               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2022
            COM(2022) 624 final

            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind Programul național de reformă al României pentru 2022 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2022
            {SWD(2022) 624 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind Programul național de reformă al României pentru 2022 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al României pentru 2022

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 9 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               , care a instituit Mecanismul de redresare și reziliență, a intrat în vigoare la 19 februarie 2021. Mecanismul de redresare și reziliență oferă sprijin financiar pentru implementarea reformelor și a investițiilor, dând astfel un impuls bugetar finanțat de Uniune. Mecanismul contribuie la redresarea economică și la implementarea unor reforme și investiții sustenabile, care stimulează creșterea, în special pentru a promova tranziția verde și tranziția digitală, consolidând totodată reziliența și creșterea potențială a economiilor statelor membre. De asemenea, mecanismul contribuie la consolidarea sustenabilității finanțelor publice și la stimularea creșterii economice și a creării de locuri de muncă pe termen mediu și lung. Contribuția financiară maximă pentru fiecare stat membru în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență [a fost] actualizată la [XX] iunie 2022, în concordanță cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2021/241.

               (2)La data de 24 noiembrie 2021, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii durabile, care marchează începutul semestrului european din 2022 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de angajamentul comun reafirmat în cadrul Summitului social de la Porto din mai 2021 de a continua punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Consiliul European a aprobat prioritățile Analizei anuale a creșterii durabile pentru 2022 la 25 martie 2022. Totodată, la 24 noiembrie 2021, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat România printre statele membre pentru care ar fi necesar un bilanț aprofundat
                  4
               . La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, Propunerea de raport comun pentru 2022 privind ocuparea forței de muncă, în care se analizează punerea în aplicare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă și a principiilor Pilonului european al drepturilor sociale, care a fost adoptată de Consiliu la 14 martie 2022.

               (3)Invadarea Ucrainei de către Rusia, în urma pandemiei mondiale, a modificat în mod semnificativ contextul geopolitic și economic. Impactul invaziei asupra economiilor statelor membre a fost resimțit, de exemplu, prin creșterea prețurilor la energie și alimente, precum și prin perspective de creștere mai slabe. Prețurile mai mari la energie afectează în special gospodăriile cele mai vulnerabile, care trăiesc în sărăcie energetică sau sunt expuse riscului de sărăcie energetică. De asemenea, UE se confruntă cu un aflux fără precedent de persoane care fug din Ucraina. În acest context, la 4 martie 2022, Directiva privind protecția temporară a fost activată
                  5
                pentru prima dată, acordând persoanelor strămutate din Ucraina dreptul de ședere legală în UE, precum și accesul la educație și formare, la piața muncii, la asistență medicală, la locuințe și la asistență socială. Un sprijin excepțional este pus la dispoziția României în cadrul inițiativei „Acțiunea de coeziune pentru refugiații din Europa” (CARE) și prin prefinanțarea suplimentară din cadrul Programului de asistență de redresare pentru coeziune și teritoriile Europei (REACT-EU) în scopul de a răspunde urgent nevoilor în materie de primire și integrare ale persoanelor care fug din Ucraina.

               (4)Ținând seama de evoluția rapidă a situației economice și geopolitice, semestrul european reia în 2022 activitatea de coordonare generală a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă, evoluând, în același timp, pentru a ține seama de cerințele de punere în aplicare ale Mecanismului de redresare și reziliență, astfel cum se subliniază în Analiza anuală a creșterii durabile pentru 2022. Pentru îndeplinirea priorităților de politică prevăzute în cadrul semestrului european, este esențial ca planurile de redresare și reziliență adoptate să fie implementate, întrucât acestea abordează toate recomandările relevante specifice fiecărei țări emise în ciclurile semestrului din 2019 și 2020 sau un subset semnificativ al acestora. Recomandările specifice fiecărei țări pentru 2019 și 2020 rămân la fel de relevante și pentru planurile de redresare și reziliență revizuite, actualizate sau modificate în conformitate cu articolele 14, 18 și 21 din Regulamentul (UE) 2021/241, acestea adăugându-se eventualelor recomandări specifice fiecărei țări emise până la data transmiterii planului modificat.

               (5)Clauza derogatorie generală este activă din martie 2020
                  6
               . În comunicarea sa din 3 martie 2021
                  7
               , Comisia și-a prezentat opinia conform căreia decizia privind dezactivarea sau aplicarea în continuare a clauzei derogatorii generale ar trebui luată în cadrul unei evaluări generale a stării economiei, un criteriu cantitativ cheie fiind nivelul activității economice din UE sau din zona euro, comparativ cu nivelurile anterioare crizei (finele anului 2019). Incertitudinea sporită și riscurile semnificative de evoluție negativă a perspectivelor economice în contextul războiului din Europa, creșterile fără precedent ale prețurilor la energie și perturbările continue ale lanțului de aprovizionare justifică extinderea clauzei derogatorii generale a Pactului de stabilitate și de creștere până în 2023.

               (6)La 2 martie 2022, Comisia a adoptat o comunicare în care prezintă orientări generale privind politica bugetară pentru 2023, cu scopul de a sprijini pregătirea programelor de stabilitate și de convergență ale statelor membre și de a consolida, astfel, coordonarea politicilor
                  8
               . Pe baza previziunilor din iarna anului 2022 privind perspectivele macroeconomice, Comisia a remarcat că tranziția de la orientarea bugetară agregată favorabilă din perioada 2020-2022 la o orientare bugetară agregată în linii mari neutră ar părea adecvată în 2023, Comisia rămânând în același timp pregătită să reacționeze la evoluțiile situației economice. Comisia a anunțat că în recomandările bugetare pentru 2023 ar trebui să se facă în continuare distincție între statele membre și să se țină seama de eventualele efecte de propagare între țări. Comisia a invitat statele membre să țină seama de orientări atunci când își elaborează programele de stabilitate și de convergență. Comisia s-a angajat să monitorizeze îndeaproape evoluțiile economice și să își ajusteze orientările de politică după cum va fi necesar și cel târziu în pachetul de primăvară al semestrului european ce va fi prezentat la sfârșitul lunii mai 2022.

               (7)În ceea ce privește orientările bugetare furnizate la 2 martie 2022, recomandările bugetare pentru 2023 iau în considerare perspectivele economice mai slabe, incertitudinea sporită și alte riscuri de evoluție negativă, precum și creșterea inflației în comparație cu previziunile de iarnă. Având în vedere aceste considerații, răspunsul bugetar trebuie să extindă investițiile publice pentru tranziția verde și cea digitală și pentru securitatea energetică și să susțină puterea de cumpărare a celor mai vulnerabile gospodării, astfel încât să atenueze impactul creșterii prețurilor la energie și să contribuie la limitarea presiunilor inflaționiste generate de efectele secundare prin măsuri specifice și temporare; politica bugetară trebuie să rămână flexibilă, pentru a se putea adapta la circumstanțele în evoluție rapidă, și trebuie să fie distinctă de la o țară la alta, în funcție de situația fiscală și economică a fiecărei țări, inclusiv în ceea ce privește expunerea la criză și la afluxul de persoane strămutate din Ucraina.

               (8)La 31 mai 2021, România a transmis Comisiei planul său național de redresare și reziliență, în conformitate cu articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2021/241. În temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) 2021/241, Comisia a evaluat relevanța, eficacitatea, eficiența și coerența planului de redresare și reziliență, în conformitate cu orientările privind evaluarea prevăzute în anexa V la regulamentul menționat. La 3 noiembrie 2021, Consiliul a adoptat decizia sa de aprobare a evaluării planului de redresare și reziliență pentru România
                  9
               . Eliberarea tranșelor este condiționată de o decizie a Comisiei, adoptată în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din Regulamentul (UE) 2021/241, conform căreia România a atins în mod satisfăcător jaloanele și țintele relevante stabilite în decizia de punere în aplicare a Consiliului. Atingerea în mod satisfăcător a acestor jaloane și ținte presupune că nu s-a anulat atingerea jaloanelor și a țintelor anterioare.

               (9)La 12 mai 2022 România și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2022 și la 4 mai 2022 Programul de convergență pentru 2022, depășind astfel termenul stabilit la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. În conformitate cu articolul 27 din Regulamentul (UE) 2021/241, Programul național de reformă pentru 2022 reflectă, de asemenea, raportarea bianuală efectuată de România cu privire la progresele înregistrate în implementarea planului său de redresare și reziliență.

               (10)Comisia a publicat raportul de țară din 2022 pentru România
                  10
                la 23 mai 2022. În acest raport au fost evaluate progresele pe care România le-a realizat în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor relevante specifice acestei țări adoptate de Consiliu în 2019, 2020 și 2021 și s-a făcut bilanțul implementării de către România a planului de redresare și reziliență, pe baza tabloului de bord privind redresarea și reziliența. Pe baza acestei analize, în raportul de țară au fost identificate deficiențe în ceea ce privește provocările care nu sunt abordate sau sunt abordate doar parțial în planul de redresare și reziliență, precum și provocări noi și emergente, inclusiv cele legate de invadarea Ucrainei de către Rusia. De asemenea, raportul de țară a evaluat progresele realizate de România în ceea ce privește punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale și îndeplinirea obiectivelor principale ale UE în materie de ocupare a forței de muncă, de competențe și de reducere a sărăciei, precum și progresele înregistrate în ceea ce privește atingerea obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU.

               (11)În temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, Comisia a efectuat un bilanț aprofundat pentru România și a publicat rezultatele acestuia la 23 mai 2022
                  11
               . Comisia a concluzionat că România se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În particular, vulnerabilitățile sunt legate de conturile externe, de deficitele bugetare mari, precum și de reapariția problemelor de competitivitate.

               (12)La 3 aprilie 2020, Consiliul a adoptat Decizia (UE) 2020/509 privind existența unui deficit excesiv în România ca urmare a nerespectării criteriului privind deficitul în 2019
                  12
               . La 3 aprilie 2020, Consiliul a emis, de asemenea, o recomandare în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România până cel târziu în 2022
                  13
               . Având în vedere contracția puternică a activității economice ca urmare a pandemiei de COVID-19 și necesitatea conexă de politici bugetare care să sprijine redresarea în 2021 și 2022, la 18 iunie 2021 Consiliul a emis o nouă recomandare adresată României
                  14
                pentru a se pune capăt situației de deficit excesiv până cel târziu în 2024. România ar trebui să atingă o țintă de deficit public global de 8,0 % din PIB în 2021, de 6,2 % din PIB în 2022, de 4,4 % din PIB în 2023 și de 2,9 % din PIB în 2024, ceea ce corespunde unei rate de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete de 3,4 % în 2021, de 1,3 % în 2022, de 0,9 % în 2023 și de 0,0 % în 2024. Aceasta corespunde unei ajustări structurale anuale de 0,7 % din PIB în 2021, 1,8 % din PIB în 2022, 1,7 % din PIB în 2023 și 1,5 % din PIB în 2024. Procedura a fost suspendată din toamna anului 2021, în urma evaluării de către Comisie a eficacității acțiunilor.

               (13)În 2021, conform datelor validate de Eurostat, deficitul public al României a fost de 7,1 % din PIB, în timp ce datoria publică era de 48,8 % din PIB. Acest lucru este în conformitate cu ținta de deficit global pentru 2021 recomandată de Consiliu. Ajustarea soldului structural pentru 2021 este de 1,5 puncte procentuale din PIB, peste nivelul recomandat de 0,7 puncte procentuale.

               (14)Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de convergență pentru 2022 este realist în 2022 și favorabil ulterior. Guvernul estimează că PIB-ul real va crește cu 2,9 % în 2022 și cu 4,4 % în 2023. Comparativ cu proiecțiile guvernului, previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 estimează o creștere mai redusă a PIB-ului real, respectiv de 2,6 % în 2022 și de 3,6 % în 2023. Diferențele se explică în principial prin faptul că inflația ridicată afectează puterea de cumpărare a gospodăriilor, prin impactul deteriorării încrederii, cauzate de contextul internațional, asupra consumului și investițiilor, precum și prin contribuția negativă a exporturilor nete, în contextul în care se preconizează că prețurile produselor energetice vor continua să crească. În Programul său de convergență pentru 2022, guvernul preconizează că deficitul global va scădea la 6,2 % din PIB în 2022 și la 4,4 % în 2023. Scăderea din 2022 reflectă în principal o creștere puternică a PIB-ului nominal, o creștere preconizată a eficienței colectării taxelor și impozitelor, înghețarea majorității salariilor din sectorul public și planul de a menține creșterea cheltuielilor cu bunurile și serviciile, cu asistența socială și cu alte transferuri sub rata de creștere a PIB-ului nominal. Potrivit Programului de convergență pentru 2022, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește la 49,4 % în 2022 și la 49,7 % în 2023. Pe baza măsurilor de politică cunoscute la data-limită a previziunilor, previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 estimează un deficit public pentru 2022 și 2023 de 7,5 % din PIB și, respectiv, de 6,3 % din PIB. Acest deficit este mai mare decât deficitul preconizat în Programul de convergență pentru 2022, în principal din cauza cheltuielilor sociale și cu dobânzile preconizate mai mari, a efectului net estimat mai mare al măsurilor menite să abordeze creșterea prețurilor la energie, a unei ipoteze mai prudente privind câștigurile preconizate din colectarea taxelor și impozitelor și a lipsei din program a unor măsuri de consolidare concrete în ceea ce privește cheltuielile. În previziunile Comisiei din primăvara 2022, se estimează o pondere mai mare a datoriei publice în PIB, respectiv de 50,9 % în 2022 și de 52,6 % în 2023. Diferența provine în principal din preconizarea unor deficite mai mari.

               Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022, creșterea potențială a producției pe termen mediu (media pe 10 ani) este estimată la 3,6 %. Totuși, această estimare nu include impactul reformelor care fac parte din Planul de redresare și reziliență, care pot stimula creșterea potențială a României.

               (15)În 2022, guvernul a eliminat treptat majoritatea măsurilor luate ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19, astfel încât se preconizează că măsurile temporare de sprijin de urgență vor scădea de la 1,1 % din PIB în 2021 la 0,2 % din PIB în 2022. Deficitul public este afectat de măsurile adoptate pentru a contracara impactul economic și social al creșterii prețurilor la energie, care, în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022, sunt estimate la 0,7 % din PIB în 2022 și la 0,1 % din PIB în 2023
                  15
               . Aceste măsuri constau în principal în plafonarea prețurilor cu amănuntul și cu ridicata în ceea ce privește cheltuielile și în impozitarea profiturilor suplimentare ale producătorilor de energie în ceea ce privește veniturile. Printre alte măsuri se numără sistemele de compensare pentru facturile la energie și gaz ale gospodăriilor și ale IMM-urilor, precum și ajutoare financiare pentru energie acordate consumatorilor vulnerabili. Aceste măsuri au fost anunțate ca având un caracter temporar. Cu toate acestea, în cazul în care prețurile la energie se mențin la un nivel ridicat și în 2023, unele dintre aceste măsuri ar putea fi păstrate. Unele dintre aceste măsuri nu sunt foarte specifice, în special plafonul general al prețurilor la energie pentru gospodării. Deficitul public este, de asemenea, afectat de costurile de acordare a protecției temporare persoanelor strămutate din Ucraina, costuri care, în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022, erau estimate la 0,1 % din PIB atât în 2022, cât și în 2023
                  16
               , precum și de creșterea costului cheltuielilor de apărare cu 0,5 puncte procentuale din PIB în 2023.

               (16)Deficitul global preconizat pentru 2022 în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 este cu 1,3 puncte procentuale din PIB mai mare decât ținta de deficit global recomandată de Consiliu, în timp ce ajustarea soldului structural este estimată la -0,2 puncte procentuale din PIB în 2022, comparativ cu nivelul recomandat de 1,8 puncte procentuale din PIB. Este, așadar, necesară o analiză atentă în baza criteriului de referință privind cheltuielile. În 2022, creșterea cheltuielilor primare nete (ajustată pentru a ține seama de măsurile cu caracter excepțional și de măsurile de politică bugetară pe partea de venituri) este estimată la 9,6 % în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022, peste nivelul recomandat de 1,3 %. Creșterea preconizată a cheltuielilor agregate în 2022 este determinată în principal de creșterea cheltuielilor sociale ca urmare a indexării pensiilor și a măsurilor sociale prevăzute în buget, precum și ca urmare a costului bugetar al măsurilor de plafonare a prețurilor la energie (dacă nu se iau în calcul măsurile privind veniturile) și de gestionare a fluxului de persoane strămutate din Ucraina. Creșterea cheltuielilor aferente consumului intermediar, determinată în principal de nivelul ridicat preconizat al inflației prețurilor de consum, joacă, de asemenea, un rol, deși într-o măsură mai mică. Abaterea creșterii cheltuielilor nete de la recomandare merge în aceeași direcție ca abaterea ajustării soldului structural, însă cu o amploare mai mare (2,7 puncte procentuale din PIB în cazul creșterii cheltuielilor nete, comparativ cu 2,0 puncte procentuale din PIB în cazul soldului structural). Diferența poate fi explicată parțial prin faptul că ponderea veniturilor în PIB prevăzută pentru 2022 în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 este mai mare decât cea din previziunile Comisiei din primăvara anului 2021 (și anume cu 0,9 puncte procentuale din PIB), ceea ce îmbunătățește soldul structural, dar nu afectează criteriul de referință privind cheltuielile. Pe baza acestei analize atente, România riscă să nu respecte obiectivele bugetare pentru 2022 stabilite în Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021.

               (17)Deficitul global preconizat pentru 2023 în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 este cu 1,9 puncte procentuale din PIB mai mare decât ținta de deficit global recomandată de Consiliu, în timp ce ajustarea soldului structural este estimată la 0,0 puncte procentuale din PIB în 2022, comparativ cu nivelul recomandat de 1,7 puncte procentuale din PIB. Este, așadar, necesară o analiză atentă în baza criteriului de referință privind cheltuielile. În 2023, creșterea cheltuielilor primare nete (ajustată pentru a ține seama de măsurile cu caracter excepțional și de măsurile de politică bugetară pe partea de venituri) este estimată la 1,7 % în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022, peste nivelul recomandat de 0,9 %, ca urmare a lipsei măsurilor concrete care să permită atingerea obiectivelor. Pe baza acestei analize atente, România riscă să nu respecte obiectivele bugetare pentru 2023 stabilite în Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021. Având în vedere riscurile de neîndeplinire a obiectivelor bugetare recomandate în 2022 și 2023, pare relevantă adoptarea unor măsuri bugetare suplimentare pentru respectarea traiectoriei de ajustare și corectarea deficitului excesiv până în 2024.

               (18)În Programul de convergență pentru 2022, se preconizează că deficitul public va scădea treptat la 2,95 % din PIB în 2024 și la 2,9 % din PIB până în 2025. Prin urmare, se estimează că deficitul public va scădea sub 3 % din PIB până în 2024. Consolidarea bugetară este planificată, în principal, pe partea de cheltuieli a bugetului. Cu toate acestea, nu sunt furnizate informații cu privire la măsurile de consolidare aferente avute în vedere. Potrivit programului, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB se va stabiliza până în 2025, reducându-se la 49,4 % în 2024 și apoi la 48,9 % în 2025. Pe baza analizei Comisiei, riscurile legate de sustenabilitatea datoriei par ridicate pe termen mediu.

               (19)În conformitate cu articolul 19 alineatul (3) litera (b) și cu criteriul 2.2 din anexa V la Regulamentul (UE) 2021/241, planul de redresare și reziliență include un set amplu de reforme și de investiții care se consolidează reciproc și care urmează să fie puse în aplicare până în 2026. Acestea contribuie la abordarea tuturor provocărilor economice și sociale sau a unei părți semnificative a acestora, care sunt prezentate în recomandările specifice adresate României de către Consiliu în cadrul semestrului european în 2019 și 2020, pe lângă orice alte recomandări specifice acestei țări emise până la data adoptării unui plan. În particular, planul abordează digitalizarea completă a administrației fiscale și eliminarea treptată a stimulentelor fiscale excesive, cu scopul de a îmbunătăți calitatea și sustenabilitatea finanțelor publice. Planul contribuie, de asemenea, la asigurarea sustenabilității și echității sistemului public de pensii. Se preconizează că reformele din domeniul sănătății, alături de investițiile în digitalizare, vor îmbunătăți accesul la sistemul sanitar, precum și eficiența din punctul de vedere al costurilor și reziliența acestui sistem. Se preconizează că procesul decizional bazat pe date concrete, planificarea pe termen lung și consultările publice, precum și măsurile care vizează îmbunătățirea procesului de achiziții publice vor contribui la îmbunătățirea calității și a eficacității administrației publice, ceea ce va duce la o mai bună absorbție a fondurilor UE. Prin consolidarea independenței și a eficienței sistemului judiciar, prin îmbunătățirea accesului la justiție și prin intensificarea luptei împotriva corupției, planul urmărește să abordeze principalele aspecte legate de respectarea statului de drept în România, în conformitate cu jurisprudența relevantă a Curții de Justiție a Uniunii Europene și ținând seama de recomandările formulate în rapoartele întocmite în cadrul Mecanismului de cooperare și de verificare (MCV), în rapoartele Grupului de state împotriva corupției (GRECO), în avizele Comisiei de la Veneția și în rapoartele privind statul de drept. Reformele esențiale care vizează stabilirea salariului minim și a venitului minim de incluziune, consolidarea guvernanței corporative a întreprinderilor de stat și dialogul social abordează, de asemenea, recomandări specifice țării formulate în trecut. Planul prevede, de asemenea, măsuri pentru un sistem de educație și îngrijire timpurie unitar, incluziv și de calitate, însoțite de investiții în îngrijirea copiilor. Planul promovează investițiile durabile și digitale și sprijină activitățile de cercetare și dezvoltare. Reformele esențiale și investițiile care vizează decarbonizarea, crearea unei infrastructuri guvernamentale de cloud și introducerea cărții de identitate electronice contribuie la sprijinirea tranziției verzi și a tranziției digitale.

               (20)Se preconizează că punerea în aplicare a planului de redresare și reziliență al României va contribui la realizarea de progrese suplimentare în ceea ce privește tranziția verde și digitală. Măsurile de sprijinire a atingerii obiectivelor climatice în România reprezintă 41 % din alocarea totală a planului, în timp ce măsurile de sprijinire a obiectivelor digitale reprezintă 21 % din alocarea totală a planului. Implementarea integrală a planului de redresare și reziliență, în concordanță cu jaloanele și țintele relevante convenite, va ajuta România să se redreseze rapid în urma consecințelor crizei provocate de pandemia de COVID-19, consolidându-și în același timp reziliența. Implicarea sistematică a partenerilor sociali și a altor părți interesate relevante rămâne importantă pentru implementarea cu succes a planului de redresare și reziliență, precum și a altor politici economice și de ocupare a forței de muncă ce nu se limitează la planul respectiv, în scopul de a asigura asumarea pe scară largă a agendei politice globale.

               (21)România a prezentat documentele de programare ale politicii de coeziune
                  17
                la 14 aprilie 2022 pentru acordul de parteneriat și la 6 mai 2022 pentru primul său program. În concordanță cu Regulamentul (UE) 2021/1060 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 iunie 2021, România trebuie să țină seama, la programarea fondurilor politicii de coeziune pentru perioada 2021-2027, de recomandările de țară relevante specifice acestei țări. Aceasta este o condiție prealabilă pentru îmbunătățirea eficacității și maximizarea valorii adăugate a sprijinului financiar care urmează să fie primit din fondurile politicii de coeziune, promovându-se, în același timp, coordonarea, complementaritatea și coerența dintre aceste fonduri și alte instrumente și fonduri ale Uniunii. Implementarea cu succes a Mecanismului de redresare și reziliență și a programelor politicii de coeziune depinde, de asemenea, de eliminarea blocajelor din calea investițiilor ce vizează sprijinirea tranziției verzi și digitale, precum și dezvoltarea teritorială echilibrată.

               (22)Ca răspuns la mandatul șefilor de stat sau de guvern din UE prevăzut în Declarația de la Versailles, planul REPowerEU vizează eliminarea treptată a dependenței Uniunii Europene de importurile de combustibili fosili din Rusia cât mai curând posibil. În acest scop au fost identificate, în dialog cu statele membre, cele mai adecvate proiecte, investiții și reforme la nivel național, regional și la nivelul UE. Aceste măsuri au scopul de a reduce dependența generală de combustibilii fosili și de a renunța la importurile de combustibili fosili din Rusia.

               (23)Conform datelor pentru 2020, mixul energetic al României se bazează în mare măsură pe combustibili fosili; petrolul și gazele naturale au fiecare o pondere de aproximativ 30 %, în timp ce cărbunele are o pondere de 10 %. România produce aproximativ 80 % din gazele pe care le consumă, iar restul provine din Rusia. (În ansamblu, la nivelul UE, cea mai mare parte a consumului este asigurată prin importuri de gaze naturale, în medie 44 % din importuri provenind din Rusia). În ceea ce privește țițeiul, importurile din Rusia reprezintă 32 % din totalul importurilor, comparativ cu media UE de 26 %
                  18
               . România s-a angajat să elimine treptat cărbunele până în 2032. Pentru a atinge acest obiectiv ambițios, planul de redresare și reziliență al României și alte fonduri ale UE, cum ar fi Fondul pentru modernizare, prevăd investiții semnificative în promovarea decarbonizării prin instalarea de noi capacități de producere a energiei din surse regenerabile. Cu toate acestea, în contextul tranziției verzi și a creșterii semnificative preconizate a consumului de energie vor fi necesare modernizări semnificative ale rețelelor de transport de energie și va trebui intensificată instalarea de infrastructuri verzi. În acest sens, va fi nevoie de un cadru de reglementare îmbunătățit și de investiții mai mari, precum și de condiții favorabile care să le permită consumatorilor să participe activ, individual sau colectiv, prin intermediul comunităților energetice, pe piața energiei electrice. Concentrarea la începutul perioadei a investițiilor în infrastructură, cum ar fi instalațiile de stocare, precum și în interconexiunile de gaze și energie electrică cu țările învecinate ar putea duce la îmbunătățiri în ceea ce privește diversificarea aprovizionării cu energie, stabilitatea pieței și adaptabilitatea la variațiile regionale. Acest lucru trebuie privit atât în contextul invaziei Ucrainei de către Rusia, cât și în contextul reducerii dependenței de importuri, deoarece sistemul energetic depinde încă în mare măsură de combustibilii fosili. De asemenea, zăcămintele de gaze naturale descoperite în Marea Neagră oferă României o oportunitate importantă de a-și consolida în continuare independența energetică și de a sprijini în mod semnificativ statele membre învecinate în reducerea dependenței lor de importurile de gaze naturale din Rusia. Se recomandă ca noile investiții în infrastructură și în rețele legate de gazele naturale să fie adaptate exigențelor viitorului, atunci când acest lucru este posibil, pentru a facilita sustenabilitatea lor pe termen lung prin reorientarea viitoare către combustibili durabili. De asemenea, zăcămintele de gaze naturale descoperite în Marea Neagră oferă României o oportunitate importantă de a-și consolida în continuare independența energetică și de a sprijini în mod semnificativ statele membre învecinate în reducerea dependenței lor de importurile de gaze naturale din Rusia. Totodată, planul de redresare și reziliență al României prevede 3 miliarde EUR pentru măsuri de eficiență energetică care vizează clădirile rezidențiale publice și private, precum și sectoarele industriale. Pentru a reduce consumul de energie și dependența de combustibilii fosili este necesar ca eforturile să nu se limiteze la această primă etapă de renovare, întrucât planul de redresare și reziliență nu vizează întregul parc imobiliar. România trebuie să îmbunătățească în continuare cadrul de politică pentru a accelera renovarea imobilelor. Vor fi necesare obiective mai ambițioase în materie de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră și de creștere a energiei din surse regenerabile și a eficienței energetice, pentru a asigura conformitatea cu obiectivele pachetului legislativ „Pregătiți pentru 55”.

               (24)Deși accelerarea tranziției către neutralitatea climatică și către alte surse de energie decât combustibilii fosili va genera costuri de restructurare semnificative în mai multe sectoare, România poate recurge la Mecanismul pentru o tranziție justă în contextul politicii de coeziune pentru a atenua impactul socioeconomic al tranziției în regiunile cele mai afectate. De asemenea, România poate utiliza Fondul social european Plus pentru a îmbunătăți oportunitățile de ocupare a forței de muncă și pentru a consolida coeziunea socială.

               (25)Consiliul a examinat Programul de convergență al României pentru 2022, iar avizul său
                  19
                se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (26)Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2022 și Programul de convergență pentru 2022. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1, 2 și 3 de mai jos. Politicile fiscal-bugetare menționate în recomandarea 1 contribuie, printre altele, la corectarea dezechilibrelor legate de deficitul de cont curent mare și persistent, întrucât soldurile bugetare mai bune vor contribui la reducerea nevoilor mari de finanțare externă ale economiei românești în ansamblu. Politicile menționate în recomandarea 2 contribuie, printre altele, la abordarea vulnerabilităților legate de competitivitate. Politicile menționate în recomandarea 3 contribuie, printre altele, la abordarea vulnerabilităților legate de conturile externe pe termen lung,

               RECOMANDĂ ca, în 2022 și în 2023, România să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.Să aplice politici fiscal-bugetare în conformitate cu Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021 în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România.

               2.Să continue implementarea planului său de redresare și reziliență, în concordanță cu jaloanele și țintele convenite, care au fost prevăzute în Decizia de punere în aplicare a Consiliului din 3 noiembrie 2021. Să finalizeze rapid negocierile cu Comisia cu privire la documentele de programare ale politicii de coeziune pentru perioada 20212027, în vederea începerii punerii lor în aplicare.

               3.Să reducă dependența generală de combustibilii fosili. Să faciliteze extinderea în continuare a producției durabile de energie prin accelerarea dezvoltării surselor regenerabile de energie, modernizarea rețelelor de transport al energiei și creșterea interconectării cu statele membre învecinate. Să intensifice ritmul renovărilor și să stabilească obiective mai ambițioase privind renovările, pentru o mai bună eficiență energetică a parcului imobiliar.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (JO L 57, 18.2.2021, p. 17).

                     (4)

                        Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (5)

                        Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului din 4 martie 2022 de constatare a existenței unui aflux masiv de persoane strămutate din Ucraina în înțelesul articolului 5 din Directiva 2001/55/CE și având drept efect introducerea unei protecții temporare, JO L 71, 4.3.2022, p. 1.

                     (6)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul Pactului
                  de stabilitate și de creștere, Bruxelles, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu, „Un an de la izbucnirea pandemiei de COVID-19: răspunsul în materie de politică bugetară”, Bruxelles, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu, „Orientări de politică bugetară pentru 2023”, Bruxelles, 2.3.2022, COM(2022) 85 final.

                     (9)

                        Decizia de punere în aplicare a Consiliului din 3 noiembrie 2021 de aprobare a evaluării planului de redresare și reziliență al României (ST 12319/21; ST12319/21 ADDI).

                     (10)

                        SWD(2022) 638.

                     (11)

                        COM(2022) 624.

                     (12)

                        Decizia (UE) 2020/509 a Consiliului din 3 aprilie 2020 privind existența unui deficit excesiv în România (JO L 110, 8.4.2020, p. 58).

                     (13)

                        Recomandarea Consiliului din 3 aprilie 2020 în vederea încetării situației de deficit public excesiv din România (JO C 116, 8.4.2020, p. 1).

                     (14)

                        Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021 care include un aviz al Consiliului privind programul de convergență al României pentru 2021 (JO C 304, 29.7.2021, p. 107).

                     (15)

                        Cifrele reprezintă nivelul costurilor bugetare anuale ale măsurilor luate începând cu toamna anului 2021, inclusiv veniturile și cheltuielile curente, precum și – dacă este cazul – măsurile privind cheltuielile de capital.

                     (16)

                        Se preconizează că numărul total al persoanelor strămutate din Ucraina în UE va ajunge treptat la 6 milioane până la sfârșitul anului 2022, iar distribuția geografică a acestor persoane este estimată pe baza dimensiunii diasporei existente, a populației relative a statului membru gazdă și a distribuției efective a persoanelor strămutate din Ucraina în întreaga UE începând din martie 2022. În ceea ce privește costurile bugetare pe persoană, estimările au la bază modelul de microsimulare Euromod al Centrului Comun de Cercetare al Comisiei, ținându-se seama atât de transferurile de numerar, cât și de prestațiile în natură, ca de exemplu educația și asistența medicală, de care pot beneficia aceste persoane.

                     (17)

                        Regulamentul (UE) 2021/1060, JO L 231, 30.6.2021, p. 159.

                     (18)

                        Eurostat (2020), ponderea importurilor din Rusia în totalul importurilor. Pentru media UE-27, importurile totale se referă la importurile din afara UE-27. În cazul României, totalul importurilor include tranzacțiile intra-UE. Țițeiul nu include produsele petroliere rafinate.

                     (19)

                        .


               COMISIA EUROPEANĂ
            Bruxelles, 23.5.2022
            COM(2022) 621 final

            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI
            privind politicile economice ale Țărilor de Jos și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2022
            {SWD(2022) 621 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Recomandare de

               RECOMANDARE A CONSILIULUI

               privind politicile economice ale Țărilor de Jos și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2022

               CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

               având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),

               având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice
                  1
               , în special articolul 5 alineatul (2),

               având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice
                  2
               , în special articolul 6 alineatul (1),

               având în vedere recomandarea Comisiei Europene,

               având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,

               având în vedere concluziile Consiliului European,

               având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,

               având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,

               având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,

               având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,

               întrucât:

               (1)Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului
                  3
               , care a instituit Mecanismul de redresare și reziliență, a intrat în vigoare la 19 februarie 2021. Mecanismul de redresare și reziliență oferă sprijin financiar pentru implementarea reformelor și a investițiilor, dând astfel un impuls bugetar finanțat de Uniune. Mecanismul contribuie la redresarea economică și la implementarea unor reforme și investiții sustenabile, care stimulează creșterea, în special pentru a promova tranziția verde și tranziția digitală, consolidând totodată reziliența și creșterea potențială a economiilor statelor membre. De asemenea, mecanismul contribuie la consolidarea sustenabilității finanțelor publice și la stimularea creșterii economice și a creării de locuri de muncă pe termen mediu și lung. Contribuția financiară maximă pentru fiecare stat membru în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență [a fost] actualizată la [XX] iunie 2022, în concordanță cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (UE) 2021/241.

               (2)La data de 24 noiembrie 2021, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii durabile, care marchează începutul semestrului european din 2022 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut seama în mod corespunzător de angajamentul comun reafirmat în cadrul Summitului social de la Porto din mai 2021 de a continua punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Consiliul European a aprobat prioritățile Analizei anuale a creșterii durabile pentru 2022 la 25 martie 2022. De asemenea, la 24 noiembrie 2021, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar fi nevoie să se efectueze un bilanț aprofundat
                  4
               . La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost adoptată de Consiliu la 5 aprilie 2022, precum și Propunerea de raport comun pentru 2022 privind ocuparea forței de muncă, în care se analizează punerea în aplicare a orientărilor privind ocuparea forței de muncă și a principiilor Pilonului european al drepturilor sociale, care a fost adoptată de Consiliu la 14 martie 2022.

               (3)Invadarea Ucrainei de către Rusia, în urma pandemiei mondiale, a modificat în mod semnificativ contextul geopolitic și economic. Impactul invaziei asupra economiilor statelor membre a fost resimțit, de exemplu, prin creșterea prețurilor la energie și alimente, precum și prin perspective de creștere mai slabe. Prețurile mai mari la energie afectează în special gospodăriile cele mai vulnerabile care se confruntă cu sărăcia energetică sau care sunt expuse riscului de sărăcie energetică. De asemenea, UE se confruntă cu un aflux fără precedent de persoane care fug din Ucraina. În acest context, la 4 martie 2022, a fost activată pentru prima dată Directiva privind protecția temporară
                  5
               , acordându-se persoanelor strămutate din Ucraina dreptul de ședere legală în UE, precum și accesul la educație și formare, la piața muncii, la asistență medicală, la locuințe și la asistență socială.

               (4)Ținând seama de evoluția rapidă a situației economice și geopolitice, semestrul european reia în 2022 coordonarea generală a politicilor economice și de ocupare a forței de muncă, evoluând, în același timp, pentru a ține seama de cerințele de punere în aplicare ale Mecanismului de redresare și reziliență, astfel cum se subliniază în Analiza anuală a creșterii durabile pentru 2022. Pentru îndeplinirea priorităților politice prevăzute în cadrul semestrului european, este esențial ca planurile de redresare și reziliență adoptate să fie implementate, întrucât acestea abordează toate recomandările sau un subset semnificativ al recomandărilor relevante specifice fiecărei țări emise în ciclurile semestrului din 2019 și 2020. Recomandările specifice fiecărei țări pentru 2019 și 2020 rămân la fel de relevante și pentru planurile de redresare și reziliență revizuite, actualizate sau modificate în conformitate cu articolele 14, 18 și 21 din Regulamentul (UE) 2021/241, pe lângă eventualele recomandări specifice fiecărei țări emise până la data transmiterii planului modificat.

               (5)Clauza derogatorie generală este activă din martie 2020
                  6
               . În comunicarea sa din 3 martie 2021
                  7
               , Comisia a exprimat, de asemenea, opinia conform căreia decizia privind dezactivarea sau aplicarea în continuare a clauzei derogatorii generale ar trebui luată ca o evaluare generală a stării economiei, un criteriu cantitativ-cheie fiind nivelul activității economice din UE sau din zona euro, comparativ cu nivelurile anterioare crizei (finele anului 2019). Incertitudinea sporită și riscurile puternice de evoluție negativă la adresa perspectivelor economice în contextul războiului din Europa, creșterile abrupte fără precedent ale prețurilor la energie și perturbările continue ale lanțului de aprovizionare justifică extinderea clauzei derogatorii generale din Pactul de stabilitate și de creștere până în 2023.

               (6)Urmând abordarea din avizul Consiliului din 18 iunie 2021 privind programul de stabilitate pentru 2021, orientarea bugetară este în prezent cel mai bine măsurată ca variație a cheltuielilor primare (fără măsurile discreționare privind veniturile), excluzând măsurile de urgență temporare legate de criza provocată de pandemia de COVID-19, dar incluzând cheltuielile finanțate prin sprijin nerambursabil (granturi) din Mecanismul de redresare și reziliență și din alte fonduri ale UE, în raport cu creșterea potențială pe termen mediu
                  8
               . Pentru a evalua dacă politica bugetară națională este prudentă și are o compoziție favorabilă unei redresări sustenabile, în concordanță cu tranziția verde și tranziția digitală, se acordă atenție, pe lângă orientarea bugetară generală, și evoluției cheltuielilor primare curente finanțate la nivel național
                  9
                (fără măsurile discreționare privind veniturile și excluzând măsurile de urgență temporare legate de criza provocată de pandemia de COVID-19) și investițiilor.

               (7)La 2 martie 2022, Comisia a adoptat o comunicare care prezintă orientări generale pentru politica bugetară în 2023, scopul fiind acela de a sprijini pregătirea programelor de stabilitate și de convergență ale statelor membre, consolidând astfel coordonarea politicilor
                  10
               . Comisia a observat că, pe baza perspectivelor macroeconomice din previziunile din iarna anului 2022, trecerea de la o orientare bugetară agregată favorabilă în perioada 2020-2022 la o orientare bugetară agregată în general neutră pare adecvată în 2023, rămânând în același timp pregătită să reacționeze la evoluțiile situației economice. Comisia a anunțat că recomandările bugetare pentru 2023 ar trebui să țină seama de diferențele existente între statele membre și de posibilele efecte de propagare transnaționale. Comisia a invitat statele membre să integreze orientările în programele lor de stabilitate și de convergență. Comisia s-a angajat să monitorizeze îndeaproape evoluțiile economice și să își ajusteze orientările de politică în funcție de necesități și cel târziu în pachetul de primăvară al semestrului european de la sfârșitul lunii mai 2022.

               (8)În ceea ce privește orientările bugetare prezentate la 2 martie 2022, recomandările bugetare pentru 2023 iau în considerare înrăutățirea perspectivelor economice, creșterea gradului de incertitudine și alte riscuri de evoluție negativă, precum și creșterea inflației în comparație cu previziunile de iarnă. Având în vedere aceste considerații, răspunsul bugetar trebuie să extindă investițiile publice pentru tranziția verde și digitală și pentru securitatea energetică și să susțină puterea de cumpărare a gospodăriilor celor mai vulnerabile, astfel încât să atenueze impactul creșterii abrupte a prețurilor la energie și să contribuie la limitarea presiunilor inflaționiste generate de efectele secundare, prin măsuri specifice și temporare. Politica bugetară trebuie să rămână flexibilă pentru a se adapta la circumstanțele care evoluează rapid și să țină seama de situația fiscală și economică a fiecărei țări, inclusiv în ceea ce privește expunerea la criză și afluxul de persoane strămutate din Ucraina.

               (9)La 29 aprilie 2022, Țările de Jos și-au prezentat programul de stabilitate pentru 2022, în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 1466/97. Țările de Jos încă nu au prezentat un program național de reformă, deoarece programul va fi integrat în planul de redresare și reziliență.

               (10)Comisia a publicat raportul de țară din 2022 pentru Țările de Jos
                  11
                la 23 mai 2022. Aceasta a evaluat progresele pe care Țările de Jos le-au realizat în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor relevante specifice acestei țări adoptate de Consiliu în 2019, 2020 și 2021, precum și în ceea ce privește provocările noi și emergente, inclusiv cele legate de invadarea Ucrainei de către Rusia. De asemenea, raportul de țară a evaluat progresele realizate de Țările de Jos în ceea ce privește punerea în aplicare a Pilonului european al drepturilor sociale și îndeplinirea obiectivelor principale ale UE în materie de ocupare a forței de muncă, de competențe și de reducere a sărăciei, precum și progresele înregistrate în ceea ce privește atingerea obiectivelor de dezvoltare durabilă ale ONU.

               (11)În temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, Comisia a efectuat un bilanț aprofundat pentru Țările de Jos și a publicat rezultatele acestuia la 23 mai 2022
                  12
               . Comisia a concluzionat că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, vulnerabilitățile sunt legate de nivelul ridicat al datoriei private și de excedentul important de cont curent, care au relevanță transfrontalieră.

               (12)La 20 iulie 2020, Consiliul a recomandat Țărilor de Jos ca în 2020 și 2021 să ia toate măsurile necesare, în conformitate cu clauza derogatorie generală, pentru a răspunde în mod eficace pandemiei, a susține economia și a sprijini redresarea ulterioară. De asemenea, Consiliul a recomandat Țărilor de Jos să aplice, atunci când condițiile economice o vor permite, politici bugetare menite să permită obținerea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu și asigurarea sustenabilității datoriei, sporind, în același timp, investițiile. În 2021, pe baza datelor validate de Eurostat, deficitul public al Țărilor de Jos a scăzut de la 3,7 % din PIB în 2020 la 2,5 % în 2021. Răspunsul Țărilor de Jos în materie de politică bugetară a sprijinit redresarea economică în 2021, iar măsurile temporare de sprijin de urgență au reprezentat 3,3 % din PIB atât în 2020, cât și în 2021. Măsurile luate de Țările de Jos în 2021 au fost conforme cu recomandarea Consiliului din 20 iulie 2020. Măsurile bugetare discreționare adoptate de guvern în 2020 și 2021 au fost temporare sau însoțite de măsuri compensatorii. Pe baza datelor validate de Eurostat, datoria publică a fost de 52,1 % din PIB în 2021.

               (13)Scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din Programul de stabilitate pentru 2022 este realist. Potrivit previziunilor guvernului, PIB-ul real ar urma să crească cu 3,6 % în 2022 și cu 1,7 % în 2023. Potrivit previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022, creșterea PIB-ului real ar urma să fie similară: 3,3 % în 2022 și 1,6 % în 2023. În Programul său de stabilitate pentru 2022, guvernul preconizează că deficitul total va rămâne la 2,5 % din PIB în 2022 și va scădea la 2,3 % în 2023. Conform Programului, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea, ajungând la 53,1 % în 2022 și la 52,7 % în 2023. Pe baza măsurilor de politică cunoscute la data-limită a previziunilor, previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 estimează un deficit public de 2,7 % din PIB pentru 2022 și de 2,1 % din PIB pentru 2023. Acesta este mai mare decât deficitul prevăzut în Programul de stabilitate pentru 2022, în principal pentru că programul a inclus numai parțial măsurile luate ca răspuns la prețurile ridicate la energie, și ușor mai scăzut pentru 2023, în principal din cauza unui nivel mai scăzut al formării brute de capital fix și al altor cheltuieli preconizate de Comisie. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 estimează o pondere mai scăzută a datoriei publice în PIB, de 51,4 % în 2022 și de 50,9 % în 2023. Diferența este datorată unor previziuni diferite privind PIB-ul nominal.

               Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022, creșterea potențială a producției pe termen mediu (media pe 10 ani) este estimată la 1,5 %.

               (14)În 2022, guvernul a eliminat treptat majoritatea măsurilor luate ca răspuns la criza provocată de pandemia de COVID-19, astfel încât se preconizează că măsurile temporare de sprijin de urgență vor scădea de la 3,4 % din PIB în 2021 la 0,9 % în 2022. Deficitul public este afectat de măsurile adoptate pentru a contracara impactul economic și social al creșterii prețurilor la energie, care, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022, sunt estimate la 0,7 % din PIB în 2022 și vor fi eliminate treptat în 2023
                  13
               . Aceste măsuri constau în principal în transferuri sociale către gospodăriile mai sărace și în reduceri ale impozitelor indirecte pe consumul de energie. Aceste măsuri au fost anunțate ca fiind temporare. Cu toate acestea, în cazul în care prețurile la energie rămân ridicate și în 2023, o parte din aceste măsuri ar putea fi menținute. Una dintre aceste măsuri are un caracter general, și anume reducerea impozitelor indirecte pe consumul de energie. Deficitul public este, de asemenea, afectat de costurile de acordare a protecției temporare persoanelor strămutate din Ucraina, care, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022, sunt estimate la 0,1 % din PIB în 2022 și în 2023
                  14
               , precum și de creșterea cheltuielilor pentru apărare cu 0,1 % din PIB în 2023.

               (15)La 18 iunie 2021, Consiliul a recomandat ca, în 2022, Țările de Jos
                  15
                să aplice o orientare bugetară favorabilă, inclusiv din impulsul oferit de Mecanismul de redresare și reziliență, și să păstreze investițiile finanțate la nivel național. De asemenea, Consiliul a recomandat Țărilor de Jos să aplice, atunci când condițiile economice vor permite acest lucru, o politică bugetară care să vizeze obținerea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu și asigurarea sustenabilității finanțelor publice pe termen mediu și, în același timp, intensificarea investițiilor în vederea stimulării potențialului de creștere.

               (16)În 2022, pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022 și incluzând informațiile cuprinse în Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2022, se preconizează că orientarea bugetară va fi favorabilă, situându-se la -2,6 % din PIB, conform recomandării Consiliului
                  16
               . Conform proiecțiilor, contribuția pozitivă a cheltuielilor finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență și prin alte fonduri ale UE la activitatea economică va rămâne stabilă comparativ cu 2021
                  17
               . Se preconizează că investițiile finanțate la nivel național vor avea o contribuție neutră la orientarea bugetară, de 0,0 puncte procentuale din PIB în 2022
                  18
               . Prin urmare, Țările de Jos intenționează să mențină investițiile finanțate la nivel național, conform recomandărilor Consiliului. În același timp, se preconizează că creșterea cheltuielilor primare curente finanțate la nivel național (fără noile măsuri privind veniturile) în 2022 va avea o contribuție expansionistă de 2,0 puncte procentuale la orientarea bugetară generală. Această contribuție expansionistă semnificativă include impactul suplimentar al măsurilor de abordare a impactului economic și social al creșterii prețurilor la energie (0,7 % din PIB), precum și costurile pentru oferirea de protecție temporară persoanelor strămutate din Ucraina (0,1 % din PIB), în timp ce, printre altele, se preconizează că măsurile suplimentare în domeniul climei (care urmăresc reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și promovarea energiei durabile) și măsurile în domeniul educației (recalificarea, formarea profesorilor) vor contribui, de asemenea, cu 0,3 % din PIB și, respectiv, cu 0,2 % din PIB la creșterea cheltuielilor curente nete.

               (17)În 2023, orientarea bugetară este estimată în previziunile Comisiei din primăvara anului 2022 la +0,5 % din PIB, în ipoteza menținerii politicilor actuale
                  19
               . Conform proiecțiilor, contribuția pozitivă a cheltuielilor finanțate prin granturi în cadrul Mecanismului de redresare și reziliență și prin alte fonduri ale UE la activitatea economică va rămâne neschimbată comparativ cu 2022. Se preconizează că investițiile finanțate la nivel național vor avea o contribuție expansionistă la orientarea bugetară de 0,1 puncte procentuale din PIB în 2023
                  20
               . În același timp, se preconizează că creșterea cheltuielilor primare curente finanțate la nivel național (fără noile măsuri privind veniturile) în 2023 va avea o contribuție restrictivă de 1,0 puncte procentuale la orientarea bugetară generală. Aceasta include impactul eliminării treptate a măsurilor care vizează creșterea prețurilor la energie (0,7 % din PIB).

               (18)În Programul de stabilitate pentru 2022, se preconizează că deficitul public va scădea treptat la 2,5 % din PIB în 2024, apoi va crește la 2,9 % până în 2025. Prin urmare, se preconizează că deficitul public va rămâne sub 3 % din PIB pe durata programului. Aceste proiecții pornesc de la ipoteza unor măsuri suplimentare de consolidare fiscală care nu sunt încă specificate. Conform programului, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB va crește până în 2025, ajungând la 53,1 % în 2024 și la 54,4 % în 2025. Pe baza analizei Comisiei, riscurile legate de sustenabilitatea datoriei par a fi medii pe termen mediu.

               (19)Denaturările de pe piața locuințelor contribuie la creșterea rapidă a prețurilor locuințelor și la un grad ridicat de îndatorare a gospodăriilor, care le face să fie vulnerabile la șocurile economice. Creșterea prețurilor locuințelor s-a accelerat în 2021, cu o rată anuală de creștere de 15 %, și există tot mai multe semne de supraevaluare pe piața locuințelor, ceea ce accentuează riscurile și vulnerabilitățile. Deductibilitatea fiscală a dobânzilor ipotecare este treptat redusă, însă doar parțial, iar degrevarea fiscală pe care o asigură pentru plățile ipotecare rămâne generoasă. Această situație, împreună cu limitele de împrumut relativ ridicate (raport între valoarea creditului acordat și cea a garanției aferente creditului), continuă să contribuie la o favorizare puternică a îndatorării pentru gospodării. În același timp, piața privată a închirierilor rămâne redusă și subdezvoltată. Lipsa unui segment intermediar performant pe piața închirierilor încurajează gospodăriile să cumpere în loc să închirieze, ceea ce contribuie la niveluri ridicate ale raportului dintre serviciul datoriei și venituri și ale vulnerabilității financiare. Rigiditățile părții de ofertă accentuează denaturările pieței locuințelor. Lipsa relativă de elasticitate a ofertei de locuințe sporește riscul ca politicile care au obiectivul de a face locuințele mai accesibile să aibă drept efect stimularea cererii și prin urmare să ducă și mai mult la creșterea prețurilor, subminând astfel obiectivul inițial al acestor politici.

               (20)Sistemul de pensii asigură în mod corespunzător adecvarea pensiilor și sustenabilitatea finanțelor publice, însă sistemul de pensii ocupaționale (al doilea pilon) prezintă dezavantaje în ceea ce privește echitatea între generații, transparența drepturilor de pensie și flexibilitatea. Contribuțiile la al doilea pilon de pensii sunt ridicate și ar putea fi necesare ajustări importante ale contribuțiilor pentru a absorbi dezechilibrele din bilanțurile fondurilor de pensii. Nivelul important al economiilor obligatorii contribuie, de asemenea, la excedentul de cont curent. O reformă a sistemului de pensii ar putea îmbunătăți reziliența la șocuri a fondurilor de pensii. În urma acordului-cadru din 2019 privind principiile generale ale reformei de pensii, în iunie 2020 guvernul și partenerii sociali au convenit asupra unei noi structuri contractuale a celui de al doilea pilon. În ansamblu, reforma planificată urmărește să abordeze principalele vulnerabilități ale sistemului de pensii. Măsurile legislative de punere în aplicare a reformei convenite a pensiilor urmează să fie discutate și adoptate de către parlamentul Țărilor de Jos în cursul anului 2022. Principala provocare o va reprezenta după aceea punerea în aplicare pe deplin a reformei, proces care va trebui monitorizat atent.

               (21)Țările de Jos și-au prezentat documentele de programare a politicii de coeziune
                  21
                la 22 decembrie 2021, la 23 decembrie 2021 și la 22 martie 2022. În concordanță cu Regulamentul (UE) 2021/1060 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 iunie 2021, Țările de Jos trebuie să țină seama de recomandările de țară relevante specifice acestei țări la programarea fondurilor politicii de coeziune pentru perioada 2021-2027. Aceasta este o condiție prealabilă pentru îmbunătățirea eficacității și maximizarea valorii adăugate a sprijinului financiar care urmează să fie primit din fondurile politicii de coeziune, promovându-se, în același timp, coordonarea, complementaritatea și coerența dintre aceste fonduri și alte instrumente și fonduri ale Uniunii. Implementarea cu succes a programelor politicii de coeziune depinde, de asemenea, de eliminarea blocajelor din calea investițiilor ce vizează sprijinirea tranziției verzi și digitale, precum și dezvoltarea teritorială echilibrată.

               (22)Ponderea locurilor de muncă flexibile rămâne ridicată, acestea reprezentând o proporție importantă a pieței forței de muncă din Țările de Jos. Acest lucru indică un risc din ce în ce mai mare de segmentare a pieței forței de muncă. Recurgerea la aceste tipuri de locuri de muncă este influențată în mare măsură de factori instituționali și de alegeri de politică națională, cum ar fi diferențele de tratament fiscal (pentru lucrătorii independenți fără angajați), acoperirea sistemului de securitate socială și normele privind protecția muncii. Elementele determinante distincte și factorii instituționali menționați creează stimulente (contrastimulente) financiare, cu efecte de denaturare resimțite în special la periferia pieței forței de muncă. Pandemia de COVID-19 a evidențiat totodată riscurile legate de segmentarea pieței forței de muncă și situația dificilă cu care se confruntă anumite categorii pe plan social și în privința locurilor de muncă, precum și dificultățile importante legate de accesul la o protecție socială adecvată al lucrătorilor independenți, care cel mai adesea sunt asigurați insuficient pentru boală, invaliditate, șomaj și vârstă înaintată. De asemenea, adoptarea unor măsuri suplimentare de clarificare a calificării relațiilor de lucru ale lucrătorilor independenți și asigurarea respectării normelor aplicabile ar putea contribui la reducerea activităților independente fictive.

               (23)Deficitele de forță de muncă au crescut și mai mult și s-au generalizat în toate sectoarele, odată cu redresarea economică generală și cu revenirea cererii de forță de muncă. Previziunile privind piața forței de muncă indică faptul că aceasta va continua să fie tensionată în viitor, în special pentru educație, sănătate, locurile de muncă tehnice și sectorul TIC. Pe termen scurt, deficitele sunt foarte mari și în sectorul construcțiilor. Piața muncii tensionată riscă să îngreuneze realizarea investițiilor importante necesare în cadrul tranziției verzi și al tranziției digitale. În același timp, există o forță de muncă neutilizată sau utilizată insuficient, în special având în vedere rata mai scăzută de ocupare a persoanelor provenite dintr-un context de migrație și ponderea ridicată a locurilor de muncă cu normă redusă. Crearea de stimulente pentru creșterea numărului de ore lucrate de lucrătorii cu normă redusă, dintre care mulți sunt femei (62,5 % dintre femeile cu un loc de muncă au lucrat cu normă redusă în 2021) ar putea atenua mai mult deficitele existente pe piața forței de muncă și reduce diferențele medii de remunerare și de pensie între femei și bărbați. Activarea și perfecționarea sau recalificarea persoanelor inactive (care nu lucrează și nici nu își caută un loc de muncă), a șomerilor de lungă durată și a persoanelor aflate la periferia pieței muncii, prin intermediul unor măsuri specifice și adaptate, ar putea contribui la atenuarea deficitelor de forță de muncă și de competențe, promovând în același timp egalitatea de șanse și incluziunea activă.

               (24)Ca răspuns la mandatul șefilor de stat sau de guvern din UE prevăzut în Declarația de la Versailles, planul REPowerEU vizează eliminarea treptată a dependenței Uniunii Europene de importurile de combustibili fosili din Rusia cât mai curând posibil. În acest scop, în dialog cu statele membre sunt identificate cele mai adecvate proiecte, investiții și reforme la nivel național, regional și la nivelul UE. Aceste măsuri au scopul de a reduce dependența generală de combustibilii fosili și de a renunța la importurile de combustibili fosili din Rusia.

               (25)Dependența de combustibilii fosili este foarte ridicată. Conform datelor din 2020, dependența de combustibilii fosili din Rusia este la același nivel cu media UE pentru cărbune (54 %) și țiței (26 %) și mai scăzută pentru gazele naturale (30 % față de 44 %)
                  22
               . Ponderile din mixul energetic pentru petrol (39 % față de 33 %) și gazele naturale (44 % față de 24 %) sunt ambele peste media UE, în timp ce ponderea pentru cărbune este mai scăzută (6 % față de 11 %). Dependența de combustibilii fosili ar putea fi redusă în ansamblu prin creșterea investițiilor în sursele regenerabile de energie și în electrificare, prin remedierea blocajelor din infrastructura energetică și îmbunătățirea eficienței energetice. Este esențial să se intensifice eforturile de îndeplinire a obiectivelor UE pentru 2030 în materie de energie din surse regenerabile. Țările de Jos s-au situat pe locul cinci în rândul statelor membre cu cele mai scăzute performanțe în privința ponderii energiei din surse regenerabile în consumul final brut de energie în 2020 și înregistrează unul dintre cele mai mari decalaje între ponderea din 2020 și obiectivele pentru 2030. Sunt necesare investiții suplimentare pentru a spori implementarea energiei din surse regenerabile și a consolida capacitatea rețelelor necesară pentru transportul energiei din surse regenerabile de la punctele de producție către punctele de consum. Consolidarea capacității rețelei este importantă în special deoarece constrângerile legate de capacitatea acesteia au continuat să crească în 2021 și au provocat întârzieri ale implementării proiectelor din domeniul energiei din surse regenerabile. Procedurile administrative pentru dezvoltarea capacității de producere a energiei din surse regenerabile ar putea fi și mai mult simplificate și raționalizate. Se recomandă ca noile investiții în infrastructură și în rețele legate de gaze naturale să fie adaptate exigențelor viitorului, pentru a facilita sustenabilitatea lor pe termen lung prin reorientarea viitoare către combustibili durabili. De asemenea, creșterea eficienței energetice oferă posibilități eficiente din punctul de vedere al costurilor de a reduce suplimentar emisiile de dioxid de carbon și dependența de combustibilii fosili, inclusiv de importurile din Rusia. În special, se pot face îmbunătățiri în ceea ce privește renovările clădirilor și introducerea pompelor de căldură și a încălzirii centralizate în sectorul construcțiilor, precum și electrificarea și furnizarea de energie curată pentru industriile energointensive. Va fi necesară o creștere suplimentară a nivelului de ambiție în ceea ce privește reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și creșterea surselor regenerabile de energie și a eficienței energetice pentru ca Țările de Jos să fie în conformitate cu obiectivele pachetului „Pregătiți pentru 55”.

               (26)Realizarea de investiții suplimentare în infrastructura de transport ar putea contribui la eliminarea blocajelor și ar sprijini mobilitatea durabilă. Infrastructura feroviară și rutieră este congestionată. Rețeaua feroviară neerlandeză este printre cele mai intens utilizate din Europa. Țările de Jos introduc în prezent Sistemul european de management al traficului feroviar, cu scopul de a susține creșterea capacității rețelei sale feroviare. Conform estimărilor privind anul 2019, congestionarea traficului rutier, deși aflată ușor sub media UE, a avut un cost de 4 % din PIB-ul anual al Țărilor de Jos. Investițiile în infrastructura de mobilitate durabilă pot avea efecte de propagare pozitive pentru piața unică, având în vedere importanța nodurilor de transport din Țările de Jos (Portul Rotterdam, Aeroportul Schiphol) și pot reduce dependența ridicată de petrol a acestei țări (39 % din mixul energetic în 2020).

               (27)Nivelurile excesive ale depunerilor de azot dăunează mediului și încetinesc activitățile din sectoarele construcțiilor și agriculturii. Surplusul de azot este de patru ori mai mare decât media UE, iar emisiile de amoniac pe hectar sunt cele mai mari din Europa. Depunerile de azot sunt prea mari pentru a se putea îndeplini obiectivele în materie de biodiversitate, afectează calitatea apei și fac ca Țările de Jos să depășească pragurile stabilite de Directiva privind nitrații. Ca urmare a unei hotărâri a Consiliului de Stat din 2019, guvernul neerlandez trebuie să ia măsuri pentru a reduce depunerile de azot în zonele Natura 2000. Pentru a reduce și mai mult depunerile de azot este necesar să se treacă la agricultura durabilă, ceea ce necesită investiții semnificative. Agricultura este responsabilă pentru 45 % din depunerile de azot, în special din cauza zootehniei intensive, Țările de Jos fiind țara cu cea mai mare densitate a efectivelor de animale din UE.

               (28)Deși accelerarea tranziției către neutralitatea climatică și renunțarea la combustibilii fosili vor crea costuri de restructurare semnificative în mai multe sectoare, Țările de Jos pot utiliza Mecanismul pentru o tranziție justă în contextul politicii de coeziune pentru a atenua impactul socioeconomic al tranziției în regiunile cele mai afectate. În plus, Țările de Jos pot utiliza Fondul social european Plus pentru a îmbunătăți oportunitățile de ocupare a forței de muncă și pentru a consolida coeziunea socială.

               (29)Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2022 prin prisma evaluării efectuate de Comisie, iar avizul
                  23
                său se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (30)Având în vedere legăturile strânse dintre economiile statelor membre din zona euro și contribuția lor colectivă la funcționarea uniunii economice și monetare, Consiliul a recomandat statelor membre din zona euro să ia măsuri pentru a pune în aplicare recomandarea privind politica economică a zonei euro. În cazul Țărilor de Jos, acest lucru se reflectă în special în recomandările 1 și 3 de mai jos.

               (31)Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2022. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 4 de mai jos. Recomandarea 1 contribuie, de asemenea, la punerea în aplicare a Recomandării pentru zona euro, în special a primei recomandări pentru zona euro. Politicile bugetare și celelalte politici menționate în recomandările 1 și 4 contribuie, printre altele, la remedierea dezechilibrelor legate de excedentul important de cont curent. Politicile menționate în recomandarea 1 contribuie, de asemenea, la corectarea dezechilibrelor legate de nivelul ridicat al datoriei private,

               RECOMANDĂ ca, în 2022 și în 2023, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.În 2023, să se asigure că creșterea cheltuielilor curente finanțate la nivel național este în concordanță cu o orientare politică globală neutră, ținând seama de continuarea sprijinului temporar și specific acordat gospodăriilor și întreprinderilor celor mai vulnerabile ca reacție la creșterile abrupte ale prețurilor la energie, precum și persoanelor care fug din Ucraina. Să fie pregătite să ajusteze cheltuielile curente la evoluția situației. Să extindă investițiile publice pentru tranziția verde și digitală și pentru securitatea energetică, inclusiv prin utilizarea Mecanismului de redresare și reziliență, a RePowerEU și a altor fonduri ale UE. Pentru perioada de după 2023, să aplice o politică bugetară care să vizeze obținerea unor poziții bugetare prudente pe termen mediu. Să reducă stimulentele în favoarea îndatorării gospodăriilor și denaturările pieței locuințelor, inclusiv prin încurajarea dezvoltării sectorului privat al închirierilor, și să ia măsuri pentru a spori oferta de locuințe. Să adopte și să pună în aplicare reforma sistemului de pensii convenită în 2019 și 2020.

               2.Să finalizeze rapid negocierile cu Comisia cu privire la documentele de programare ale politicii de coeziune pentru perioada 2021-2027, în vederea începerii punerii în aplicare a acestor programe.

               3.Să promoveze o protecție socială adecvată pentru lucrătorii independenți fără angajați, să abordeze problema activităților independente fictive și să reducă stimulentele în favoarea utilizării contractelor flexibile sau temporare. Să remedieze deficitele de forță de muncă și de competențe, în special în ceea ce privește sănătatea, educația, locurile de muncă tehnice și cele din sectorul digital și sectorul construcțiilor, inclusiv prin valorificarea potențialului insuficient utilizat în materie de forță de muncă rezultat din ponderea ridicată a locurilor de muncă cu normă redusă și din rata de ocupare mai scăzută a persoanelor provenite dintr-un context de migrație. Să consolideze posibilitățile de perfecționare și reconversie profesională, în special pentru persoanele aflate la periferia pieței muncii și pentru persoanele inactive.

               4.Să reducă dependența generală de combustibilii fosili prin accelerarea utilizării surselor regenerabile de energie, în special încurajând investițiile complementare în infrastructura de rețea și raționalizând și mai mult procedurile de autorizare, prin îmbunătățirea eficienței energetice, în special în sectorul construcțiilor, și prin accelerarea investițiilor în transporturile durabile și în agricultura durabilă.

               Adoptată la Bruxelles,

                     Pentru Consiliu,

                     Președintele

                     (1)

                        JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

                     (2)

                        JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (3)

                        Regulamentul (UE) 2021/241 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 februarie 2021 de instituire a Mecanismului de redresare și reziliență (JO L 57, 18.2.2021, p. 17).

                     (4)

                        Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice, JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

                     (5)

                        Decizia de punere în aplicare (UE) 2022/382 a Consiliului din 4 martie 2022 de constatare a existenței unui aflux masiv de persoane strămutate din Ucraina în înțelesul articolului 5 din Directiva 2001/55/CE și având drept efect introducerea unei protecții temporare, JO L 71, 4.3.2022, p. 1.

                     (6)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu privind activarea clauzei derogatorii generale din cadrul
                     Pactului de stabilitate și de creștere, Bruxelles, 20.3.2020, COM (2020) 123 final.

                     (7)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu – Un an de la izbucnirea pandemiei de COVID-19: răspunsul în materie de politică bugetară, Bruxelles, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Estimările privind orientarea bugetară și componentele acesteia din prezenta recomandare sunt estimări ale Comisiei bazate pe ipotezele care stau la baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2022. Estimările Comisiei privind creșterea potențială pe termen mediu nu includ impactul pozitiv al reformelor care fac parte din planul de redresare și reziliență și care pot stimula creșterea potențială.

                     (9)

                        Nu sunt finanțate prin granturi din Mecanismul de redresare și reziliență și din alte fonduri ale UE.

                     (10)

                        Comunicarea Comisiei către Consiliu: Orientări de politică bugetară pentru 2023, Bruxelles, 2.3.2022, COM(2022) 85 final.

                     (11)

                         SWD(2022) 621 final.

                     (12)

                         SWD(2022) 636 final.

                     (13)

                        Cifrele reprezintă nivelul costurilor bugetare anuale ale măsurilor luate începând cu toamna anului 2021, inclusiv veniturile și cheltuielile curente, precum și – dacă este cazul – măsurile privind cheltuielile de capital.

                     (14)

                        Se estimează că numărul total de persoane strămutate din Ucraina în UE va ajunge treptat la 6 milioane până la sfârșitul anului 2022, iar distribuția geografică a acestora este estimată în funcție de dimensiunea diasporei existente, de populația relativă a statului membru gazdă și de distribuția efectivă a persoanelor strămutate din Ucraina pe teritoriul UE începând din martie 2022. În ceea ce privește costurile bugetare pe persoană, estimările se bazează pe modelul de microsimulare Euromod al Centrului Comun de Cercetare al Comisiei, care ia în considerare atât transferurile de numerar pentru care ar fi eligibile persoanele, cât și prestațiile în natură, cum ar fi educația și asistența medicală.

                     (15)

                        Recomandarea Consiliului din 18 iunie 2021 care include un aviz al Consiliului privind programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2021, JO C 304, 29.7.2021, p. 88.

                     (16)

                        Un semn negativ (pozitiv) al indicatorului corespunde unui excedent (deficit) al creșterii cheltuielilor primare comparativ cu creșterea economică pe termen mediu, ceea ce indică o politică bugetară expansionistă (restrictivă).

                     (17)

                        Acestea sunt previziuni ale Comisiei bazate pe un profil de cheltuieli liniar. Comisia încă nu a primit Planul de redresare și reziliență al Țărilor de Jos.

                     (18)

                        Se preconizează că alte cheltuieli de capital finanțate la nivel național vor furniza o contribuție expansionistă de 0,5 puncte procentuale din PIB. Aceasta se explică parțial prin fondurile de investiții puse la dispoziția municipalităților pentru punerea în aplicare a politicii privind clima și prin fondurile suplimentare pentru tineret.

                     (19)

                        Un semn negativ (pozitiv) al indicatorului corespunde unui excedent (deficit) al creșterii cheltuielilor primare comparativ cu creșterea economică pe termen mediu, ceea ce indică o politică bugetară expansionistă (restrictivă).

                     (20)

                        Se preconizează că alte cheltuieli de capital finanțate la nivel național vor furniza o contribuție expansionistă de 0,4 puncte procentuale din PIB. Aceasta se explică parțial prin fondurile de investiții puse la dispoziția municipalităților pentru punerea în aplicare a politicii privind clima și prin fondurile suplimentare pentru tineret.

                     (21)

                        Regulamentul (UE) 2021/1060 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 iunie 2021 de stabilire a dispozițiilor comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european Plus, Fondul de coeziune, Fondul pentru o tranziție justă și Fondul european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură și de stabilire a normelor financiare aplicabile acestor fonduri, precum și Fondului pentru azil, migrație și integrare, Fondului pentru securitate internă și Instrumentului de sprijin financiar pentru managementul frontierelor și politica de vize. JO L 231, 30.6.2021, p. 159.

                     (22)

                        Eurostat (2020), ponderea importurilor rusești în totalul importurilor de gaze naturale și țiței. Pentru media UE-27, importurile totale se bazează pe importurile din afara UE-27. Pentru Țările de Jos, totalul importurilor include comerțul intra-UE.

                     (23)

                        Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.