notificării proiectelor de măsuri în cadrul procedurii scurte de notificare în conformitate cu articolul 7 din Directiva 2002/21/CE.
      Nu este necesar să se furnizeze o copie a proiectului măsurii de reglementare sau să se atașeze alte documente la formularul scurt de notificare. Cu toate acestea, este necesar să se indice în formularul scurt de notificare adresa de Internet la care proiectul de măsură este accesibil.


title: Recomandarea Consiliului din 10 iulie 2012 privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru perioada 2012-2015

text:
               24.7.2012

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 219/40

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 10 iulie 2012
   privind Programul național de reformă al Ungariei pentru 2012 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Ungariei pentru perioada 2012-2015
   2012/C 219/12
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   după consultarea Comitetului economic și financiar,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 12 iulie 2011, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011 al Ungariei (4) și a emis avizul său cu privire la Programul actualizat de convergență al Ungariei pentru perioada 2011-2014.

               (4)

               La 23 noiembrie 2011, Comisia a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând începutul celui de al doilea Semestru european de coordonare ex ante și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Ungaria ca unul dintre statele membre pentru care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.

               (5)

               La 1 decembrie 2011, Consiliul a adoptat concluzii prin care Comitetul pentru protecție socială este invitat, în cooperare cu Comitetul pentru ocuparea forței de muncă și cu alte comitete, să prezinte opinii privind acțiunile recomandate în cadrul ciclului de politici Europa 2020. Aceste opinii au fost incluse în avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 15 februarie 2012, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2012 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (7)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării fiscale și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 29 februarie 2012, între Parlamentul European și Ungaria a avut loc un schimb de opinii în conformitate cu articolul 2-ab alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

               (9)

               La 2 martie 2012, Consiliul European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul Euro Plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de convergență și în programele lor naționale de reformă.

               (10)

               La 23 aprilie 2012, Ungaria a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015 și Programul național de reformă pentru 2012. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Comisia a examinat, de asemenea, în cadrul unei analize aprofundate, realizate în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, dacă Ungaria este afectată de dezechilibre macroeconomice. Comisia a concluzionat, în analiza sa aprofundată, că Ungaria se confruntă cu dezechilibre externe și interne, care nu sunt totuși unele excesive.

               (11)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a programului de convergență, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din cadrul programului este oarecum optimist. Previziunile de creștere ale autorităților maghiare pentru 2012 și 2013 depășesc cu aproximativ jumătate de punct procentual previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012, din cauza ipotezelor oficiale mai optimiste privind cererea internă, în special pentru anul 2013. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în cadrul programului de convergență îl reprezintă asigurarea corectării durabile a deficitului excesiv până în 2012, acesta fiind termenul stabilit de Consiliu în conformitate cu recomandările privind procedura de deficit excesiv emise de Consiliu la 13 martie 2012. Obiectivele oficiale privind deficitul și eforturile fiscale prevăzute se conformează respectivelor recomandări. Programului de convergență confirmă obiectivul bugetar precedent pe termen mediu (OTM) de 1,5 % din PIB, pe care își propune să îl atingă până în 2013. Acest OTM reflectă în mod corespunzător cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Pe baza soldului bugetar structural (recalculat) (5), în 2013, progresele înregistrate în vederea îndeplinirii acestui OTM nu par să fie suficiente în raport cu evaluarea formulată în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2012, care ia în considerare riscurile de punere în aplicare referitoare la anumite măsuri de economisire și un scenariu macroeconomic mai puțin optimist.
               Având în vedere măsurile discreționare în materie de venituri, rata de creștere a cheltuielilor publice este în concordanță cu criteriul de referință privind cheltuielile stabilit în Pactul de stabilitate și de creștere pentru 2013, dar nu și pentru 2014 și 2015. Potrivit intențiilor guvernului, datoria publică va scădea continuu pe durata programului, pentru a ajunge la mai puțin de 73 % din PIB în 2015, dar va rămâne superioară valorii de referință de 60 % din PIB. În ceea ce privește criteriul de referință privind reducerea datoriei, în perioada 2013-2014, Ungaria va traversa o perioadă de tranziție, iar programul de convergență ar urma să asigure înregistrarea unor progrese suficiente în vederea respectării acestui criteriu. Conform programului de convergență, criteriul de referință privind reducerea datoriei ar trebui respectat la sfârșitul perioadei de tranziție, în 2015, ceea ce ar trebui să contribuie la reducerea îndatorării externe și interne acumulate.

               (12)

               Au fost adoptate noi reglementări în vederea punerii în aplicare a cadrului constituțional de guvernanță fiscală, însă unele dintre elementele acestuia rămân limitate. Planificarea bugetară pe termen mediu este doar cu titlu orientativ, resursele alocate Consiliului fiscal nu sunt pe măsura dreptului de veto care i s-a acordat recent, iar disponibilitatea informațiilor bugetare rămâne insuficientă. Consolidarea dimensiunii planificării bugetare pe termen mediu și extinderea competențelor de analiză ale Consiliului fiscal ar contribui la asigurarea îndeplinirii rolului atribuit noului cadru de guvernanță fiscală.

               (13)

               Măsurile de politică adoptate pentru atenuarea impactului reformei fiscale asupra persoanelor cu venituri reduse (creșterea salariului minim, schema de subvenționare a salariilor) nu au contribuit la promovarea ocupării forței de muncă, în schimb, măsurile de încurajare a participării femeilor la piața forței de muncă reprezintă un mic pas în direcția cea bună. Modificarea impozitării veniturilor salariale, astfel încât aceasta să stimuleze ocuparea forței de muncă și consolidarea în continuare a măsurilor de încurajare a participării femeilor la piața forței de muncă, în special prin extinderea serviciilor de îngrijire a copiilor și a unităților de învățământ preșcolar, ar contribui la îmbunătățirea ratei de ocupare.

               (14)

               Serviciul public de ocupare a forței de muncă a fost reorganizat, în sensul unei reduceri globale a personalului, ceea ce contravine recomandărilor din 2011. În domeniul politicilor active privind piața forței de muncă, par credibile și pertinente mai multe măsuri menite să ofere servicii adaptate grupurilor defavorizate, de exemplu, în cadrul programelor Fondului Social European (FSE). În schimb, este puțin probabil ca alte măsuri care vizează aceste grupuri (cum ar fi lucrările publice) să conducă în mod eficient la o mai mare integrare a participanților pe piața forței de muncă. Ar trebui întreprinse, fără întârziere, măsuri clare în vederea consolidării capacității serviciului public de ocupare a forței de muncă, menținând în același timp o repartizare echilibrată a finanțării între lucrările publice și alte politici active privind piața forței de muncă, pentru a îmbunătăți funcționarea acestei piețe și pentru a crește rata de activitate. Intensificarea potențialului de creștere prin reforme structurale pe piața forței de muncă ar contribui, de asemenea, într-o măsură substanțială la o reducere susținută a vulnerabilităților care rezultă din nivelul ridicat al datoriei externe și interne. În plus, strategia națională de integrare socială (a romilor) nu a fost încorporată în alte politici.

               (15)

               Măsurile care vizează îmbunătățirea mediului de afaceri se îndreaptă, în mare măsură, în direcția cea bună, însă există în continuare un important spațiu de manevră pentru a înregistra progrese semnificative în acest domeniu. Eforturile depuse în vederea facilitării accesului la finanțare nebancară reprezintă, de asemenea, un pas în direcția potrivită, dar deocamdată lipsește o evaluare cuprinzătoare a politicilor privind întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri). Ungaria ocupă unul din ultimele locuri în privința multor indicatori care măsoară transparența și calitatea administrației publice, iar realizarea unor progrese în aceste domenii ar contribui, de asemenea, la îmbunătățirea stabilității mediului instituțional și de politică. Pe de altă parte, acest lucru ar putea oferi condiții mai propice pentru investițiile străine directe și ar susține reducerea dezechilibrului semnificativ în ceea ce privește poziția investițională internațională netă: în special, procentul profiturilor reinvestite a scăzut dramatic în 2009 și 2010, în parte din cauza crizei, dar și ca urmare a unei serii de schimbări controversate și neprevăzute din mediul de politică și fiscal, precum și din sistemul juridic și instituțional. Tendința recentă (începând cu jumătatea anului 2010) în ceea ce privește fondurile publice destinate cercetării și inovării nu este în concordanță cu prioritatea acordată unei consolidări fiscale diferențiate și favorabile creșterii, astfel cum a fost definită în analiza anuală a creșterii pentru 2012.

               (16)

               Guvernul maghiar a efectuat o reformă a învățământului superior care a introdus modificări structurale și de finanțare în cadrul acestuia. În plus, unele elemente ale noii legislații privind educația școlară riscă să conducă la creșterea numărului de persoane care părăsesc timpuriu școala și la o segregare sporită în cadrul sistemului de învățământ din Ungaria. Chestiunea, la fel de importantă, a învățării pe tot parcursul vieții nu beneficiază de o atenție suficientă. Îmbunătățirea educației la toate nivelurile este esențială pentru creșterea competitivității forței de muncă din Ungaria.

               (17)

               Absența progreselor în ceea ce privește restructurarea transportului în comun a fost un motiv important al derapajelor bugetare din ultimii ani. Cea mai mare parte a materialului rulant aparținând societăților de transport în comun a atins limita de funcționare. Extinderea capacității transfrontaliere a rețelei de electricitate ar putea facilita o eventuală creștere a schimburilor comerciale cu țările învecinate. Autoritatea națională de reglementare în domeniul energiei nu este abilitată să se organizeze în mod autonom și nu dispune de competența exclusivă de a stabili tarifele de rețea, inclusiv rata de recuperare a investiției pe care operatorii de rețea au dreptul să o înregistreze. Prețurile reglementate ar trebui să se aplice doar clienților vulnerabili.

               (18)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Ungariei, a evaluat programul de convergență și programul național de reformă și a prezentat o analiză aprofundată. Comisia a luat în considerare nu doar relevanța acestora pentru o politică fiscală și socioeconomică sustenabilă în Ungaria, ci și conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii printr-o contribuție de la nivelul UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările de la punctele 1-7 de mai jos.

               (19)

               Având în vedere evaluarea menționată, Consiliul a examinat programul de convergență, iar avizul său (6) se regăsește în special în recomandarea de la punctul 1 de mai jos.

               (20)

               Având în vedere rezultatele analizei aprofundate realizate de Comisie, precum și evaluarea menționată, Consiliul a examinat programul național de reformă și programul de convergență. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în special în recomandările de la punctele 1, 3, 4 și 5 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2012-2013, Ungaria să întreprindă acțiuni, astfel încât:

               1.

               Să corecteze deficitul excesiv până în 2012, în mod durabil, prin execuția bugetului pentru anul 2012 și punerea în aplicare a măsurilor de consolidare aprobate ulterior, concomitent cu reducerea dependenței de măsurile cu caracter excepțional; să precizeze, ulterior, toate măsurile structurale necesare pentru a asigura corectarea durabilă a deficitului excesiv și pentru a înregistra progrese suficiente în vederea îndeplinirii OTM, inclusiv a respectării criteriului de referință privind cheltuielile, și să garanteze că au fost realizate progrese suficiente în ceea ce privește conformarea cu criteriul de referință privind reducerea datoriei; să contribuie, de asemenea, la înscrierea ponderii datoriei publice pe o traiectorie descendentă stabilă pentru a atenua dezechilibrele macroeconomice acumulate.

               2.

               Să revizuiască principala lege privind stabilitatea economică prin introducerea noilor reguli numerice într-un cadru bugetar obligatoriu pe termen mediu; să continue extinderea competențelor de analiză ale Consiliului fiscal, în vederea creșterii transparenței finanțelor publice.

               3.

               Să modifice impozitarea veniturilor salariale, astfel încât aceasta să stimuleze ocuparea forței de muncă, prin atenuarea, într-o manieră durabilă, neutră din punct de vedere bugetar, a impactului modificărilor fiscale din 2011 și 2012 asupra persoanelor cu venituri reduse, de exemplu prin transferarea unei părți a sarcinii fiscale către taxele din domeniul energiei și taxele periodice pe proprietate; să intensifice măsurile care vizează încurajarea participării femeilor pe piața forței de muncă, în special prin extinderea serviciilor de îngrijire a copiilor și a unităților de învățământ preșcolar.

               4.

               Să consolideze capacitatea serviciului public de ocupare a forței de muncă cu scopul de a îmbunătăți calitatea și eficiența formării, a asistenței pentru căutarea unui loc de muncă și a serviciilor individualizate, acordând o atenție deosebită grupurilor defavorizate; să consolideze elementul de activare al programului de lucrări publice prin cursuri eficace de formare și prin asistență pentru căutarea unui loc de muncă; să pună în aplicare strategia națională de integrare socială (a romilor) și să o încorporeze în alte politici.

               5.

               Să pună în aplicare măsurile preconizate în vederea reducerii sarcinii administrative; să se asigure că achizițiile publice și procesul legislativ susțin concurența pe piață și să garanteze un mediu de reglementare stabil și favorabil întreprinderilor financiare și nefinanciare, inclusiv investitorilor străini direcți; să diminueze costurile legate de respectarea normelor fiscale și să instituie, în materie de impozitare a întreprinderilor, un cadru stabil, legal și care să nu denatureze concurența; să elimine restricțiile nejustificate privind deschiderea unor supermarketuri de vânzare cu amănuntul; să instituie, în cadrul noii strategii de inovare, sisteme specifice, bine definite de stimulare care să sprijine IMM-urile inovatoare.

               6.

               Să elaboreze și să pună în aplicare o strategie națională privind părăsirea timpurie a școlii, asigurând o finanțare corespunzătoare; să se asigure că punerea în aplicare a reformei învățământului superior îmbunătățește accesul la educație al grupurilor defavorizate.

               7.

               Să reformeze sistemul de transport în comun, astfel încât acesta să devină mai rentabil; să extindă capacitatea transfrontalieră a rețelei de electricitate, să garanteze independența autorității de reglementare în domeniul energiei și să elimine treptat prețurile reglementate la energie.

      Adoptată la Bruxelles, 10 iulie 2012.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         V. SHIARLY

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2012 prin Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 119, 4.5.2012, p. 47).

      (4)  JO C 209, 15.7.2011, p. 10.

      (5)  Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun acord.

      (6)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Comisiei din 22 martie 2010 privind domeniul de aplicare și efectele statutului de mijloc legal de plată al bancnotelor și monedelor euro

text:
               30.3.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 83/70

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 22 martie 2010
   privind domeniul de aplicare și efectele statutului de mijloc legal de plată al bancnotelor și monedelor euro
   (2010/191/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Statutul de mijloc legal de plată al bancnotelor în euro este stabilit la articolul 128 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, la capitolul privind politica monetară. Conform articolului 3 alineatul (1) litera (c) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Uniunea are competență exclusivă în privința politicii monetare pentru statele membre a căror monedă este euro (statele membre participante).

               (2)

               Conform articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 974/98 al Consiliului din 3 mai 1998 privind introducerea euro (1), monedele în euro sunt singurele monede cu statut de mijloc legal de plată în toate statele membre participante.

               (3)

               În momentul de față, la nivelul zonei euro, există o anumită incertitudine cu privire la domeniul de aplicare al statutului de mijloc legal de plată și la consecințele ce decurg din acesta.

               (4)

               Prezenta recomandare se bazează pe principalele concluzii ale unui raport elaborat de un grup de lucru format din reprezentanți ai ministerelor de finanțe și ai băncilor centrale naționale din zona euro.

               (5)

               Comisia va examina implementarea prezentei recomandări și va evalua necesitatea luării unor măsuri de reglementare la trei ani după adoptarea ei,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   1.   Definiția comună a conceptului de mijloc legal de plată

   În cazul în care există o obligație de plată, caracteristica bancnotelor și a monedelor euro de mijloc legal de plată trebuie să implice:

               (a)

               Obligația de a accepta:
               Creditorul unei obligații de plată nu poate refuza bancnotele și monedele în euro decât în cazul în care părțile au convenit asupra utilizării altor mijloace de plată.

               (b)

               Acceptare la valoarea nominală totală:
               Valoarea monetară a bancnotelor și monedelor în euro este egală cu valoarea indicată pe bancnote și monede.

               (c)

               Capacitatea de a stinge obligația de plată:
               Un debitor poate să stingă o obligație de plată oferind creditorului bancnote și monede euro.

         2.   Acceptarea plăților în bancnote și monede euro în cadrul tranzacțiilor cu amănuntul

   Acceptarea bancnotelor și monedelor euro în cadrul tranzacțiilor cu amănuntul trebuie să fie regula. Prin urmare, un refuz poate fi acceptat doar în cazul în care se bazează pe motive legate de „principiul bunei credințe” (de exemplu, dacă un comerciant nu are numerar disponibil pentru a da restul).
   3.   Acceptarea bancnotelor de mare valoare în tranzacțiile cu amănuntul

   Bancnotele de valoare mare trebuie acceptate ca mijloc de plată în cadrul tranzacțiilor cu amănuntul. Prin urmare, un refuz poate fi acceptat doar în cazul în care se bazează pe motive legate de „principiul bunei credințe” (de exemplu, valoarea nominală a bancnotei este disproporționată comparativ cu suma datorată creditorului).
   4.   Absența costurilor suplimentare pentru utilizarea bancnotelor și monedelor euro

   Nu trebuie să existe costuri suplimentare la plata cu bancnote și monede euro.
   5.   Bancnote euro pătate de sistemele inteligente de neutralizare a bancnotelor (IBNS)

   Chiar dacă bancnotele pătate cu cerneală de securitate de către sistemele inteligente de neutralizare a bancnotelor (IBNS) au statutul de mijloc legal de plată, statele membre trebuie să comunice în mod activ părților interesate (bănci, comercianți, publicul larg) că bancnotele pătate trebuie duse la băncile centrale naționale și că este foarte probabil ca acestea să fi fost furate.
   6.   Distrugerea totală a bancnotelor și monedelor de către persoane fizice

   Statele membre nu trebuie să interzică și nici să penalizeze distrugerea totală a unor cantități mici de bancnote și monede în euro de către persoane fizice. Statele trebuie totuși să interzică distrugerea neautorizată a unor cantități mari de bancnote și monede în euro.
   7.   Mutilarea bancnotelor și a monedelor în scopuri artistice

   Statele membre nu trebuie să încurajeze mutilarea bancnotelor și a monedelor euro în scopuri artistice, dar pot să tolereze acest lucru. Bancnotele și monedele mutilate trebuie considerate drept inadecvate circulației.
   8.   Competențe în privința deciziei de a distruge monede euro adecvate circulației

   Nicio autoritate națională nu trebuie să decidă singură în privința distrugerii monedelor adecvate circulației. Înaintea distrugerii unor monede euro adecvate circulației, autoritatea națională competentă trebuie să consulte subcomitetul pentru monede euro din cadrul Comitetului economic și financiar și să informeze grupul de lucru al directorilor de monetării.
   9.   Statutul de mijloc legal de plată al monedelor de 1 și 2 eurocenți și reguli de rotunjire

   În statele membre care au adoptat reguli de rotunjire și, prin urmare, prețurile sunt rotunjite la cei mai apropiați cinci cenți, monedele de 1 și 2 eurocenți trebuie să aibă în continuare curs legal și trebuie să fie acceptate ca mijloc de plată. Statele membre trebuie însă să se abțină de la adoptarea de noi reguli de rotunjire, deoarece acestea afectează negativ capacitatea de a stinge o obligație de plată oferind suma exactă datorată și pot genera în anumite circumstanțe costuri suplimentare la plățile în numerar.
   10.   Statutul de mijloc legal de plată al monedelor euro de colecție

   Statele membre trebuie să ia toate măsurile considerate corespunzătoare pentru a împiedica utilizarea monedelor euro de colecție drept mijloc de plată (de exemplu, ambalaje speciale, comunicare clară, utilizarea de metale prețioase, preț de vânzare superior valorii nominale).

      Prezenta recomandare se adresează tuturor statelor membre din zona euro, Băncii Centrale Europene și asociațiilor europene și naționale ale comercianților și consumatorilor.
      Adoptată la Bruxelles, 22 martie 2010.

            Pentru Comisie

         Olli REHN

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 139, 11.5.1998, p. 1.


title: Recomandarea Comisiei din 4 februarie 2008 privind un program de monitorizare comunitar coordonat pentru 2008 pentru a asigura respectarea conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale și anumite produse de origine vegetală și programe de monitorizare națională pentru 2009 [notificată cu numărul C(2008) 369] (Text cu relevanță pentru SEE)

text:
               9.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 36/7

      RECOMANDAREA COMISIEI

   din 4 februarie 2008
   privind un program de monitorizare comunitar coordonat pentru 2008 pentru a asigura respectarea conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale și anumite produse de origine vegetală și programe de monitorizare națională pentru 2009
   [notificată cu numărul C(2008) 369]
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2008/103/CE)
   COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 211,
   având în vedere Directiva 86/362/CEE a Consiliului din 24 iulie 1986 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe cereale (1), în special articolul 7 alineatul (2) litera (b),
   având în vedere Directiva 90/642/CEE a Consiliului din 27 noiembrie 1990 de stabilire a conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide din și de pe anumite produse de origine vegetală, inclusiv fructe și legume (2), în special articolul 4 alineatul (2) litera (b),
   întrucât:

               (1)

               Directivele 86/362/CEE și 90/642/CEE prevăd cum Comisia ar trebui să ajungă, în mod progresiv, la un sistem care să permită evaluarea expunerii prin alimentație la pesticide. Pentru a obține niște evaluări realiste, ar trebui să se dispună de date privind monitorizarea reziduurilor de pesticide într-un anumit număr de produse alimentare care constituie principalele componente ale regimului alimentar european. Se recunoaște, în general, că principalele componente ale regimului alimentar european sunt reprezentate de aproximativ 20-30 produse alimentare. Având în vedere resursele disponibile la nivel național pentru monitorizarea reziduurilor de pesticide, statele membre sunt în măsură să analizeze numai probe din opt produse în fiecare an, în cadrul unui program de monitorizare coordonat. În utilizările pesticidelor intervin modificări la intervale de timp de trei ani. Astfel, în general, ar trebui ca fiecare pesticid să fie monitorizat în 20-30 de produse alimentare în cursul unei serii de cicluri trienale.

               (2)

               În 2008, ar trebui să se monitorizeze reziduurile pesticidelor specificate în prezenta recomandare, ceea ce va permite utilizarea acestor date în vederea evaluării expunerii efective prin alimentație. Dat fiind că monitorizarea trebuie să acopere cicluri trienale și să permită statelor membre să-și prezinte programele de monitorizare pentru 2009, prezenta recomandare ar trebui să stabilească în continuare indicații privind monitorizarea care urmează să fie efectuată în 2009 și 2010.

               (3)

               Pe baza unei distribuții de probabilitate binominală, se poate calcula faptul că analizarea a 642 de probe permite detectarea, cu o rată de fiabilitate mai mare de 99 %, a unei probe care conține reziduuri de pesticide peste limita de detecție (LD), în cazul în care mai puțin de 1 % dintre produsele de origine vegetală conțin reziduuri care depășesc limita de detecție. Prelevarea acestor probe ar trebui să fie repartizată între statele membre în funcție de numărul de locuitori și de consumatori, cu un număr minim de 12 probe per produs și per an.

               (4)

               Orientările cu privire la „Procedurile de control al calității privind analiza reziduurilor de pesticide” sunt publicate pe pagina web a Comisiei (3). S-a convenit ca orientările respective să fie puse în aplicare, în măsura în care este posibil, de laboratoarele de analiză ale statelor membre și să fie reexaminate în mod continuu, în lumina experienței acumulate datorită programelor de monitorizare.

               (5)

               Directiva 2002/63/CE a Comisiei din 11 iulie 2002 de stabilire a metodelor comunitare de prelevare de probe pentru controlul oficial al reziduurilor de pesticide de pe și din produsele de origine vegetală și animală și de abrogare a Directivei 79/700/CEE (4) cuprinde metodele de eșantionare și procedurile recomandate de către Comisia Codex Alimentarius.

               (6)

               În ceea ce privește analiza produselor de origine animală care se așteaptă să fie efectuată începând cu anul 2009, laboratoarele oficiale trebuie să fie informate din timp în scopul de a se adapta la prezenta recomandare, privitor la ce tipul de pesticide și produse de origine animală care vor fi analizate, aceste combinații fiind indicate în anexa I cu un (d).

               (7)

               Directivele 86/362/CEE și 90/642/CEE prevăd ca statele membre să precizeze criteriile aplicate în elaborarea programelor lor naționale de inspecție. Astfel de informații ar trebui să includă criteriile aplicate la stabilirea numărului de probe care urmează să fie prelevate și analizele care urmează să fie efectuate, precum și nivelurile de raportare aplicate, criteriile conform cărora au fost stabilite nivelurile de raportare și detaliile de acreditare în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004 din 29 aprilie 2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (5). În ceea ce privește acreditarea laboratoarelor, ar trebui avută în vedere derogarea prevăzută la articolul 18 din Regulamentul (CE) nr. 2076/2005 al Comisiei din 5 decembrie 2005 de stabilire a dispozițiilor tranzitorii de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 853/2004, (CE) nr. 854/2004 și (CE) nr. 882/2004 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 853/2004 și (CE) nr. 854/2004 (6). Numărul și tipul de infracțiuni și măsurile luate trebuie de asemenea indicate.

               (8)

               Nivelurile maxime ale reziduurilor pentru alimentele destinate sugarilor au fost stabilite în conformitate cu articolul 6 din Directiva 91/321/CEE a Comisiei din 14 mai 1991 privind preparatele pentru sugari și preparatele de continuare (7) și cu articolul 7 din Directiva 2006/125/CE a Comisiei din 5 decembrie 2006 privind preparatele pe bază de cereale și alimentele pentru copii destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică (8).

               (9)

               Informațiile privind rezultatele programelor de monitorizare sunt deosebit de adecvate pentru prelucrarea, stocarea și transmisia prin mijloace electronice/informatice. S-au elaborat formate pentru ca statele membre să furnizeze Comisiei datele prin poșta electronică. Prin urmare, statele membre trebuie să fie în măsură să trimită Comisiei rapoartele în formatul standard. Perfecționarea acestui format standard se realizează mai eficient prin elaborarea orientărilor de către Comisie.

               (10)

               Măsurile prevăzute în prezenta recomandare sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         RECOMANDĂ:

               1.

               Statele membre sunt invitate, pe parcursul anului 2008, să preleveze și să analizeze probele referitoare la combinațiile de produse și reziduuri de pesticide prevăzute în anexa I, cu excepția produselor de origine animală (d) care vor fi analizate începând cu anul 2009. Numărul probelor fiecărui produs sunt alocate acestora în anexa II, ceea ce trebuie să reflecte, după caz, ponderea corespunzătoare națională, comunitară și extracomunitară pe piața statului membru.
               Lotul din care se vor preleva probe trebuie ales în mod aleatoriu, conform unei metode de monitorizare.
               Procedura de prelevare de probe, inclusiv numărul de elemente, trebuie efectuată în conformitate cu dispozițiile Directivei 2002/63/CE.

               2.

               Probele prelevate și analizate de fiecare stat membru în conformitate cu anexele I și II trebuie să includă cel puțin:

                           (a)

                           zece probe din alimente destinate sugarilor, în special pe bază de legume, fructe sau cereale;

                           (b)

                           o probă, dacă este cazul, de produs agricol ecologic, care reflectă ponderea pe piață a produsului ecologic în fiecare stat membru.

               3.

               Statele membre sunt invitate să comunice, înainte de 31 august 2009, rezultatele analizei probelor pentru combinațiile de produse și de reziduuri de pesticide stabilite în anexa I, indicând:

                           (a)

                           metodele de analiză aplicate și nivelurile de raportare atinse, în conformitate cu procedurile de control al calității stabilite în procedurile de control al calității privind analiza reziduurilor de pesticide;

                           (b)

                           numărul și tipul de infracțiuni și măsurile luate.

               4.

               Raportul trebuie prezentat într-un format — inclusiv formatul electronic — în conformitate cu orientările pentru statele membre cu privire la punerea în aplicare a recomandărilor Comisiei privind programele comunitare de monitorizare coordonate, furnizate de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală.
               Rezultatul obținut pe baza probelor din alimente destinate sugarilor și al probelor din produse agricole ecologice trebuie comunicat pe fișe tehnice separate.

               5.

               Statele membre sunt invitate să trimită Comisiei și celorlalte state membre, până la 31 august 2008, informațiile prevăzute la articolul 7 alineatul (3) din Directiva 86/362/CEE și la articolul 4 alineatul (3) din Directiva 90/642/CEE privind exercițiul de monitorizare din 2007 pentru a garanta, cel puțin printr-o prelevare de probe pentru verificare, respectarea conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide, inclusiv:

                           (a)

                           rezultatele programelor lor naționale cu privire la reziduurile de pesticide;

                           (b)

                           informații privind procedurile de control al calității ce se aplică în laboratoarele lor, în special informații privind anumite aspecte ale orientărilor privind procedurile de control al calității pentru analiza reziduurilor de pesticide, pe care nu au reușit să le aplice sau în aplicarea cărora au întâmpinat dificultăți;

                           (c)

                           informații privind acreditarea, în conformitate cu dispozițiile articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 (inclusiv domeniul de aplicare al acreditării, organismul de acreditare și copia certificatului de acreditare), a laboratoarelor care efectuează analizele;

                           (d)

                           informații despre testele de competență și testele circulare la care a participat laboratorul.

               6.

               Statele membre sunt invitate să transmită Comisiei, până la 30 septembrie 2008, programul lor național prevăzut pentru monitorizarea conținuturilor maxime de reziduuri de pesticide stabilite în Directivele 90/642/CEE și 86/362/CEE pentru anul 2009, care să includă următoarele informații:

                           (a)

                           criteriile aplicate pentru a determina numărul de probe care urmează să fie prelevate și analizele care urmează să fie efectuate;

                           (b)

                           nivelurile de raportare aplicate și criteriile pe baza cărora au fost stabilite aceste niveluri de raportare; și

                           (c)

                           detalii privind acreditarea, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004, a laboratoarelor care efectuează analizele.

      Adoptată la Bruxelles, 4 februarie 2008.

            Pentru Comisie

         Markos KYPRIANOU

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 221, 7.8.1986, p. 37. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/73/CE a Comisiei (JO L 329, 14.12.2007, p. 40).

      (2)  JO L 350, 14.12.1990, p. 71. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2007/73/CE.

      (3)  Document SANCO/3131/2007 din 31 octombrie 2007 (http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf).

      (4)  JO L 187, 16.7.2002, p. 30.

      (5)  JO L 165, 30.4.2004, p. 1. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1791/2006 al Consiliului (JO L 363, 20.12.2006, p. 1).

      (6)  JO L 338, 22.12.2005, p. 83. Regulament modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1246/2007 (JO L 281, 25.10.2007, p. 21).

      (7)  JO L 175, 4.7.1991, p. 35. Directivă modificată ultima dată prin Directiva 2006/82/CE (JO L 362, 20.12.2006, p. 94).

      (8)  JO L 339, 6.12.2006, p. 16.

      ANEXA I
      COMBINAȚIILE DE PESTICIDE ȘI DE PRODUSE CARE URMEAZĂ SĂ FIE MONITORIZATE

                  2008

                  2009 (1)

                  2010 (1)

                  Acefat

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Acetamiprid

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Aldicarb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Amitraz

                  (b)

                  (c)

                  Azinfosmetil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Azoxistrobin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Benomil + carbendazim (exprimat în forma carbendazim)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Bifentrin

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Bromul total

                  (b)

                  (c)

                  Bromopropilat

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Bupirimate

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Buprofezin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Captan

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Folpet

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Carbaril

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Clofentezin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Clormequat (2)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Clorotalonil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Clorprofam

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Clorpirifos

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Clorpirifos-metil

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Cipermetrin

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Ciprodinil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Deltametrin

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Diazinon

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Diclofluanid

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Diclorvos

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Dicofol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Dimetoat + Ometoat (sumă exprimată în dimetoat)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Dinocap

                  (b)

                  (c)

                  Difenilamină

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Endosulfan

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Fenarimol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Fenhexamid

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Fenitrotion

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Fludioxonil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Flusilazol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Glifosfat (3)

                  (c)

                  Hexaconazol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Hexitiazox

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Imazalil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Imidacloprid

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Indoxacarb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Iprodion

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Iprovalicarb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Kresoxim-metil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Lambda-cihalotrin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Malation

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Grupa maneb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Mepanipirim

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Mepicat (2)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Metalaxil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Metamidofos

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Metidation

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Metiocarb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Metomil/tiodicarb (sumă exprimată în metomil)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Miclobutanil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Oxidemeton-metil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Paration

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Penconazol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Fosalon

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Pirimicarb

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Pirimifos-metil

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Procloraz

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Procimidon

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Profenofos

                  (a)

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Propargit

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Piretrine

                  (a)

                  Pirimetanil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Piriproxifen

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Oxamil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Chinoxifen

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Spiroxamină

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tebuconazol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tiofanat-metil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tebufenozide

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Trifloxistrobin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tiabendazol

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tolcloflos metil

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Tolifluanid

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Triademefon + Triadimenol (sumă exprimată în triadimenol și triadimefon)

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Vinclozolin

                  (a)

                  (b)

                  (c)

                  Boscalid

                  (b)

                  (c)

                  Carbofuran

                  (b)

                  (c)

                  Clorfenvinfos

                  (b) (d)

                  (b) (d)

                  Ciflutrin (incl. beta-)

                  (b)

                  (c)

                  Difenoconazol

                  (b)

                  (c)

                  Dimetomorf

                  (b)

                  (c)

                  Etion

                  (b)

                  (c)

                  Fenoxicarb

                  (b)

                  (c)

                  Fipronil

                  (b)

                  (c)

                  Flufenoxuron

                  (b)

                  (c)

                  Formetanat

                  (b)

                  (c)

                  Linuron

                  (b)

                  (c)

                  Monocrotofos

                  (b)

                  (c)

                  Paration-metil

                  (b)

                  (c)

                  Fosmet

                  (b)

                  (c)

                  Piridaben

                  (b)

                  (c)

                  Tebufenpirad

                  (b)

                  (c)

                  Teflubenzuron

                  (b)

                  (c)

                  Tetradifon

                  (b)

                  (c)

                  Tiacloprid

                  (b)

                  (c)

                  Triazofos

                  (b)

                  (c)

                  Propamocarb

                  (b)

                  (c)

                  Haloxifop

                  (c)

                  Fluazifop

                  (c)

                  2,4-D

                  (c)

                  Abamectin (sumă)

                  (b)

                  (c)

                  Acrinatrin

                  (c)

                  Bitertanol

                  (c)

                  Clorfenapir

                  (c)

                  Clotianidin

                  (c)

                  Dicloran

                  (c)

                  Epoxiconazol

                  (c)

                  Fenazachin

                  (c)

                  Fenpropimorf

                  (c)

                  Fention (sumă)

                  (c)

                  Fenvalerat/Esfenvalerat (sumă)

                  (c)

                  Lufenuron

                  (c)

                  Metoxifenozid

                  (c)

                  Oxadixil

                  (c)

                  Pendimetalin

                  (c)

                  Fentoat

                  (c)

                  Propiconazol

                  (c)

                  Propizamid

                  (c)

                  Spinosad (sumă)

                  (c)

                  Tetraconazol

                  (c)

                  Tiametoxam

                  (c)

                  Trifluralin

                  (c)

                  Aldrin

                  (d)

                  (d)

                  Azinfos-etil

                  (d)

                  (d)

                  Clordan-cis

                  (d)

                  (d)

                  Clordan-trans

                  (d)

                  (d)

                  Oxiclordan

                  (d)

                  (d)

                  Clorfenvinfos (suma de izomeri)

                  (d)

                  (d)

                  Clorobenzilat

                  (d)

                  (d)

                  Ciflutrin (suma de izomeri)

                  (d)

                  (d)

                  DDD-p,p’

                  (d)

                  (d)

                  DDE-p,p’

                  (d)

                  (d)

                  DDT-o,p’

                  (d)

                  (d)

                  DDT-p,p’

                  (d)

                  (d)

                  Deltametrin

                  (d)

                  (d)

                  Diazinon

                  (d)

                  (d)

                  Dieldrin

                  (d)

                  (d)

                  Endosulfan-alfa

                  (d)

                  (d)

                  Endosulfan-beta

                  (d)

                  (d)

                  Endosulfan sulfat

                  (d)

                  (d)

                  Endrin

                  (d)

                  (d)

                  Fention

                  (d)

                  (d)

                  Fenvalerat/Esfenvalerat

                  (d)

                  (d)

                  (sumă de izomeri RS/SR și RR/SS)

                  (d)

                  (d)

                  Formotion

                  (d)

                  (d)

                  HCB

                  (d)

                  (d)

                  HCH-alfa

                  (d)

                  (d)

                  HCH-beta

                  (d)

                  (d)

                  HCH-gama (lindan)

                  (d)

                  (d)

                  Heptaclor

                  (d)

                  (d)

                  Heptaclor epoxid (cis)

                  (d)

                  (d)

                  Heptaclor epoxid (trans)

                  (d)

                  (d)

                  Metacrifos

                  (d)

                  (d)

                  Metidation

                  (d)

                  (d)

                  4,4’-Metoxiclor

                  (d)

                  (d)

                  Nitrofen

                  (d)

                  (d)

                  Paration

                  (d)

                  (d)

                  Paration-metil

                  (d)

                  (d)

                  Parlar 26 (Camfeclor)

                  (d)

                  (d)

                  Parlar 50 (Camfeclor)

                  (d)

                  (d)

                  Parlar 62 (Camfeclor)

                  (d)

                  (d)

                  Permetrin (sumă de izomeri)

                  (d)

                  (d)

                  Pirimifos-metil

                  (d)

                  (d)

                  Profenofos

                  (d)

                  (d)

                  Pirazofos

                  (d)

                  (d)

                  Quintozen

                  (d)

                  (d)

                  Resmetrin (sumă de izomeri)

                  (d)

                  (d)

                  Tecnazen

                  (d)

                  (d)

                  Triazofos

                  (d)

                  (d)

                              (a)

                              Fasole (în stare proaspătă sau congelată, fără boabe), morcovi, castraveți, portocale sau mandarine, pere, cartofi, orez, spanac (în stare proaspătă sau congelată).

                              (b)

                              Vinete, banane, conopidă, struguri de masă, suc de portocale (), mazăre (în stare proaspătă/congelată, mazăre boabe), ardei (dulce), grâu.

                              (c)

                              Mere, căpățâni de varză, praz, lăptuci, roșii, piersici, inclusiv nectarine și hibrizii similari; secară sau ovăz, căpșuni.

                              (d)

                              Unt, șuncă presată (afumată sau uscată în aer), ouă (lichide sau uscate).

         (1)  Indicativ pentru 2009 și 2010, urmând a fi supuse unor programe care vor fi recomandate pentru acești ani.

         (2)  Clormequat și mepiquat trebuie analizate în cereale (cu excepția orezului), morcovi, legume-fructe și pere.

         (3)  Numai cereale.

         (4)  Pentru sucul de portocale, statele membre trebuie să precizeze sursa (concentrate sau fructe proaspete).

      ANEXA II
      Numărul de probe din fiecare produs ce urmează să fie prelevate și analizate de către fiecare stat membru.

                  Cod țară

                  Probe

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BG

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  RO

                  17

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                  Număr minim total de probe: 642

         (1)  Număr minim de probe pentru fiecare metodă reziduală unică aplicată.

         (2)  Număr minim de probe pentru fiecare metodă multireziduală aplicată.