title: Recomandarea Comitetului european pentru risc sistemic din 11 decembrie 2015 privind recunoașterea și stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe (CERS/2015/1)

text:
               12.3.2016

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 97/1

         RECOMANDAREA COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC
   din 11 decembrie 2015
   privind recunoașterea și stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe
   (CERS/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   CONSILIUL GENERAL AL COMITETULUI EUROPEAN PENTRU RISC SISTEMIC,
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1092/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind supravegherea macroprudențială la nivelul Uniunii Europene a sistemului financiar și de înființare a unui Comitet european pentru risc sistemic (1), în special articolul 3 alineatul (2) literele (b), (d) și (f) și articolele 16-18,
   având în vedere Directiva 2013/36/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 cu privire la accesul la activitatea instituțiilor de credit și supravegherea prudențială a instituțiilor de credit și a firmelor de investiții, de modificare a Directivei 2002/87/CE și de abrogare a Directivelor 2006/48/CE și 2006/49/CE (2), în special articolele 138 și 139,
   având în vedere Decizia CERS/2011/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 20 ianuarie 2011 de adoptare a Regulamentului de procedură al Comitetului european pentru risc sistemic (3), în special articolul 15 alineatul (3) litera (e) și articolele 18-20,
   întrucât:

               (1)

               Amplificarea prociclică a șocurilor financiare pentru economia reală prin sistemul bancar și piețele financiare a fost unul dintre elementele cele mai destabilizatoare ale crizei financiare globale. Un declin economic după o perioadă de creștere excesivă a creditelor poate conduce la pierderi mari în sistemul bancar și poate genera un cerc vicios. Într-o astfel de situație, măsurile luate de instituțiile de credit în vederea consolidării bilanțurilor proprii pot restrânge oferta de creditare pentru economia reală, exacerbând astfel declinul economic și contribuind la deteriorarea bilanțurilor acestora.

               (2)

               Amortizorul anticiclic de capital este conceput cu scopul de a acționa împotriva acestei dinamici prociclice, prin creșterea rezilienței sectorului bancar. Normele care impun constituirea amortizoarelor anticiclice de capital fac parte din noile standarde internaționale de reglementare privind adecvarea capitalului bancar (cadrul Basel III), care au fost elaborate de Comitetul de la Basel pentru supraveghere bancară (BCBS) în decembrie 2010 și care sunt puse în aplicare în cadrul Uniunii prin Directiva 2013/36/UE. Prin creșterea ratei amortizorului anticiclic, autoritățile sau organismele publice desemnate pot solicita sectorului bancar să acumuleze capital suplimentar în perioadele de creștere a riscurilor sistemice generate de creșterea excesivă a creditelor. În cazul materializării acestor riscuri, autoritățile pot stabili rata amortizorului anticiclic la o valoare mai mică și pot permite ca acest amortizor de capital suplimentar să fie utilizat pentru a absorbi pierderile neașteptate. Aceasta permite sectorului bancar să continue să ofere credite pentru economia reală și să respecte cerințele de reglementare a capitalului.

               (3)

               Prin creditarea transfrontalieră, amortizoarele anticiclice de capital dobândesc o dimensiune internațională. Expunerile sectoarelor bancare naționale ale statelor membre față de țările terțe pot să genereze pierderi. Aceste pierderi ar putea să fie semnificative în cazul în care o țară terță față de care sectorul bancar național al unui stat membru are expuneri semnificative a intrat în declin economic după o perioadă de creștere excesivă a creditelor.

               (4)

               Cadrul Basel III privind amortizoarele anticiclice de capital este conceput pentru a acoperi această dimensiune internațională. În special, în conformitate cu acest cadru, jurisdicțiile ar trebui să recunoască în mod reciproc ratele amortizorului anticiclic de capital. În cazul în care o autoritate dintr-o jurisdicție mărește rata amortizorului anticiclic pentru a-și proteja sectorul bancar național de creșterea excesivă a creditelor, autoritățile din alte jurisdicții ar trebui să aplice aceeași rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile băncilor lor naționale față de țara respectivă. În conformitate cu cadrul menționat, băncile calculează cerințele lor cu privire la amortizoare pe baza situării geografice a expunerilor lor. Cadrul Basel III prevede reciprocitatea jurisdicțională obligatorie pentru ratele amortizoarelor anticiclice de până la 2,5 %, sub rezerva unor dispoziții tranzitorii. Dacă este aplicată în mod uniform în toate jurisdicțiile, această reciprocitate jurisdicțională ar contribui la protecția sectorului bancar dintr-o anumită jurisdicție împotriva riscurilor asociate cu creșterea excesivă a creditelor care are loc în alte jurisdicții.

               (5)

               Standardele BCBS nu sunt obligatorii din punct de vedere juridic, iar jurisdicțiile existente în întreaga lume ar putea să nu aplice amortizorul anticiclic de capital în același mod. Aceasta ar putea să întârzie punerea sa în aplicare sau ar putea chiar să determine neaplicarea acestuia. În ceea ce privește teritoriul Uniunii, articolul 136 din Directiva 2013/36/UE prevede modul în care autoritățile desemnate trebuie să stabilească ratele amortizoarelor anticiclice pentru expunerile naționale. În conformitate cu cerințele prevăzute la articolul 135 din Directiva 2013/36/UE, orientările suplimentare cu privire la stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expuneri naționale se asigură prin Recomandarea CERS/2014/1 a Comitetului european pentru risc sistemic (4). Astfel, pe teritoriul Uniunii există un cadrul juridic comun conceput pentru a contracara tendința lipsei de acțiune, iar din 2016 va deveni obligatorie stabilirea trimestrială a ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile naționale. Cu toate acestea, există incertitudini cu privire la aspectul dacă și în ce măsură țările terțe care nu sunt în prezent membre ale BCSB vor pune în aplicare rata amortizorului anticiclic.

               (6)

               Autoritățile desemnate dețin competențe legale pentru a-și proteja sectoarele bancare împotriva riscurilor generate de creșterea excesivă a creditelor în țări terțe. În special, articolul 139 din Directiva 2013/36/UE permite ca, în anumite circumstanțe, autoritățile desemnate să stabilească o rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o țară terță pe care instituțiile autorizate la nivel național trebuie să îl aplice în scopul calculării amortizorului anticiclic de capital specific instituției. Autoritatea desemnată poate interveni în situațiile în care rata amortizorului anticiclic nu a fost stabilită și publicată de autoritatea relevantă dintr-o țară terță pentru acea țară terță sau atunci când consideră că rata amortizorului anticiclic stabilită de autoritatea relevantă dintr-o țară terță pentru acea țară terță nu este suficientă pentru a proteja sectoarele bancare naționale ale statelor membre împotriva pierderilor potențiale asociate cu creșterea excesivă a creditelor în țara terță în cauză.

               (7)

               Dacă se realizează într-un mod necoordonat, stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe poate determina existența în cadrul Uniunii a unor cerințe diferite de capital în ceea ce privește expunerile față de aceeași țară terță și față de aceleași riscuri. În cadrul analizei pe care o realizează cu privire la evoluțiile dintr-o țară terță, autoritățile desemnate pot ajunge la concluzii diferite cu privire la faptul dacă creșterea creditelor în țara respectivă este sau nu este excesivă și dacă aceasta implică un risc pentru sistemul lor bancar național care ar trebui să fie diminuat. Chiar și în cazul în care autoritățile desemnate evaluează în același mod riscurile, acestea pot ajunge la concluzii diferite cu privire la nivelul ratei adecvate a amortizorului anticiclic care ar fi necesară pentru diminuarea riscului respectiv.

               (8)

               Recunoașterea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe poate de asemenea să determine, în cazul în care se realizează într-un mod necoordonat, existența în cadrul Uniunii a unor cerințe diferite cu privire la capital. Recunoașterea ratelor amortizoarelor anticiclice stabilite de alte autorități desemnate sau de autoritățile relevante ale țărilor terțe este obligatorie, potrivit legislației Uniunii, pentru ratele de până la 2,5 %, sub rezerva dispozițiilor tranzitorii aplicabile în perioada cuprinsă între anii 2016 și 2019, astfel cum se prevede la articolul 160 din Directiva 2013/36/UE. Deși, în conformitate cu Recomandarea CERS/2014/1, autoritățile desemnate ar trebui să recunoască în general ratele amortizoarelor anticiclice care depășesc nivelurile obligatorii, această situație se aplică numai ratelor amortizoarelor anticiclice care au fost stabilite de autoritățile desemnate din alte jurisdicții din cadrul Uniunii, nu și celor stabilite de autoritățile relevante din țările terțe pentru țările terțe respective. Aceasta înseamnă că modul în care se recunosc ratele amortizoarelor anticiclice stabilite de autoritățile relevante din țările terțe poate să fie diferit în jurisdicțiile din cadrul Uniunii. În special, până în 2019, anumite autorități desemnate ar putea opta pentru aplicarea dispozițiilor tranzitorii, în timp ce alte autorități desemnate ar putea opta să se abată de la acestea. În plus, începând cu anul 2019, anumite autorități desemnate ar putea opta să recunoască în mod voluntar ratele amortizoarelor anticiclice care depășesc 2,5 %, în timp ce alte autorități desemnate ar putea opta să nu procedeze astfel.

               (9)

               În general, nu ar fi de dorit ca în cadrul Uniunii să existe cerințe diferite cu privire la capital pentru expunerile față de aceeași țară terță și față de aceleași riscuri, întrucât acestea ar putea aduce atingere condițiilor de concurență echitabile în cadrul Uniunii și ar putea oferi o oportunitate arbitrajului de reglementare. Instituțiile de credit din jurisdicțiile Uniunii în care expunerilor față de o anumită țară terță li se aplică o rată a amortizorului anticiclic mai scăzută față de cea care este aplicabilă în alte jurisdicții ale Uniunii ar beneficia de un stimulent pentru a câștiga o cotă de piață prin creșterea acordării de credite țării terțe respective. O astfel de creștere a creditării ar putea să conducă la crearea unor expuneri mari și concentrate ale instituțiilor de credit dintr-o anumită jurisdicție față de o anumită țară terță. În cele din urmă, aceste condiții de concurență inechitabile și stimulentele create pentru arbitrajul de reglementare ar putea constitui o amenințare la adresa stabilității financiare a Uniunii.

               (10)

               Comitetul european pentru risc sistemic (CERS) deține rolul de a asigura ca, în ceea ce privește o anumită țară terță, în cadrul Uniunii să se aplice în general aceleași rate ale amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe. CERS deține un mandat explicit pentru a asigura coerența cu privire la acest aspect în conformitate cu articolul 139 alineatul (3) din Directiva 2013/36/UE. CERS consideră că modul de îndeplinire cel mai adecvat al acestui mandat constă în promovarea unei abordări coerente la nivelul Uniunii în ceea privește recunoașterea și stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe.

               (11)

               Prezenta recomandare are rolul de a asigura ca în cadrul Uniunii să se aplice în general aceeași rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o anumită țară terță. Aceasta reglementează: (a) recunoașterea de către autoritățile desemnate a ratei amortizorului anticiclic stabilite de autoritatea relevantă a unei țări terțe pentru țara terță respectivă; (b) stabilirea de către autoritățile desemnate a unei rate a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o țară terță; (c) stabilirea de către autoritățile desemnate a ratei amortizorului anticiclic la un nivel mai redus în cazul în care riscurile dintr-o anumită țară terță se diminuează sau se materializează; și (d) comunicarea de către autoritățile desemnate a ratei amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o țară terță.

               (12)

               Recomandarea A are drept scop să asigure că autoritățile desemnate vor recunoaște, în general, aceeași rată a amortizorului anticiclic de capital stabilită de o autoritate a unei anumite țări terțe pentru acea țară terță. Pentru îndeplinirea acestui scop, recomandarea A se bazează pe cerința prevăzută de legislația Uniunii cu privire la recunoașterea deplină a ratelor amortizoarelor anticiclice de până la 2,5 %, sub rezerva dispozițiilor tranzitorii. Se recomandă autorităților desemnate să își coordoneze procesul de recunoaștere a ratelor amortizoarelor anticiclice stabilite peste 2,5 % prin intermediul CERS. În cazul în care apare o astfel de situație, CERS va emite o recomandare prin care va oferi autorităților desemnate orientări cu privire la aspectul dacă și în ce măsură rata mai ridicată a amortizorului anticiclic stabilită de o țară terță ar trebui să fie recunoscută. În timp ce stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice de către țările terțe care sunt membre ale BCBS va fi monitorizată de secretariatul CERS, autoritățile desemnate ar trebui să informeze CERS atunci când o țară terță care nu este membră a BCBS stabilește o rată a amortizorului anticiclic mai mare de 2,5 %. Se recomandă de asemenea ca autoritățile desemnate să notifice CERS în cazul în care nu au certitudinea dacă o anumită măsură adoptată de o țară terță ar trebui să fie recunoscută, potrivit Directivei 2013/36/UE, drept un amortizor anticiclic de capital. În aceste cazuri, CERS va emite o recomandare pentru a oferi orientări.

               (13)

               Recomandarea B are drept scop să asigure că autoritățile desemnate, atunci când exercită competența de a stabili rata amortizorului anticiclic pentru expunerile față de țări terțe, stabilesc această rată la același nivel. Autoritățile desemnate sunt încurajate să își exercite competența în conformitate cu articolul 139 din Directiva 2013/36/UE. În special, autoritățile desemnate ar trebui să stabilească țările terțe față de care sistemul bancar din jurisdicția lor are expuneri semnificative. În plus, autoritățile desemnate ar trebui să monitorizeze evoluțiile din țările terțe respective pentru a detecta semnele de creștere excesivă a creditelor. În cazul în care autoritățile desemnate descoperă existența unor astfel de semne într-una dintre țările terțe pe care le monitorizează și consideră că este necesar să se stabilească o rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de acea țară terță, acestea trebuie să informeze CERS cu privire la acest aspect. În cazul în care CERS consideră că în cadrul Uniunii ar trebui să fie coordonate măsuri de atenuare, acesta va emite către autoritățile desemnate o recomandare cu privire la stabilirea ratei adecvate a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de țara terță în cauză.

               (14)

               Recomandarea C are drept scop să asigure că, în cazul în care se justifică stabilirea ratei amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o anumită țară terță la un nivel mai scăzut din cauză că riscurile fie s-au diminuat, fie s-au materializat, în întreaga Uniune se aplică aceeași rată mai scăzută a amortizorului anticiclic. În acest scop, se recomandă ca, atunci când se stabilește rata amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o anumită țară terță la un nivel mai scăzut, autoritățile desemnate să urmeze aceeași procedură pe care au urmat-o atunci când au mărit rata amortizorului anticiclic. Aceasta înseamnă că, în cazul în care autoritățile desemnate au recunoscut sau au stabilit o rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o țară terță în conformitate cu o recomandare CERS, acestea ar trebui să colaboreze cu CERS pentru a stabili nivelul adecvat al ratei amortizorului anticiclic pentru expunerile față de țara terță respectivă atunci când țara terță în cauză stabilește rata amortizorului anticiclic la un nivel mai scăzut. În cazul în care apare o astfel de situație, CERS va adopta o recomandare pentru a oferi autorităților desemnate orientări cu privire la rata amortizorului anticiclic adecvată pentru expunerile față de țara terță în cauză. În timp ce stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice de către țările terțe care sunt membre ale BCBS va fi monitorizată de CERS, autoritățile desemnate ar trebui să informeze CERS atunci când o țară terță care nu este membră a BCBS stabilește o rată a amortizorului anticiclic la un nivel mai scăzut. De asemenea, se recomandă ca, în cazul în care autoritățile desemnate – ca urmare a unei recomandări CERS – au recunoscut sau au stabilit o rată a amortizorului anticiclic pentru expunerile față de o țară terță, acestea să notifice CERS atunci când consideră că riscurile din țara terță respectivă s-au diminuat ori se materializează.

               (15)

               Recomandarea D are drept scop să asigure că deciziile cu privire la ratele amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe se comunică în mod clar în cadrul Uniunii. Aceasta ar trebui să ajute la gestionarea așteptărilor publicului, ar trebui să asigure posibilitatea coordonării acțiunilor între autoritățile desemnate și îmbunătățirea credibilității, a eficacității și a asumării răspunderii pentru politica macroprudențială. Pentru a îndeplini acest scop, autoritățile desemnate ar trebui să aplice în cazul procesului de recunoaștere, de stabilire și de reducere a ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe același principiu ca cel prevăzut de Recomandarea CERS/2014/1 cu privire la comunicarea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile naționale.

               (16)

               Potrivit articolului 136 din Directiva 2013/36/UE, fiecare stat membru este obligat să desemneze o autoritate publică sau un organism public care vor fi responsabile cu stabilirea și recunoașterea ratelor amortizoarelor anticiclice. În plus, Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (5) conferă atribuții specifice Băncii Centrale Europene (BCE). În special, BCE poate aplica cerințe mai stricte pentru amortizoarele anticiclice de capital decât cele aplicate de autoritățile naționale desemnate care participă la Mecanismul unic de supraveghere și are toate drepturile și obligațiile pe care le au autoritățile desemnate în temeiul legislației relevante a Uniunii. În acest scop exclusiv, se consideră că BCE este o autoritate desemnată.

               (17)

               Recomandările CERS sunt publicate după informarea Consiliului cu privire la intenția Consiliului general de a emite aceste recomandări și după ce Consiliul a avut posibilitatea de a reacționa în acest sens,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   SECȚIUNEA 1

      RECOMANDĂRI

      Recomandarea A – Recunoașterea ratelor amortizoarelor anticiclice stabilite de autoritățile țărilor terțe

               1.

               În cazul în care o autoritate relevantă dintr-o țară terță stabilește o rată a amortizorului anticiclic pentru acea țară terță mai mare de 2,5 %, se recomandă autorităților desemnate să informeze cu promptitudine CERS în vederea solicitării de orientări cu privire la recunoașterea uniformă pe teritoriul Uniunii, cu excepția cazului în care rata se aplică unei țări care este membră a BCSB sau CERS a fost deja informat cu privire la respectiva rată a amortizorului anticiclic de către o altă autoritate desemnată. În vederea informării CERS, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

               2.

               În cazul în care autoritățile desemnate au incertitudini cu privire la aspectul dacă o anumită măsură adoptată de o autoritate a unei țări terțe ar trebui să fie recunoscută în conformitate cu Directiva 2013/36/UE drept rată a amortizorului anticiclic, se recomandă autorităților desemnate să informeze cu promptitudine CERS, cu excepția cazului în care CERS a fost deja informat de către o altă autoritate desemnată. În vederea informării CERS, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

      Recomandarea B – Stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe

               1.

               Se recomandă autorităților desemnate să identifice anual țările terțe semnificative. Această identificare ar trebui să se bazeze pe informațiile cantitative privind expunerile instituțiilor autorizate la nivel național față de țările terțe, fără însă a se limita în mod necesar la acestea. Se recomandă autorităților desemnate să prezinte CERS o listă a unor astfel de țări terțe semnificative în cursul celui de al doilea trimestru al fiecărui an, utilizând modelul care figurează în anexa II la prezenta recomandare.

               2.

               Se recomandă autorităților desemnate să monitorizeze riscurile aferente creșterii excesive a creditelor din țările terțe semnificative identificate în conformitate cu alineatul (1) cel puțin la intervale de un an, cu excepția țărilor care sunt deja monitorizate de CERS în conformitate cu Decizia CERS/2015/3 (6). Se recomandă autorităților desemnate să notifice CERS cu privire la cazurile în care decid să nu monitorizeze o țară terță semnificativă pentru motivul că țara respectivă este deja monitorizată de CERS în conformitate cu Decizia CERS/2015/3. În vederea notificării CERS cu privire la astfel de situații, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa II la prezenta recomandare.

               3.

               Se recomandă autorităților desemnate să notifice CERS cu privire la situațiile în care acestea consideră că o autoritate relevantă dintr-o țară terță ar trebui să stabilească și să publice o rată a amortizorului anticiclic pentru acea țară terță sau cu privire la situațiile în care nivelul ratei amortizorului anticiclic stabilite și publicate de o autoritate relevantă dintr-o țară terță pentru acea țară terță nu este considerat a fi suficient pentru a proteja instituțiile financiare naționale împotriva riscurilor aferente creșterii excesive a creditelor în țara terță în cauză. În vederea notificării CERS cu privire la situațiile menționate, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

      Recomandarea C – Stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe la un nivel mai scăzut

               1.

               În cazul în care rata amortizorului anticiclic stabilită de o autoritate relevantă dintr-o țară terță pentru acea țară terță este recunoscută pe baza unei recomandări CERS, iar autoritatea relevantă din țara terță stabilește rata amortizorului anticiclic la un nivel mai scăzut, se recomandă autorităților desemnate să informeze cu promptitudine CERS în vederea solicitării de orientări cu privire la recunoașterea sau stabilirea uniformă a noilor rate ale amortizoarelor anticiclice mai scăzute, cu excepția cazului în care rata în cauză se aplică unei țări care este membră a BCBS sau CERS a fost deja informat cu privire la noua rată mai scăzută a amortizorului anticiclic de către o altă autoritate desemnată. În vederea informării CERS, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

               2.

               În cazul în care autoritatea relevantă a unei țări terțe stabilește rata amortizorului anticiclic la un nivel mai scăzut, iar rata amortizorului anticiclic care se aplică expunerilor față de acea țară terță a fost stabilită pe baza unei recomandări CERS, se recomandă autorităților desemnate să informeze cu promptitudine CERS în legătură cu această situație în vederea solicitării de orientări cu privire la aspectul dacă expunerilor față de respectiva țară terță ar trebui să li se aplice o rată mai scăzută a amortizorului anticiclic, cu excepția cazului în care rata în cauză se aplică unei țări care este membră a BCBS sau CERS a fost deja informat cu privire la noua rată mai scăzută a amortizorului anticiclic de către o altă autoritate desemnată. În vederea informării CERS, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

               3.

               În cazul în care rata amortizorului anticiclic care se aplică expunerilor față de o țară terță a fost stabilită pe baza unei recomandări CERS, iar o autoritate desemnată consideră că riscurile se materializează sau se diminuează, se recomandă respectivei autorități desemnate să notifice cu promptitudine CERS în legătură cu această situație în vederea solicitării de orientări cu privire la aspectul dacă expunerilor față de respectiva țară terță ar trebui să li se aplice o rată mai scăzută a amortizorului anticiclic, cu excepția cazului în care CERS a fost deja informat despre aceasta de către o altă autoritate desemnată. În vederea notificării CERS cu privire la situațiile menționate, se recomandă autorităților desemnate să utilizeze modelul care figurează în anexa I la prezenta recomandare.

      Recomandarea D – Comunicarea deciziilor privind recunoașterea și stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe

   Se recomandă autorităților desemnate să modifice strategiile și cadrele de comunicare care au fost elaborate în conformitate cu principiul 5 din recomandarea A din secțiunea 1 din Recomandarea CERS/2014/1, astfel încât să includă deciziile cu privire la recunoașterea și stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe.
   SECȚIUNEA 2

      PUNERE ÎN APLICARE

   1.   Interpretare

   În sensul prezentei recomandări, se aplică următoarele definiții:

               (a)

               „rata amortizorului anticiclic” are sensul stabilit la articolul 128 punctul 7 din Directiva 2013/36/UE;

               (b)

               „autoritate desemnată” are sensul stabilit în Recomandarea CERS/2014/1;

               (c)

               „instituție autorizată la nivel național” înseamnă o instituție care a fost autorizată în statul membru și pentru care o anumită autoritate desemnată este responsabilă de stabilirea ratei amortizorului anticiclic;

               (d)

               „expuneri semnificative” înseamnă expunerile care ar putea să determine pierderi substanțiale la nivelul instituțiilor autorizate la nivel național dintr-o anumită jurisdicție, influențând în mod negativ stabilitatea financiară a jurisdicției respective;

               (e)

               „țară terță semnificativă” înseamnă o țară terță față de care instituțiile autorizate la nivel național au expuneri semnificative;

               (f)

               „autoritatea relevantă a unei țări terțe” înseamnă autoritatea publică sau organismul public care sunt responsabile cu stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice într-o țară terță;

               (g)

               „țară terță” înseamnă orice jurisdicție situată în afara Spațiului Economic European.

         2.   Criterii de conformitate

   Destinatarii ar trebuii să comunice măsurile luate ca răspuns la prezenta recomandare sau să justifice în mod adecvat lipsa lor de acțiune. Rapoartele ar trebui să cuprindă cel puțin:

               (a)

               informații privind tipul de măsură luată și calendarul acesteia;

               (b)

               evaluarea aspectului dacă măsurile aplicate au îndeplinit obiectivele prezentei recomandări;

               (c)

               justificarea detaliată a lipsei de acțiune sau a abaterii de la prezenta recomandare, inclusiv motivele pentru întârzierea raportării.

         3.   Calendar pentru măsurile adoptate în urma recomandării

               1.

               Destinatarii trebuie să transmită CERS, Consiliului și Comisiei măsurile aplicate ca răspuns la prezenta recomandare sau să justifice în mod adecvat lipsa lor de acțiune, în conformitate cu termenele prevăzute mai jos.

               2.

                  Recomandarea A – Autoritățile desemnate trebuie să pună în aplicare cu promptitudine recomandarea A punctele 1 și 2 în cazul în care se produce situația descrisă în recomandarea relevantă și, până la 31 decembrie 2020, trebuie să transmită CERS un raport cu privire la punerea în aplicare a recomandării A punctele 1 și 2.

               3.

                  Recomandarea B – Autoritățile desemnate au obligația:

                           (a)

                           să raporteze CERS, până la 31 decembrie 2016, o listă cu criteriile stabilite pentru evaluarea semnificației țărilor terțe relevante în vederea punerii în aplicare a recomandării B punctul 1;

                           (b)

                           să pună în aplicare cu promptitudine recomandarea B punctul 1 în cazul în care se produce situația descrisă în această recomandare și, până la 31 decembrie 2020, să transmită CERS un raport cu privire la punerea în aplicare a recomandării B punctul 1;

                           (c)

                           să transmită CERS, până la 31 decembrie 2016, un raport cu privire la modul în care monitorizează riscurile de creștere excesivă a creditelor în țările terțe semnificative în vederea punerii în aplicare a recomandării B punctul 2;

                           (d)

                           să pună în aplicare cu promptitudine recomandarea B punctul 3 în cazul în care se produce situația descrisă în această recomandare și, până la 31 decembrie 2020, să transmită CERS un raport cu privire la punerea în aplicare a recomandării B punctul 3;

               4.

                  Recomandarea C – Autoritățile desemnate trebuie să pună în aplicare cu promptitudine recomandarea C punctele 1, 2 și 3 în cazul în care se produce situația descrisă în recomandarea relevantă și, până la 31 decembrie 2020, trebuie să transmită CERS un raport cu privire la punerea în aplicare a recomandării C punctele 1, 2 și 3.

               5.

                  Recomandarea D – Autoritățile desemnate trebuie să transmită CERS, până la 31 decembrie 2016, un raport cu privire la punerea în aplicare a recomandării D.

               6.

               Consiliul general va decide cu privire la necesitatea revizuirii sau a actualizării prezentei recomandări pe baza experienței dobândite cu ocazia stabilirii și recunoașterii ratelor amortizoarelor anticiclice pentru expunerile față de țări terțe în temeiul Directivei 2013/36/UE sau a evoluțiilor practicilor agreate la nivel internațional.

         4.   Monitorizare și evaluare

               (a)

               Secretariatul CERS:

                           (i)

                           oferă asistență destinatarilor, inclusiv prin facilitarea unei raportări coordonate și furnizarea de modele relevante și, după caz, de informații detaliate privind procedura și calendarul pentru conformitate;

                           (ii)

                           verifică respectarea conformității de către destinatari, inclusiv prin acordarea de asistență la cerere, și prezintă Consiliului general rapoarte de conformitate.

               (b)

               Consiliul general evaluează măsurile și justificările raportate de destinatari și decide dacă prezenta recomandare a fost sau nu a fost respectată și dacă destinatarii au justificat sau nu au justificat în mod adecvat lipsa lor de acțiune.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, vineri, 11 decembrie 2015.

            Președintele CERS

         Mario DRAGHI

      (1)  JO L 331, 15.12.2010, p. 1.

      (2)  JO L 176, 27.6.2013, p. 338.

      (3)  JO C 58, 24.2.2011, p. 4.

      (4)  Recomandarea CERS/2014/1 a Comitetului european pentru risc sistemic din 18 iunie 2014 cu privire la orientări privind stabilirea ratelor amortizoarelor anticiclice de capital (JO C 293, 2.9.2014, p. 1).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de conferire a unor atribuții specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

      (6)  Versiunea în limba engleză este disponibilă pe website-ul CERS la adresa www.esrb.europa.eu.

      ANEXA I
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.

      ANEXA II
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


				|

		52014PC0685

			Recomandare de DECIZIE A CONSILIULUI privind aderarea Croației la Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene, adoptată de către Consiliu la 29 mai 2000 în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană și la protocolul din 16 octombrie 2001 la aceasta /* COM/2014/0685 final - 2014/0321 (NLE) */

			   	EXPUNERE DE MOTIVE
Actul din 2012 privind condițiile de
aderare la Uniunea Europeană a Republicii Croația[1] a simplificat aderarea
acestei țări la convențiile (și protocoalele) încheiate de
statele membre în temeiul articolului 34 din tratatul privind Uniunea
Europeană (fostul articol K.3 din Tratatul UE). Nu mai este necesară,
ca în trecut, negocierea și încheierea de protocoale de aderare specifice
(care ar trebui să fie ratificate de cele 28 de state membre): articolul 3
alineatele (4) și (5) din actul de aderare stipulează pur și
simplu că Croația aderă la convenții și protocoale în
temeiul actului menționat.
Articolul 3 alineatele (4) și (5)
din actul de aderare stipulează că, în acest sens, Consiliul
adoptă o decizie prin care se stabilește data la care aceste convenții
intră în vigoare în ceea ce privește Croația și se
efectuează toate adaptările necesare ca urmare a aderării
acestui nou stat membru la convențiile în cauză (inclusiv, cel puțin,
adoptarea convențiilor în limba croată, astfel încât această
versiune lingvistică să poată fi „în egală măsură
autentică”). Consiliul acționează la recomandarea Comisiei,
după consultarea Parlamentului European.
Anexa I la Actul de aderare prezintă
lista celor șase convenții și protocoale vizate din domeniul justiției
și afacerilor interne.
Lista include Convenția cu privire la
asistența judiciară reciprocă în materie penală între
statele membre ale Uniunii Europene, adoptată de către Consiliu la 29
mai 2000 în temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană,
și Protocolul la Convenția cu privire la asistența
judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale
Uniunii Europene, adoptat de către Consiliu la 16 octombrie 2001 în
temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană.
Prezenta recomandare a Comisiei de decizie a
Consiliului vizează să efectueze adaptările necesare ca urmare a
aderării Croației la convenția și protocolul menționate
anterior, în conformitate cu articolul 3 alineatele (4) și (5) din actul
de aderare.
2014/0321 (NLE)
Recomandare de
DECIZIE A CONSILIULUI
privind aderarea Croației la Convenția
cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie
penală între statele membre ale Uniunii Europene, adoptată de
către Consiliu la 29 mai 2000 în temeiul articolului 34 din Tratatul
privind Uniunea Europeană și la protocolul din 16 octombrie 2001 la
aceasta
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea
Europeană,
 având în vedere Actul de aderare a Croației, în special articolul
3 alineatele (4) și (5),
având în vedere recomandarea Comisiei[2],
având în vedere avizul Parlamentului European[3],
întrucât:
(1)       Convenția cu privire la asistența judiciară
reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii
Europene, adoptată de către Consiliu în temeiul articolului 34 din
Tratatul privind Uniunea Europeană (denumită în continuare „Convenția
cu privire la asistența judiciară reciprocă”) a fost
semnată la Bruxelles la 29 mai 2000 și a intrat în vigoare la 23
august 2005.
(2)       Convenția cu privire la
asistența judiciară reciprocă a fost completată de
Protocolul la Convenția cu privire la asistența judiciară
reciprocă, adoptat de către Consiliu la 16 octombrie 2001 în
temeiul articolului 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană (denumit în
continuare „Protocolul privind asistența judiciară reciprocă”),
care a intrat în vigoare la 5 octombrie 2005.
(3)       Articolul 3 alineatul (4) din
actul de aderare prevede că Croația aderă la convențiile și
protocoalele încheiate între statele membre, enumerate în anexa I la actul menționat.
Aceste convenții și protocoale urmează să intre în vigoare,
în ceea ce privește Croația, la data stabilită de Consiliu. Lista
include Convenția cu privire la asistența judiciară
reciprocă și Protocolul privind asistența judiciară
reciprocă.
(4)       În conformitate cu articolul
3 alineatul (5) din actul de aderare, Consiliul efectuează toate
adaptările necesare în temeiul aderării la această convenție
și la acest protocol,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Convenția cu privire la asistența
judiciară reciprocă intră în vigoare în [prima zi din prima
lună care urmează datei de adoptare a prezentei decizii] între
Croația și statele membre pentru care convenția este în vigoare
la acea dată.
Protocolul privind asistența
judiciară reciprocă intră în vigoare în [prima zi din prima
lună care urmează datei de adoptare a prezentei decizii] între
Croația și statele membre pentru care protocolul este în vigoare la
acea dată.
Articolul 2
Versiunile redactate în limba croată ale
Convenției cu privire la asistența judiciară reciprocă și
ale Protocolului privind asistența judiciară reciprocă, anexate
la prezenta decizie, sunt autentice în aceleași condiții ca și
celelalte versiuni lingvistice ale convenției și protocolului menționate.
Articolul 3
Prezenta decizie
intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul
Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 112, 24.4.2012, p. 10.
[2]               JO C […], […], p. […].
[3]               JO C […], […], p. […].


title: Recomandarea Consiliului din 14 iulie 2015 privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2015

text:
               18.8.2015

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 272/28

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 14 iulie 2015
   privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2015 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Bulgariei pentru 2015
   (2015/C 272/08)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice. Strategia se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 14 iulie 2015, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii, iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3). Împreună, acestea formează „orientările integrate” de care statele membre au fost invitate să țină seama în politicile lor economice și de ocupare a forței de muncă de la nivel național.

               (3)

               La 8 iulie 2014, Consiliul a adoptat o recomandare (4) privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2014 și a emis un aviz privind Programul de convergență actualizat al Bulgariei pentru 2014.

               (4)

               La 28 noiembrie 2014, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice din 2015. În aceeași zi, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care Bulgaria a fost identificată ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (5)

               La 18 decembrie 2014, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru stimularea investițiilor, intensificarea reformelor structurale și continuarea unei consolidări fiscale responsabile și favorabile creșterii.

               (6)

               La 26 februarie 2015, Comisia a publicat Raportul de țară pentru Bulgaria pentru 2015. În raport s-au evaluat progresele realizate de Bulgaria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate la 8 iulie 2014. Raportul de țară include, de asemenea, rezultatele bilanțului aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În urma analizei sale, Comisia concluzionează că Bulgaria se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, perturbările care au avut loc în sectorul financiar în 2014 au generat preocupări cu privire la practicile bancare ale instituțiilor cu capital autohton, ceea ce poate avea un impact important asupra sectorului financiar și a stabilității macroeconomice generale. În plus, poziția externă, care rămâne negativă, deși este în curs de îmbunătățire, îndatorarea excesivă a întreprinderilor și gradul redus de adaptare a pieței forței de muncă reprezintă în continuare riscuri macroeconomice și necesită o atenție deosebită.

               (7)

               La 30 aprilie 2015, Bulgaria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2015 și Programul de convergență pentru 2015. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (8)

               În prezent, Bulgaria intră în sfera componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În programul său de convergență pentru 2015, guvernul își propune să mențină deficitul global la 2,8 % din PIB în 2015. Ulterior, guvernul intenționează să reducă treptat deficitul, astfel încât, în 2018, acesta să atingă un nivel de 1,3 % din PIB. În conformitate cu Programul de convergență, guvernul își propune ca, în 2018, să atingă obiectivul pe termen mediu, și anume un deficit structural de 1 % din PIB. Este de așteptat ca rata datoriei guvernamentale în PIB să crească pe parcursul perioadei de programare, urmând să atingă aproape 31 % în 2018. Scenariul macroeconomic pe care se bazează previziunile bugetare este plauzibil. Cu toate acestea, nu există încă suficiente precizări în legătură cu măsurile de susținere a țintelor de deficit programate pentru 2016 și pentru perioada ulterioară. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2015, se estimează că creșterea cheltuielilor nete va respecta criteriul de referință în 2015. Cu toate acestea, ținând seama de deteriorarea soldului structural (1,7 % din PIB în 2014), există riscul ca în perioada 2014-2015 să se înregistreze o abatere de la această cerință. În 2016, există riscul unei abateri semnificative, deoarece creșterea cheltuielilor nete depășește criteriul de referință cu 0,9 % din PIB. Prin urmare, vor fi necesare măsuri suplimentare pentru ambii ani. Pe baza evaluării sale a Programului de convergență și ținând seama de previziunile Comisiei din primăvara anului 2015, Consiliul este de părere că există riscul ca Bulgaria să nu respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

               (9)

               Respectarea obligațiilor fiscale rămâne o provocare majoră pentru Bulgaria. Este necesară o strategie cuprinzătoare de respectare a obligațiilor fiscale, la baza căreia să stea o analiză detaliată a riscurilor, o evaluare sistematică a impactului măsurilor deja luate și o coordonare strânsă între diferitele agenții însărcinate cu colectarea impozitelor.

               (10)

               Sistemul de sănătate din Bulgaria se confruntă cu multiple provocări majore, printre care se cuvin menționate rezultatele slabe în domeniul sănătății, nivelul redus al finanțării și ineficiențele grave în ceea ce privește utilizarea resurselor. Speranța de viață este cu mult sub media UE, iar speranța de viață la naștere este printre cele mai scăzute din Uniune. Sistemul continuă să se bazeze pe un sector spitalicesc supradimensionat. Deși în ultimii ani finanțarea asistenței medicale primare și a serviciilor de îngrijire medicală ambulatorii a înregistrat o ușoară creștere în termeni nominali, cuantumul acestei finanțări rămâne destul de limitat. Fondul de asistență medicală este obligat prin contract să le acorde spitalelor rambursări pentru tratamente la tarife prestabilite, ceea ce încurajează spitalele să furnizeze servicii de asistență medicală pe care nu le direcționează în mod corespunzător. În 2014 a fost adoptată o strategie națională privind sănătatea, dar care nu are un plan clar de punere în aplicare.

               (11)

               Tulburările care au avut loc în sectorul bancar în vara anului 2014 au evidențiat existența unor deficiențe la nivel instituțional și în materie de supraveghere. Organismul de supraveghere nu a reușit să detecteze problemele importante întâmpinate de Corporate Commercial Bank (KTB), cea de a patra bancă, în ordinea importanței, din Bulgaria, ceea ce evidențiază existența unor deficiențe la nivelul practicilor de supraveghere din cadrul sectorului financiar și al controlului riscului de concentrare. Această deficiență a afectat credibilitatea supravegherii bancare, situație care, la rândul său, ridică semne de întrebare cu privire la sănătatea altor ramuri ale sectorului financiar. Criza de lichidități din luna iunie a anului 2014 a determinat un audit aprofundat al KTB, care a avut drept rezultat retragerea licenței bancare a KTB. Depozitele garantate, echivalente cu 4,4 % din PIB, au fost rambursate, dar cu importante întârzieri.

               (12)

               Atât în ceea ce privește gradul de acoperire, cât și orientarea, politicile active din domeniul pieței forței de muncă cunosc o dezvoltare insuficientă. Fragmentarea activității reprezintă o problemă majoră pentru agențiile însărcinate cu furnizarea de presații și servicii șomerilor și persoanelor inactive. Coordonarea dintre agențiile pentru ocuparea forței de muncă și direcția de asistență socială nu vizează punerea în aplicare într-un mod eficient și integrat a unor măsuri menite să vină în ajutorul persoanelor celor mai vulnerabile. Bulgaria se confruntă cu o rată ridicată a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează un program educațional sau de formare și care nu sunt în contact cu serviciile de ocupare a forței de muncă, rămânând astfel în afara domeniului de aplicare al măsurilor standard de activare a pieței forței de muncă. Șomajul înregistrat în Bulgaria este, în cea mai mare parte, de lungă durată, ceea ce indică faptul că este mai degrabă un șomaj structural, decât unul ciclic. Deși este cel mai scăzut din Uniune în termeni nominali, salariul minim din Bulgaria a înregistrat o creștere substanțială începând din 2011, iar guvernul intenționează să efectueze noi majorări semnificative în anii următori. Astfel de mutații discreționare bruște ale politicii salariale a guvernului ar putea avea un efect de denaturare a pieței forței de muncă. În plus, nu există orientări clare în ceea ce privește stabilirea salariului minim, sistemul creând astfel incertitudini cu privire la stabilirea justului echilibru între sprijinirea ocupării forței de muncă și a competitivității, pe de o parte, și protejarea veniturilor salariale, pe de altă parte. Sărăcia și excluziunea socială rămân un motiv de îngrijorare, deoarece Bulgaria înregistrează una dintre cele mai mari rate ale precarității materiale din Uniune. Populația romă se confruntă cu niveluri deosebit de ridicate de sărăcie și de excluziune socială. Majoritatea tinerilor romi nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează un program educațional sau de formare. Rata de înscriere în învățământul preșcolar și la grădinițe a copiilor romi este scăzută, iar aproape un sfert din copiii romi cu vârste cuprinse între șapte și 15 ani nu sunt înscriși în sistemul de învățământ.

               (13)

               Din cauza nivelului scăzut de calitate și de adecvare la nevoile pieței muncii, sistemele de învățământ și de formare nu reușesc să pună la dispoziția economiei o forță de muncă pregătită în mod corespunzător. Rata participării adulților la procesul de învățare pe tot parcursul vieții este una dintre cele mai scăzute din Uniune. Nici după mai mulți ani de întârziere, Bulgaria nu a adoptat reforma Legii privind învățământul școlar, iar punerea în aplicare a strategiei referitoare la părăsirea timpurie a școlii se află tot într-un stadiu incipient. În 2015 au fost adoptate Strategia națională privind învățământul profesional și tehnic (2014-2020) și o nouă strategie referitoare la învățământul superior. Punerea în aplicare a acestor strategii ar trebui să contribuie la îmbunătățirea sistemului de învățământ, la creșterea gradului său de adecvare la nevoile economiei și la promovarea inovării și a creării de locuri de muncă.

               (14)

               În primăvara anului 2015, guvernul a prezentat o propunere de reformă a sistemului de pensii. Gradul de adecvare și viabilitatea sistemului de pensii depind de aplicarea unor reforme menite să încurajeze și să sprijine prelungirea vieții profesionale, care să înregistreze mai puține întreruperi. În 2013 s-a constatat că pensiile plătite unui număr de 1,2 milioane de persoane erau inferioare pragului național de sărăcie. Principalii factori care determină nivelul scăzut al drepturilor de pensie sunt pensionările anticipate și perioadele de contribuție scurte. Îmbătrânirea rapidă a societății bulgare va agrava, probabil, această situație. Prin urmare, este necesar ca Bulgaria să limiteze și mai mult creșterea cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației, pentru a contribui la viabilitatea pe termen lung a finanțelor publice, inclusiv prin punerea în aplicare a unor reforme solide privind pensiile.

               (15)

               Un sistem judiciar independent, de înaltă calitate și eficient și mecanisme eficace de combatere a corupției sunt elemente constitutive esențiale ale unui mediu de afaceri favorabil investițiilor. Printre principalele provocări din acest domeniu se numără lipsa de coordonare la nivel global, deficiențele instituționale și rezultatele slabe care reies din evidența condamnărilor definitive pronunțate în instanță. Aceste domenii importante de politică vor face obiectul mecanismului de cooperare și de verificare.

               (16)

               Cadrul în materie de insolvență al Bulgariei s-a dovedit ineficace, accentuând climatul de incertitudine din rândul participanților de pe piață și scăzând atractivitatea globală a acestei țări pentru investitori. Cazurile de insolvență durează mai mult decât în țările comparabile, iar rata de recuperare a creanțelor este scăzută. Necesitatea unui cadru eficient de soluționare a cazurilor de insolvență ar trebui să fie privită și din perspectiva gradului ridicat de îndatorare a societăților nefinanciare din Bulgaria și a rolului unui astfel de cadru în facilitarea procesului de reducere a efectului de levier.

               (17)

               În 2014 au fost adoptate strategii de reformă a administrației publice și de introducere a e-guvernării. Punerea în aplicare a acestor strategii va necesita măsuri ferme de orientare strategică și de coordonare a politicilor. În pofida eforturilor depuse anterior, calitatea serviciilor publice rămâne scăzută. Insuficienta dezvoltare a e-guvernării limitează eforturile vizând creșterea gradului de transparență și reducerea sarcinii administrative. O problemă deosebită o reprezintă procedurile de achiziții publice, care sunt îngreunate de schimbările frecvente aduse cadrului juridic și de insuficiența capacității administrative. Verificarea ex ante a procedurilor de licitație se efectuează adesea în mod formal. În același timp, procedurile de achiziții publice sunt supuse unor controale ex post care se suprapun, conducând uneori la concluzii divergente. Lipsa de transparență a procedurilor de ofertare se explică și prin incapacitatea de a finaliza instalarea întregii game de platforme de achiziții publice electronice. Neregulile legate de procedurile de achiziții publice au cauzat anterior întârzieri semnificative în punerea în aplicare a programelor finanțate din fonduri ale UE, au un impact negativ asupra mediului de afaceri și blochează îmbunătățirea infrastructurilor, care constituie o necesitate stringentă. O strategie multianuală adoptată în iulie 2014 cu scopul de a soluționa principalele deficiențe ale sistemului de achiziții publice prevede un calendar clar de adoptare a unor măsuri concrete în 2015 și în 2016. Acesta trebuie pus în aplicare.

               (18)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Bulgariei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2015. De asemenea, a evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Bulgariei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Bulgaria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei în cadrul semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-5 de mai jos.

               (19)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               În lumina bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de convergență. Recomandările sale emise în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 se reflectă în recomandările 1-3 și 5, de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2015-2016, Bulgaria să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să evite o deteriorare structurală a finanțelor publice în 2015 și să realizeze o ajustare de 0,5 % din PIB în 2016. Să ia măsuri decisive pentru a îmbunătăți colectarea impozitelor și a combate economia subterană, pe baza unei analize globale a riscurilor și a evaluării măsurilor anterioare. Să îmbunătățească raportul cost-eficacitate al sistemului de sănătate, în special prin revizuirea tarifelor de asistență medicală și prin consolidarea tratamentelor în ambulatoriu și a asistenței medicale primare.

               2.

               Până în decembrie 2015, să finalizeze o evaluare independentă a calității activelor, efectuată la nivelul întregului sistem, și o simulare de criză la nivelul diferitor instituții din sectorul bancar, în strânsă cooperare cu instituțiile europene. Să întreprindă un exercițiu de verificare a portofoliilor din sectoarele fondurilor de pensii și asigurărilor. Să reexamineze și să înăsprească supravegherea sectorului bancar și a sectorului financiar nebancar, inclusiv prin consolidarea cadrelor de rezoluție bancară și de garantare a depozitelor. Să îmbunătățească guvernanța corporativă a intermediarilor financiari, inclusiv prin eliminarea riscului de concentrare și a expunerilor prin intermediul părților afiliate.

               3.

               Să elaboreze o abordare integrată a categoriilor care ocupă o poziție marginală pe piața forței de muncă, în special a lucrătorilor în vârstă și a tinerilor care nu sunt încadrați profesional și nici nu urmează un program educațional sau de formare. În consultare cu partenerii sociali și în conformitate cu practicile naționale, să instituie un mecanism transparent de stabilire a salariilor minime și a contribuțiilor minime la asigurările sociale în funcție de impactul acestora asupra sărăciei persoanelor încadrate în muncă, a creării de locuri de muncă și a competitivității.

               4.

               Să adopte reforma Legii privind învățământul preuniversitar și să crească rata de participare la educație a copiilor defavorizați, în special a copiilor romi, prin îmbunătățirea accesului la o școlarizare timpurie de calitate.

               5.

               În scopul de a îmbunătăți mediul investițional, să pregătească o reformă amplă a cadrului în materie de insolvență, bazându-se pe cele mai bune practici și cunoștințe de specialitate disponibile la nivel internațional, în special pentru a îmbunătăți mecanismele de pre-insolvență și procedurile extrajudiciare de restructurare.

      Adoptată la Bruxelles, 14 iulie 2015.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. GRAMEGNA

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Bulgariei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Bulgariei pentru 2014 (JO C 247, 29.7.2014, p. 7).

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2016

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/47

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2016
   2013/C 217/12
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului de politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010, acesta a adoptat o Decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (2), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, care oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2012 (3) și a emis avizul cu privire la Programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2015.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat cea de a treia analiză anuală a creșterii economice, marcând începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru anul 2013. De asemenea, la 28 noiembrie 2012, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (4), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European s-a implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la Analiza anuală a creșterii economice pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a subliniat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 29 aprilie 2013, Letonia și-a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2016, iar la 2 mai 2013 și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Pe baza evaluării Programului de convergență, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, opinia Consiliului este că scenariul macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare ale programului este plauzibil. Se estimează că ritmul creșterii economice va încetini, la aproximativ 4 % pe an, pe durata programului, în timp ce se preconizează creșteri de preț moderate. Deficitul public general a scăzut în 2012 la un nivel cu mult sub nivelul de 3 % din PIB, nivelul de referință din tratat, iar obiectivul pe termen mediu (OTM) a fost atins în anul respectiv, cu mult mai repede decât s-a prevăzut în programul de convergență al Letoniei pentru perioada 2012-2015. Programul de convergență confirmă obiectivul pe termen mediu anterior, de -0,5 %, care reflectă în mod corespunzător obiectivele Pactului de stabilitate și de creștere economică. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în programul de convergență este de a menține o poziție bugetară structurală care se bazează pe OTM, orice abatere limitându-se la impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor; această reformă presupune o creștere treptată a cotei contribuțiilor la asigurările sociale care este direcționată către un regim de pensii finanțat prin capitalizare și este pusă în aplicare în 2013, 2015 și 2016. Cu toate acestea, în urma evaluării globale, având soldul structural recalculat ca referință, incluzând o analiză a cheltuielilor fără măsurile discreționare, se pare că soldul structural se va abate de la OTM cu 1,0 puncte procentuale din PIB în 2013, adică cu mult mai mult decât impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor, și cu încă 0,2 puncte procentuale în 2014. Se estimează că datoria publică va rămâne cu mult sub nivelul de 60 % pe întreaga perioadă a programului, înregistrând o creștere de la 40,7 % din PIB în 2012, la 44,5 % în 2013, pe măsură ce guvernul acumulează active pentru rambursarea datoriilor, urmând să scadă începând din 2014, pe măsura efectuării rambursărilor, atingând nivelul de 34,6 % până la sfârșitul perioadei de programare. Legea privind disciplina fiscală a fost aprobată de către Parlamentul Letoniei în ianuarie 2013 și a intrat în vigoare în martie 2013. În cazul în care este aplicată eficient, noua lege ar consolida în mod semnificativ cadrul bugetar din Letonia, punând la dispoziție un mecanism eficace de limitare a creșterii cheltuielilor în perioadele economice prielnice și servind ca bază pentru planificarea bugetară multianuală bazată pe norme.

               (10)

               Letonia a redus taxele și impozitele pe veniturile salariale și intenționează să ia măsuri suplimentare în acest sens în 2014 și 2015. Cu toate acestea, sarcina fiscală pentru persoanele cu venituri reduse este în continuare printre cele mai ridicate din Uniune, ceea ce indică necesitatea unei calibrări adecvate a politicii taxelor și impozitelor pentru a stimula ocuparea forței de muncă pentru lucrătorii slab calificați. În plus, prin transferarea impozitării dinspre forța de muncă spre taxele și impozitele recurente pentru bunuri și spre taxele și impozitele pentru utilizarea resurselor naturale și a altor resurse ar trebui să se îmbunătățească soldul structural. Taxele și impozitele în materie de mediu sunt în continuare relativ slab elaborate, fiind puternic dominate de taxele și impozitele pe carburanți, în timp ce impozitarea altor surse de energie, a poluării și a utilizării resurselor naturale se situează sub media UE. Lărgirea ulterioară a bazei de impozitare pentru a include și alte surse de impozitare în domeniul mediului ar contribui la îndeplinirea obiectivelor de mediu. Guvernul și-a intensificat eforturile de combatere a economiei informale, iar aceste eforturi ar trebui menținute.

               (11)

               În timp ce ajustarea structurală în perioada de după criză a reprezentat un succes, experiența unui ciclu pronunțat de avânt economic rapid urmat de recesiune face necesară monitorizarea ulterioară a creșterii creditelor și a stabilității bazei de finanțare bancare legate de intrările de depozite străine, prin politici micro și macroprudențiale adecvate.

               (12)

               Letonia a luat o serie de măsuri pentru a combate nivelul ridicat al șomajului de lungă durată și al șomajului în rândul tinerilor. Finanțarea și sfera de aplicare a politicilor active în domeniul forței de muncă au fost extinse în 2013, comparativ cu 2012, noi măsuri sunt puse în aplicare, inclusiv stabilirea profilului șomerilor și îmbunătățirea asistenței pentru căutarea unui loc de muncă. Cu toate acestea, nivelul șomajului în rândul șomerilor de lungă durată și al tinerilor este încă ridicat, gradul de activare a șomerilor și a beneficiarilor de prestații este redus, iar accesul la servicii sociale este nesatisfăcător. Există preocupări legate de faptul că educația și formarea profesională nu oferă competențe de o calitate suficientă pentru forța de muncă și că acțiunile de formare la locul de muncă, de bună calitate, sunt limitate. Este necesar să se stabilească un cadru amplu de orientare profesională și să se aplice în continuare reformele în domeniul educației și formării profesionale, inclusiv îmbunătățirea calității și a accesibilității la componentele legate de formarea la locul de muncă și de ucenicie.

               (13)

               O parte importantă (40 %) din populația Letoniei este expusă riscului de sărăcie sau de excluziune socială, iar în cazul copiilor această pondere este chiar mai ridicată (43,6 %). În ansamblu, rata persoanelor expuse riscului de sărăcie a crescut ușor în 2012, ceea ce sugerează că creșterea economică nu implică automat mai puțină sărăcie, fiind deci necesare politici bine definite. Letonia a luat unele măsuri pentru a aborda problema sărăciei în rândul șomerilor și al copiilor. Cu toate acestea, s-au întreprins acțiuni mai puțin directe de abordare a problemelor din sistemul de asistență socială în special în ceea ce privește transparența, caracterul adecvat și sfera de aplicare a prestațiilor, precum și în ceea ce privește măsurile insuficiente de reactivare pentru beneficiarii prestațiilor. Lipsa spațiului fiscal a dus la acțiuni ale Letoniei de reducere a nivelului venitului minim garantat și la eliminarea finanțării de la bugetul de stat a prestației pe care o reprezintă venitul minim garantat. Efectul cel mai probabil al acestor decizii va fi agravarea sărăciei extreme și exacerbarea inegalităților existente în ceea ce privește accesul la asistență socială prin intermediul administrațiilor locale, reducând, în același timp, stimulentele administrației centrale de a investi în dezvoltarea politicii și controlul asistenței sociale. Este important să se monitorizeze efectele acestor decizii pentru a preveni deteriorarea situației.

               (14)

               Letonia a propus o reformă ambițioasă care ar putea avea un impact pozitiv semnificativ asupra calității sistemului de învățământ superior. Planurile de reformă vizează revizuirea procesului de acreditare, separarea funcțiilor academice și de conducere din cadrul universităților, dezvoltarea unui nou model de finanțare și consolidarea instituțiilor de învățământ superior. Cu toate acestea, planurile sunt încă într-un stadiu incipient și trebuie să fie puse în aplicare în mod corect pentru a garanta transpunerea în rezultate concrete a efectelor pozitive. De asemenea, în 2013, se va desfășura o evaluare a eficacității instituțiilor științifice și a strategiilor de dezvoltare a acestora. Această evaluare importantă ar trebui să contribuie la reforma și finanțarea viitoare a instituțiilor științifice, în sprijinul unei activități de inovare consolidate în Letonia.

               (15)

               Letonia a prezentat măsurile de politică care vizează economiile de energie pentru principalele sectoare ale economiei. Se estimează că în următorii ani, peste 70 % din economiile de energie vor fi generate în sectorul construcțiilor. Cu toate acestea, punerea în aplicare a proiectelor de izolare a locuințelor a fost lentă, iar numărul proiectelor finalizate este în continuare scăzut în raport cu numărul imobilelor, înregistrându-se mari pierderi de energie. Potențialul de randament energetic în acest domeniu este semnificativ, deoarece intensitatea energetică a gospodăriilor letone a fost cea mai ridicată din Uniune în 2010. În 2012, Letonia a înregistrat progrese în ceea ce privește deschiderea pieței energiei electrice către concurență și participarea la piețele regionale. Contractarea directă cu furnizorii de energie electrică este pe deplin pusă în aplicare în sectorul întreprinderilor și a fost introdusă pe bază voluntară pentru gospodării. Letonia se pregătește să adere la platforma de tranzacționare Nord Pool Spot, în iunie 2013. Cu toate acestea, nu s-au înregistrat progrese în deschiderea pieței gazelor naturale și se menține dependența de o singură sursă. Autoritățile desfășoară, de asemenea, negocieri dificile cu privire la regimul de proprietate și de gestionare a unei instalații de depozitare a gazului, care este de mare importanță pentru buna funcționare a pieței regionale a gazelor naturale.

               (16)

               Sistemul judiciar leton este caracterizat de ineficiențe în domeniul justiției civile. Sistemul combină mai mulți factori nefavorabili, cum ar fi proceduri îndelungate pentru soluționarea cauzelor civile și comerciale în primă instanță și rate scăzute de arhivare, ceea ce duce la o serie de cauze pendinte. Termenele de judecată sunt deosebit de îndelungate pentru procedurile de insolvență. De asemenea, multe cauze nu sunt soluționate în primă instanță, ceea ce generează întârzieri la toate nivelurile, până la Curtea Supremă. Recent, au fost luate măsuri pozitive de îmbunătățire a eficienței și a calității sistemului, însă este prematur să se evalueze impactul acestora. Este deosebit de important să se acorde suficientă atenție politicilor de gestionare a resurselor umane în cadrul sistemului judiciar. Implicarea mai fermă a Consiliului Judiciar, regândirea rolului funcțiilor de conducere în cadrul sistemului judiciar și mai multe cursuri de formare a judecătorilor ar putea contribui la o calitate mai ridicată a sistemului judiciar. Modificările aduse legii privind insolvența au fost propuse la sfârșitul anului 2012. Totuși, rămâne de văzut dacă modificările propuse sunt suficiente pentru a aborda deficiențele legii în mod cuprinzător. De exemplu, au fost identificate probleme în ceea ce privește aplicarea practică a legii, în special în ceea ce privește rolul practicienilor din domeniul insolvenței, responsabilitățile acestora cu privire la judecători și lichidarea efectivă a activelor, precum și aspecte cu privire la insolvența persoanelor fizice, care trebuie să fie, de asemenea, abordate.

               (17)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei și a evaluat Programul național de reformă și Programul de convergență. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin oferirea contribuției UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările sale emise în cadrul Semestrului european se reflectă în recomandările 1-7 de mai jos.

               (18)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență, iar avizul său (5) se regăsește în special în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să consolideze strategia bugetară pentru a asigura că abaterea de la OTM reflectă doar impactul marginal al reformei sistemice a pensiilor. În cadrul acestei strategii, să reducă impozitarea lucrătorilor cu salarii mici prin transferarea impozitelor către domenii precum accizele, impozitele și taxele recurente pe bunuri și/sau impozitele și taxele de mediu. Să mențină eforturile de îmbunătățire a respectării normelor fiscale și de combatere a economiei subterane. Să continue consolidarea cadrului bugetar prin punerea în aplicare eficientă a legii privind disciplina fiscală și a planificării bugetare multianuale.

               2.

               Să utilizeze în continuare politici micro și macroprudențiale pentru a preveni eventuale vulnerabilități care ar putea apărea din creșterea viitoare a creditelor și din activitățile băncilor nerezidente.

               3.

               Să abordeze șomajul de lungă durată și șomajul în rândul tinerilor prin creșterea sferei de aplicare și a eficienței politicilor active în domeniul pieței forței de muncă și a serviciilor sociale specifice. Să îmbunătățească capacitatea de inserție profesională a tinerilor, de exemplu prin stabilirea unei „garanții pentru tineret”, să stabilească orientări profesionale ample, să pună în aplicare reformele în domeniul educației și formării profesionale, precum și să amelioreze calitatea și accesul la stagii de ucenicie.

               4.

               Să abordeze ratele ridicate ale sărăciei prin reformarea asistenței sociale pentru o mai bună acoperire, prin îmbunătățirea caracterului adecvat al prestațiilor și a măsurilor de activare pentru beneficiarii prestațiilor. Să consolideze mecanismele de punere în aplicare pentru reducerea efectivă a sărăciei în rândul copiilor.

               5.

               Să pună în aplicare reformele planificate în învățământul superior privind, în special, instituirea unui model de finanțare pe criterii de calitate, reforma sistemului de acreditare, consolidarea instituțiilor și promovarea internaționalizării. Să ia măsuri suplimentare pentru a moderniza instituțiile de cercetare, pe baza evaluării independente în curs.

               6.

               Să continue îmbunătățirea eficienței energetice, în special a clădirilor rezidențiale și a rețelelor de termoficare, să ofere stimulente pentru reducerea costurilor energetice și să transfere consumul către produse eficiente din punct de vedere energetic. Să îmbunătățească conectivitatea la rețelele energetice ale UE și să ia măsuri de liberalizare a pieței gazelor naturale, inclusiv prezentarea de norme clare privind accesul terților la capacitățile de depozitare.

               7.

               Să finalizeze reformele în curs pentru a îmbunătăți eficiența și calitatea sistemului judiciar și să reducă numărul de cauze nesoluționate și durata procedurilor, inclusiv în materie de insolvență. Să instituie o politică cuprinzătoare în materie de resurse umane și să ia măsuri de punere în aplicare a legislației în materie de mediere și să raționalizeze sistemul de instanțe de arbitraj.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Menținută pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (3)  JO C 219, 24.7.2012, p. 50.

      (4)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  Emis în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.