title: Recomandarea Consiliului din 13 iulie 2010 privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii

text:
               23.7.2010

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 191/28

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 13 iulie 2010
   privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii
   (2010/410/UE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   întrucât:

               (1)

               Tratatul prevede că statele membre își consideră politicile economice ca fiind o chestiune de interes comun și le coordonează în cadrul Consiliului. În conformitate cu dispozițiile tratatului, Uniunea Europeană a elaborat și a pus în aplicare instrumente de coordonare pentru politica fiscală (Pactul de stabilitate și de creștere) și politicile macrostructurale.

               (2)

               Tratatul prevede că trebuie adoptate de către Consiliu orientări privind ocuparea forței de muncă și orientări generale de politică economică pentru a orienta politicile statelor membre.

               (3)

               Strategia de la Lisabona, lansată în 2000, s-a bazat pe recunoașterea nevoii Uniunii Europene de a spori ocuparea forței de muncă, productivitatea și competitivitatea, consolidând totodată coeziunea socială, în condițiile concurenței globale, transformărilor tehnologice și ale unei populații în curs de îmbătrânire. Strategia de la Lisabona a fost relansată în 2005, după o revizuire intermediară care a condus la punerea unui accent mai puternic pe creștere economică și pe locuri de muncă mai multe și mai bune.

               (4)

               Strategia de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă a contribuit la obținerea unui consens cu privire la direcția generală a politicii economice și a politicii privind ocuparea forței de muncă ale Uniunii. În conformitate cu această strategie, Consiliul a adoptat în 2005 orientări generale de politică economică și orientări privind ocuparea forței de muncă (1), pe care le-a revizuit în 2008 (2). Cele 24 de orientări au constituit baza programelor naționale de reformă, descriind prioritățile principale în materie de reformă macroeconomică, microeconomică și a pieței forței de muncă pentru Uniune în ansamblul său. Cu toate acestea, experiența arată că orientările nu au stabilit priorități suficient de clare și că legăturile dintre acestea ar fi putut fi mai puternice. Aceasta a limitat impactul lor asupra elaborării politicilor la nivel național.

               (5)

               Criza financiară și economică declanșată în 2008 a avut drept rezultat pierderea unui număr semnificativ de locuri de muncă și a unei părți considerabile din producția potențială și a condus la o deteriorare dramatică a finanțelor publice. Cu toate acestea, Planul european de redresare economică (3) a ajutat statele membre să abordeze criza, în parte prin intermediul unor stimulente fiscale coordonate, moneda euro îndeplinind un rol de ancoră pentru stabilitatea macroeconomică. Criza a arătat așadar că, dacă este consolidată și eficientizată, coordonarea politicilor economice la nivelul Uniunii poate produce rezultate semnificative. Criza a evidențiat de asemenea interdependența strânsă a economiilor și a piețelor forței de muncă ale statelor membre.

               (6)

               Comisia a propus crearea unei noi strategii pentru deceniul următor, Strategia Europa 2020 (4), pentru a permite Uniunii să iasă din criză mai puternică și să își direcționeze economia către o creștere economică inteligentă, durabilă și favorabilă incluziunii. Cinci obiective principale, enumerate la orientările relevante, reprezintă obiective comune care orientează acțiunea statelor membre, ținând seama de pozițiile lor inițiale și de circumstanțele naționale, precum și acțiunea Uniunii. Statele membre ar trebui să depună toate eforturile pentru a îndeplini obiectivele naționale și pentru a elimina blocajele care limitează creșterea.

               (7)

               În cadrul unor strategii cuprinzătoare de ieșire din criza economică, statele membre ar trebui să realizeze programe de reformă ambițioase pentru a asigura stabilitatea macroeconomică și durabilitatea finanțelor publice, pentru a îmbunătăți competitivitatea, pentru a reduce dezechilibrele macroeconomice și pentru a îmbunătăți evoluția pieței forței de muncă. Măsurile temporare introduse ca răspuns la criză ar trebui eliminate în mod coordonat, după caz, atunci când redresarea este sigură. Retragerea stimulentelor fiscale ar trebui pusă în aplicare și coordonată în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere.

               (8)

               În cadrul Strategiei Europa 2020, statele membre și Uniunea ar trebui să pună în aplicare reforme direcționate către „creșterea durabilă inteligentă”, adică o creștere bazată pe cunoaștere și inovare. Reformele ar trebui să urmărească îmbunătățirea calității educației, asigurarea accesului pentru toți, consolidarea performanței în domeniul cercetării și al afacerilor și continuarea îmbunătățirii cadrului de reglementare, pentru a promova inovarea și transferul cunoștințelor în întreaga Uniune. Aceste reforme ar trebui să încurajeze spiritul întreprinzător și să ajute la transpunerea ideilor creative în produse, servicii și procese inovatoare, care pot genera creștere economică, locuri de muncă de calitate, coeziune teritorială, economică și socială și care pot aborda mai eficient provocările sociale europene și globale. În acest context, este esențial să se valorifice la maximum tehnologiile informației și comunicațiilor.

               (9)

               Politicile Uniunii și ale statelor membre, inclusiv prin intermediul programelor lor de reformă, ar trebui să urmărească „creșterea economică durabilă”. Creșterea durabilă înseamnă decuplarea creșterii economice de utilizarea resurselor, crearea unei economii durabile, competitive și eficiente din punct de vedere al utilizării energiei și resurselor, distribuția echitabilă a costurilor și a beneficiilor și exploatarea rolului de lider al Europei în cursa pentru dezvoltarea unor noi procese și tehnologii, inclusiv a tehnologiilor ecologice. Statele membre și Uniunea ar trebui să pună în aplicare reformele necesare pentru a reduce emisiile de gaze cu efect de seră și pentru a utiliza resursele în mod eficient, ceea ce va contribui de asemenea la prevenirea degradării mediului și a declinului biodiversității. Ar trebui, de asemenea, să își îmbunătățească mediul de afaceri, să stimuleze crearea de locuri de muncă ecologice și să ajute întreprinderile să își modernizeze baza industrială.

               (10)

               Politicile Uniunii și programele de reformă ale statelor membre ar trebui să vizeze de asemenea o „creștere economică favorabilă incluziunii”. Creșterea economică favorabilă incluziunii înseamnă construirea unei societății bazate pe coeziune, în care oamenii au capacitatea să anticipeze și să gestioneze schimbările, participând astfel activ în societate și economie. Așadar, reformele statelor membre ar trebui să asigure acces și oportunități pentru toți de-a lungul întregii vieți, reducând astfel sărăcia și excluziunea socială, prin eliminarea barierelor din calea participării pe piața forței de muncă, în special în cazul femeilor, al lucrătorilor mai în vârstă, al tinerilor, al persoanelor cu handicap și al migranților legali.
               Statele membre ar trebui să țină seama de perspectiva de gen în toate aceste politici. Aceste reforme ar trebui, de asemenea, să garanteze că toți cetățenii și toate regiunile au acces la beneficiile creșterii economice. Programele de reformă ale statelor membre ar trebui așadar să se axeze pe asigurarea unei funcționări eficiente a piețelor forței de muncă, prin investiții în tranziții reușite, dezvoltarea unor competențe adecvate, creșterea calității locurilor de muncă și combaterea segmentării, a șomajului structural și a inactivității, asigurând totodată protecția socială adecvată și durabilă și incluziunea activă pentru a reduce sărăcia, aderând totodată la consolidarea fiscală convenită.

               (11)

               Ca element esențial, statele membre și Uniunea ar trebui să continue și să își intensifice eforturile pentru a își îmbunătăți și mai mult cadrul de reglementare, în special pentru întreprinderile europene. Prin consolidarea instrumentelor de reglementare inteligentă, statele membre și Uniunea ar trebui să garanteze că legislația este bine concepută, proporțională, revizuită periodic și nu cauzează sarcini inutile. Îndeplinirea obiectivelor de reducere a sarcinilor administrative rămâne o prioritate.

               (12)

               Reformele structurale ale Uniunii și ale statelor membre pot contribui eficient la creșterea economică și crearea de locuri de muncă dacă sporesc competitivitatea Uniunii în economia globală, creează noi posibilități pentru exportatorii europeni și oferă un acces competitiv la importuri vitale. Ar trebui să se țină seama așadar de implicațiile reformelor asupra competitivității externe pentru a încuraja creșterea economică și participarea europeană pe piețe deschise și echitabile la nivel mondial.

               (13)

               Strategia Europa 2020 trebuie să se bazeze pe o serie integrată de politici europene și naționale, pe care statele membre și Uniunea ar trebui să le aplice integral și într-un ritm similar, pentru a obține efectele pozitive colaterale ale reformelor structurale coordonate și o contribuție mai substanțială a politicilor europene la obiectivele strategiei, ținându-se seama de pozițiile naționale inițiale.

               (14)

               Deși aceste orientări se adresează statelor membre și Uniunii, Strategia Europa 2020 ar trebui aplicată în parteneriat cu toate autoritățile naționale, regionale și locale, printr-o asociere strânsă cu parlamentele, precum și cu partenerii sociali și cu reprezentanții societății civile, care vor contribui la elaborarea programelor naționale de reformă, la punerea în aplicare a acestora și la comunicarea generală privind strategia.

               (15)

               Strategia Europa 2020 se bazează pe un set mai restrâns de orientări, care înlocuiește fostul set de 24 de orientări și abordează aspectele de ocupare a forței de muncă și de politică economică generală într-un mod coerent. Orientările pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii anexate prezentei recomandări sunt intrinsec legate de orientările pertinente privind politicile de ocupare a forței de muncă. Împreună, acestea formează „Orientările integrate Europa 2020”.

               (16)

               Aceste noi orientări integrate sunt conforme concluziilor Consiliului European. Ele oferă statelor membre o orientare precisă cu privire la definirea programelor lor naționale de reformă și la punerea în aplicare a reformelor, reflectând interdependența și respectând Pactul de stabilitate și de creștere. Orientările vor constitui baza oricăror recomandări specifice fiecărei țari pe care Consiliul le poate adresa statelor membre sau, în cazul orientărilor generale privind politicile economice, baza avertismentelor politice pe care Comisia le poate emite în cazurile în care recomandările specifice fiecărei țări nu sunt urmate suficient.

               (17)

               Aceste orientări ar trebui să rămână stabile până în 2014, pentru a se acorda o atenție sporită punerii lor în aplicare,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre și, atunci când este cazul, Uniunea Europeană ar trebui să țină seama în politicile lor economice de orientările prevăzute în anexă.

               2.

               Statele membre ar trebui să elaboreze programe naționale de reformă conforme cu obiectivele stabilitate în „Orientările integrate Europa 2020”.

      Adoptată la Bruxelles, 13 iulie 2010.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         D. REYNDERS

      (1)  COM(2005) 141.

      (2)  COM(2007) 803.

      (3)  COM(2009) 615, 19.11.2009.

      (4)  COM(2010) 2020, 3.3.2010.

      ANEXĂ

         Orientări generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii

      Orientarea 1:   Asigurarea calității și durabilității finanțelor publice
      Statele membre ar trebui să aplice cu fermitate strategii de consolidare bugetară în conformitate cu Pactul de stabilitate și de creștere (PSC) și, în special, recomandările care le sunt adresate în cadrul procedurii de deficit excesiv și/sau prin memorandumurile de înțelegere în cazul susținerii balanței de plăți. În special, statele membre ar trebui să realizeze consolidarea în conformitate cu recomandările Consiliului și să atingă obiectivele pe termen lung în conformitate cu PSC. Fără a se aduce atingere cadrului legal al PSC, acest lucru implică faptul că majoritatea statelor membre ar trebui să realizeze o consolidare care să depășească cu mult indicatorul de referință de 0,5 % din produsul intern brut (PIB) anual în termeni structurali, până în momentul în care ponderea datoriilor va cunoaște o tendință clară de descreștere. Consolidarea fiscală ar trebui să înceapă cel târziu în 2011 și mai devreme în câteva state membre în care condițiile economice o impun, cu condiția ca previziunile Comisiei să continue să indice faptul că redresarea se consolidează și devine autonomă.
      La elaborarea și aplicarea strategiilor de consolidare bugetară, statele membre ar trebui să se axeze pe limitarea cheltuielilor și să acorde prioritate tipurilor de cheltuieli care stimulează creșterea, în domenii precum educația, competențele și capacitatea de inserție profesională, cercetarea, dezvoltarea și inovarea și investițiile în rețele cu efecte pozitive asupra productivității, de exemplu internetul de mare viteză, interconexiunile de energie și transport, precum și infrastructura. În cazurile în care trebuie crescute impozitele, această acțiune ar trebui să se desfășoare atunci când este posibil, concomitent cu măsuri care urmăresc ca sistemele fiscale să devină mai favorabile ocupării forței de muncă, mediului și creșterii economice, de exemplu prin transferarea sarcinii fiscale către activitățile dăunătoare mediului. Sistemele fiscale și de protecție socială ar trebui să furnizeze stimulente mai bune pentru a spori atractivitatea locurilor de muncă.
      Mai mult, statele membre ar trebui să consolideze cadrele bugetare naționale, să sporească calitatea cheltuielilor publice și să îmbunătățească durabilitatea finanțelor publice, urmărind în special o reducere clară a datoriilor, reforma cheltuielilor publice legate de vârstă, cum ar fi cheltuielile cu asistența medicală, precum și politici care contribuie la creșterea efectivă a ratei ocupării forței de muncă și a vârstei de pensionare, pentru a asigura viabilitatea financiară a cheltuielilor publice legate de vârstă și a sistemelor de protecție socială.
      Eficiența bugetară și calitatea finanțelor publice sunt de asemenea importante la nivelul Uniunii.
      Orientarea 2:   Abordarea dezechilibrelor macroeconomice
      Statele membre ar trebui să evite dezechilibrele macroeconomice nesustenabile, care rezultă în special din evoluțiile conturilor curente, ale burselor de valori și ale bilanțurilor gospodăriilor și întreprinderilor. Statele membre cu mari dezechilibre de cont curent care își au originea într-o lipsă persistentă de competitivitate sau care au alte origini ar trebui să abordeze cauzele de bază luând măsuri, de exemplu, în domeniul politicii fiscale, al evoluțiilor salariale, al reformelor structurale aferente piețelor de servicii financiare și de produse (inclusiv fluxul de productivitate care majorează capitalul) și al piețelor forței de muncă, în conformitate cu orientările privind ocuparea forței de muncă, precum și în orice domeniu relevant. În acest context, statele membre ar trebui să încurajeze crearea condițiilor-cadru adecvate pentru sistemele de negociere a salariilor și evoluția costurilor muncii în concordanță cu stabilitatea prețurilor, tendințele în materie de productivitate pe termen lung și nevoia de reducere a dezechilibrelor macroeconomice. După caz, stabilirea adecvată a salariilor în sectorul public ar trebui considerată drept un semnal important pentru asigurarea moderării salariilor în sectorul privat, coerentă cu necesitatea de îmbunătățire a competitivității. Cadrele de stabilire a salariilor, inclusiv a salariilor minime, ar trebui să permită proceselor de formare a salariilor să țină seama de diferențele în materie de calificări și condiții de pe piețele locale ale forței de muncă și să răspundă amplelor divergențe de performanță economică între diversele regiuni ale unei țări. Partenerii sociali joacă un rol important în acest context. Statele membre cu surplusuri mari de cont curent ar trebui să ia măsuri în vederea punerii în aplicare a reformelor structurale care să ducă la consolidarea creșterii potențiale, sprijinind astfel cererea internă. Abordarea dezechilibrelor macroeconomice, inclusiv între statele membre, ar contribui de asemenea la realizarea coeziunii economice.
      Orientarea 3:   Reducerea dezechilibrelor în zona euro
      Statele membre a căror monedă este euro ar trebui să considere divergențele ample și persistente între pozițiile conturilor curente și alte dezechilibre macroeconomice ca o chestiune de interes comun și să ia măsuri urgente pentru a reduce dezechilibrele acolo unde este necesar. Se impun de asemenea măsuri în toate statele membre care fac parte din zona euro, dar tipul, importanța și gradul de urgență al provocărilor în materie de politică diferă semnificativ în funcție de țările avute în vedere. Având în vedere vulnerabilitățile și amploarea adaptărilor necesare, nevoia de măsuri politice este deosebit de presantă în statele membre care prezintă în mod constant surplusuri mari de cont curent și mari pierderi de competitivitate. Acestea ar trebui să realizeze o reducere permanentă semnificativă a deficitului de cont curent. De asemenea, aceste state membre din zona euro ar trebui să urmărească reducerea costurilor unitare ale forței de muncă, ținând seama de evoluția productivității la nivel regional, sectorial și al întreprinderilor, precum și consolidarea concurenței pe piețele de produse. Statele membre din zona euro cu surplusuri mari de cont curent ar trebui să ia măsuri în vederea punerii în aplicare unor reforme structurale care să ducă la consolidarea creșterii potențiale, sprijinind astfel cererea internă. În mod similar, statele membre din zona euro ar trebui să acționeze asupra oricăror altor dezechilibre macroeconomice, cum ar fi acumularea unei datorii private excesive și divergențele în materie de inflație. Ar trebui eliminate barierele instituționale care împiedică ajustările flexibile ale prețurilor și ale salariilor la condițiile pieței. Dezechilibrele macroeconomice ar trebui monitorizate îndeaproape în cadrul Eurogrupului, care ar trebui să propună măsuri de remediere atunci când este necesar.
      Orientarea 4:   Optimizarea sprijinului pentru cercetare-dezvoltare și inovare, consolidarea triunghiului cunoașterii și eliberarea potențialului economiei digitale
      Statele membre ar trebui să își reexamineze sistemele de cercetare-dezvoltare și de inovare naționale (și regionale), asigurând condiții-cadru eficiente și adecvate pentru investițiile publice în cadrul strategiilor de consolidare bugetară prevăzute în Pactul de stabilitate și de creștere (orientarea 1), și orientându-le spre o creștere mai mare, în paralel cu abordarea, după caz, a dificultăților majore de la nivelul societății (inclusiv energia, eficiența resurselor, schimbările climatice, biodiversitatea, coeziunea socială și teritorială, îmbătrânirea populației, sănătatea și securitatea) în mod rentabil. În special, investițiile publice ar trebui să servească drept stimulent pentru finanțarea privată a cercetării și dezvoltării. Reformele ar trebui să favorizeze excelența și specializarea inteligentă, să promoveze integritatea științifică și să consolideze cooperarea între universități, institute de cercetare, actori publici, privați și din sectorul terț atât la nivel național, cât și la nivel internațional și să asigure dezvoltarea infrastructurilor și rețelelor care permit difuzarea cunoștințelor. Ar trebui îmbunătățită guvernanța instituțiilor de cercetare pentru ca sistemele de cercetare naționale să devină mai rentabile și mai productive. În acest scop, ar trebui modernizată cercetarea în cadrul universităților, ar trebui dezvoltate infrastructuri de nivel mondial, gradul de accesibilitate al acestora ar trebui sporit și ar trebui promovate carierele atractive și mobilitatea cercetătorilor și a studenților. Ar trebui adaptate și simplificate sistemele de finanțare și de achiziții publice pentru a contribui, după caz, la facilitarea cooperării transfrontaliere, a transferului de cunoștințe și a concurenței bazate pe merit, având drept punct de plecare sinergiile și dobândind o valoare sporită.
      Politicile de cercetare-dezvoltare și de inovare ale statelor membre ar trebui să abordeze în mod direct oportunitățile și provocările naționale și să țină seama de contextul Uniunii pentru a îmbunătăți posibilitățile de punere în comun a resurselor publice și private în domenii cu valoare adăugată la nivelul Uniunii, valorificând sinergiile cu fondurile Uniunii și, în acest mod, obținând o amploare suficientă și evitând fragmentarea. Statele membre și Uniunea ar trebui să integreze inovarea în toate politicile relevante și să promoveze inovarea în sens larg (inclusiv inovarea fără caracter tehnologic). În vederea promovării investițiilor private în cercetare și inovare, statele membre și Uniunea ar trebui să îmbunătățească condițiile-cadru – în special cu privire la mediul de afaceri, la mediul înconjurător, la piețele competitive și deschise și la potențialul economic ridicat al domeniilor cultural și creativ –, să combine, după caz, stimulentele fiscale rentabile, în funcție de marja fiscală de manevră a fiecărui stat membru, și alte instrumente financiare cu măsuri de facilitare a accesului la finanțarea privată (inclusiv la capital de risc), precum și să simplifice accesul IMM-urilor, să încurajeze cererea, în special în ecoinovare (după caz, prin intermediul achizițiilor publice ecologice și al standardelor interoperabile), să promoveze piețele și reglementările favorabile inovării și să ofere o protecție și o gestionare reală, accesibilă și eficientă a proprietății intelectuale. Toate cele trei laturi ale triunghiului (educație-cercetare-inovare) ar trebui să se sprijine reciproc și să funcționeze în sinergie. În conformitate cu orientările 8 și 9, statele membre ar trebui să își pregătească oamenii astfel încât aceștia să dispună de o serie amplă de competențe necesare pentru inovare în toate formele sale, inclusiv pentru ecoinovare, și ar trebui să caute să asigure resurse suficiente de absolvenți în științe, matematică și tehnică.
      Statele membre și Uniunea ar trebui să creeze condițiile-cadru adecvate pentru dezvoltarea rapidă a unei piețe unice digitale care să ofere conținuturi și servicii online accesibile pe scară largă. Statele membre ar trebui să promoveze difuzarea și utilizarea internetului de mare viteză ca un instrument esențial de acces la cunoaștere și de participare la crearea acesteia. Finanțarea publică ar trebui să fie rentabilă și orientată pentru a remedia deficiențele pieței. Politicile ar trebui să respecte principiul neutralității tehnologice. Statele membre ar trebui să încerce să reducă costurile extinderii rețelelor, în special prin intensificarea coordonării lucrărilor publice; statele membre și Uniunea ar trebui să promoveze difuzarea și utilizarea unor servicii online moderne și accesibile, inclusiv prin dezvoltarea în continuare a e-guvernanței, a semnăturii și identificării electronice și a plăților online; să sprijine participarea activă la societatea digitală, în special prin promovarea accesului la conținutul și la serviciile culturale, inclusiv prin competența mediatică și digitală; și să promoveze un climat de securitate și încredere.

         Obiectivul principal al Uniunii Europene, pe baza căruia statele membre își vor stabili obiectivele naționale, este de a îmbunătăți condițiile pentru cercetare și dezvoltare, în special pentru a aduce nivelurile combinate ale investițiilor publice și private în acest sector la 3 % din PIB până în 2020. Comisia va elabora un indicator menit să reflecte intensitatea cercetării și dezvoltării și a inovării.

      Orientarea 5:   Îmbunătățirea eficienței resurselor și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră
      Statele membre și Uniunea ar trebui să instituie măsuri pentru a promova decuplarea creșterii economice de utilizarea resurselor, transformând dificultățile legate de mediu în posibilități de creștere și utilizând într-un mod mai eficient propriile resurse naturale, ceea ce contribuie de asemenea la prevenirea degradării mediului și la asigurarea biodiversității. Acestea ar trebui să pună în aplicare reformele structurale necesare pentru a înregistra rezultate pozitive în contextul limitărilor tot mai mari la nivel mondial în materie de emisii de dioxid de carbon și de utilizare a resurselor, precum și pentru a crea noi întreprinderi și posibilități de ocupare a forței de muncă. Uniunea și statele membre ar trebui să depună eforturi suplimentare pentru a accelera crearea unei piețe interne a energiei integrate și perfect funcționale, pentru a permite fluxul de gaze și de electricitate fără blocaje. Pentru a reduce emisiile și a îmbunătăți eficiența energetică, statele membre ar trebui să utilizeze pe scară extinsă instrumentele bazate pe piață, susținând principiul internalizării costurilor externe, inclusiv impozitarea, precum și alte instrumente eficiente de sprijin, pentru a reduce emisiile și a se adapta mai bine la schimbările climatice, să sprijine creșterea economică și locurile de muncă durabile și eficiența resurselor într-un mod rentabil, să stimuleze utilizarea energiei din surse regenerabile și a tehnologiilor cu emisii scăzute de dioxid de carbon rezistente la schimbările climatice, să treacă la mijloace de transport mai ecologice și interconectate și să promoveze economiile de energie și ecoinovarea. Statele membre ar trebui să elimine treptat subvențiile dăunătoare mediului și să asigure distribuirea echitabilă a costurilor și beneficiilor lor.
      Statele membre și Uniunea ar trebui să utilizeze instrumente fiscale, normative și de altă natură, de exemplu standardele de performanță energetică pentru produse și clădiri la nivelul Uniunii, etichetarea și achizițiile publice ecologice pentru a stimula tranziția rentabilă a producției și a modelelor de consum, pentru a promova reciclarea, pentru a realiza tranziția către o economie eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor și energiei și cu un nivel scăzut sigur și durabil al emisiilor de dioxid de carbon, precum și pentru a asigura progresul către transporturi mai durabile și o producție mai curată de energie, sporind totodată la maximum sinergiile europene în această privință și ținând seama de contribuția agriculturii durabile. Statele membre ar trebui să ia măsuri decisive în direcția unor infrastructuri de transport și energie inteligente, actualizate și pe deplin interconectate, să utilizeze tehnologiile informației și comunicațiilor în conformitate cu orientarea 4, să asigure creșteri ale productivității și punerea în aplicare coordonată a proiectelor de infrastructură și să sprijine dezvoltarea unor piețe de rețele deschise, competitive și integrate.

         Obiectivul principal al Uniunii Europene, pe baza căruia statele membre își vor stabili obiectivele naționale, este de a reduce până în 2020 emisiile de gaze cu efect de seră cu 20 % comparativ cu nivelurile din 1990; de a spori cota surselor de energie regenerabilă în consumul final de energie la 20 %; și de a urmări o creștere de 20 % a eficienței energetice. Uniunea se angajează să decidă trecerea la o reducere cu 30 % până în 2020 față de nivelurile din 1990, aceasta reprezentând oferta sa condiționată în vederea stabilirii unui acord global și cuprinzător pentru perioada de după 2012, cu condiția ca și celelalte țări dezvoltate să se angajeze să efectueze reduceri comparabile ale emisiilor și ca țările în curs de dezvoltare să contribuie în mod adecvat în conformitate cu responsabilitățile și capacitățile lor proprii.

      Orientarea 6:   Îmbunătățirea mediului de afaceri și de consum și modernizarea și dezvoltarea bazei industriale pentru asigurarea funcționării depline a pieței interne
      Statele membre ar trebui să se asigure că piețele funcționează pentru cetățeni, consumatori și întreprinderi. Asigurând în același timp protecția consumatorilor, statele membre și Uniunea ar trebui să creeze condiții-cadru previzibile și să se asigure că piețele de bunuri și de servicii sunt funcționale, deschise și competitive. În special, aceste acțiuni ar trebui să urmărească aprofundarea pieței unice și a sistemului de reglementare, în special în sectorul financiar, precum și promovarea unor condiții echitabile pe piețele financiare la nivel global, punerea în aplicare și executarea eficientă a normelor în materie de piață unică și de concurență și dezvoltarea infrastructurii fizice necesare, urmărind de asemenea reducerea diferențelor de la nivel regional.
      Dimensiunea externă a pieței interne ar trebui dezvoltată în continuare, în scopul îmbunătățirii comerțului și investițiilor. În contextul pieței unice, trebuie acordată atenția cuvenită respectării furnizării adecvate de servicii de interes general. Statele membre ar trebui să continue să îmbunătățească mediul de afaceri prin modernizarea administrațiilor publice, îmbunătățirea guvernanței corporative, eliminarea barierelor din calea pieței interne, eliminarea sarcinilor administrative inutile și evitarea unor noi sarcini inutile generate de aplicarea instrumentelor de reglementare inteligentă, inclusiv prin dezvoltarea în continuare a unor servicii interoperabile de e-guvernanță, eliminarea obstacolelor fiscale, sprijinirea întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri), îmbunătățirea accesului acestora la piața internă în conformitate cu „Small Business Act for Europe” și cu principiul „să gândim mai întâi la scară mică”, asigurarea unor piețe de servicii financiare stabile și integrate, facilitarea accesului la finanțare, îmbunătățirea condițiilor pentru promovarea accesibilității și protecției drepturilor de proprietate intelectuală, sprijinirea internaționalizării IMM-urilor și promovarea spiritului întreprinzător, inclusiv din partea femeilor. Achizițiile publice ar trebui să încurajeze inovarea, în special pentru IMM-uri, și să sprijine tranziția către o economie eficientă din punct de vedere al utilizării resurselor și energiei (în conformitate cu orientarea 5), respectând totodată principiile deschiderii pieței, transparenței și concurenței veritabile.
      Statele membre ar trebui să sprijine o bază industrială modernă, inovatoare, diversificată, competitivă, cu un nivel redus al emisiilor de dioxid de carbon și eficientă din punct de vedere energetic și al resurselor, în parte prin facilitarea oricărei restructurări necesare în mod rentabil și în deplină conformitate cu regulile Uniunii în materie de concurență și cu alte norme relevante. În acest context, statele membre ar trebui să modifice prioritatea fondurilor Uniunii. Statele membre ar trebui să conlucreze îndeaproape cu sectorul industrial și cu părțile interesate pentru a contribui la rolul de lider și la competitivitatea Uniunii în ceea ce privește dezvoltarea durabilă globală și dezvoltarea favorabilă incluziunii, în special prin încurajarea responsabilității sociale a întreprinderilor, prin identificarea blocajelor și prin favorizarea schimbărilor.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 2 septembrie 2013 către Consiliul Uniunii Europene privind auditorii externi ai Banco de España (BCE/2013/32)

text:
               13.9.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 264/1

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 2 septembrie 2013
   către Consiliul Uniunii Europene privind auditorii externi ai Banco de España
   (BCE/2013/32)
   2013/C 264/01
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale ale statelor membre a căror monedă este euro este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               Mandatul auditorilor externi actuali ai Banco de España a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2012. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2013.

               (3)

               Banco de España a selectat KPMG Auditores, S.L. drept auditor extern pentru exercițiile financiare 2013-2017,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   Se recomandă desemnarea KPMG Auditores, S.L. drept auditor extern al Banco de España pentru exercițiile financiare 2013-2017.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 2 septembrie 2013.

            Președintele BCE

         Mario DRAGHI


title: 2014/180/UE: Recomandarea Comisiei din 27 martie 2014 privind un al doilea plan de controale coordonate pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               29.3.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 95/64

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 27 martie 2014
   privind un al doilea plan de controale coordonate pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2014/180/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (1), în special articolul 53,
   întrucât:

               (1)

               Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 abilitează Comisia să recomande, în situațiile în care consideră că este necesar, planuri de controale coordonate organizate ad hoc, în particular pentru a stabili prevalența riscurilor asociate hranei pentru animale, produselor alimentare sau animalelor.

               (2)

               Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) stabilește norme ale Uniunii privind etichetarea produselor alimentare, aplicabile tuturor acestor produse.

               (3)

               În conformitate cu Directiva 2000/13/CE, etichetarea și metodele utilizate nu ar trebui să inducă în eroare consumatorul, mai ales în ceea ce privește caracteristicile produselor alimentare, inclusiv în ceea ce privește natura reală și identitatea acestora. În plus, în absența unor norme specifice la nivelul Uniunii sau la nivel național, ar trebui ca denumirea comercială a unui produs alimentar să fie denumirea obișnuită în statul membru în care este vândut sau să fie o descriere a produsului alimentar, care să fie destul de clară pentru a permite cumpărătorului să cunoască natura reală a produsului.

               (4)

               Toate ingredientele trebuie să fie menționate pe eticheta produselor alimentare preambalate destinate consumatorului final sau unităților de alimentație colectivă. În particular, în cazul produselor alimentare care conțin carne ca ingredient, atunci când sunt destinate consumatorului final sau unităților de alimentație colectivă, trebuie să se indice, direct pe ambalaj sau pe eticheta aplicată pe acesta, și specia de animal de la care provine carnea. Dacă în denumirea produsului alimentar este menționat un ingredient, în lista ingredientelor trebuie să fie indicată și cantitatea acestuia, exprimată ca procentaj, pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului în privința identității și a compoziției produsului alimentar.

               (5)

               Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (3) prevede cerințe suplimentare de etichetare aplicabile unor produse alimentare specifice de origine animală. În particular, regulamentul prevede că ambalajele produselor destinate consumatorului final care conțin carne tocată provenită, printre altele, de la solipede, trebuie să poarte o mențiune care să indice faptul că produsele respective ar trebui să fie gătite înainte de a fi consumate, dacă și în măsura în care aceasta este impusă prin normele naționale ale statului membru pe teritoriul căruia este comercializat produsul.

               (6)

               În urma controalelor oficiale efectuate începând cu luna decembrie 2012 în mai multe state membre, Comisia a fost informată că anumite produse preambalate conțineau carne de cal, fapt care nu era indicat în lista de ingrediente care figura direct pe ambalaj sau pe o etichetă aplicată pe acesta. În schimb, denumirea anumitor astfel de produse alimentare și/sau lista de ingrediente aferentă se refereau într-o manieră înșelătoare doar la prezența cărnii de vită.

               (7)

               În conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului (4), operatorii din sectorul produselor alimentare, în toate etapele de producție, prelucrare și distribuție aflate sub controlul lor, trebuie să asigure faptul că produsele alimentare îndeplinesc cerințele legislației în domeniul alimentelor, care sunt relevante pentru activitățile lor și trebuie să verifice faptul că astfel de cerințe sunt îndeplinite.

               (8)

               În Recomandarea Comisiei 2013/99/UE (5) se recomandă statelor membre să pună în aplicare, timp de o lună, un plan de controale coordonate pentru a stabili prevalența practicilor frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare. Planul de controale coordonate recomandat a constat din două acțiuni. Prima acțiune a constat în controale corespunzătoare efectuate la nivelul comercianților cu amănuntul și al altor unități, pentru a se stabili dacă produsele alimentare preambalate și produsele alimentare care nu erau preambalate conțineau carne de cal care nu era menționată în mod corespunzător pe eticheta ambalajului sau, în cazul produselor alimentare care nu erau preambalate, dacă informațiile referitoare la prezența acestui tip de carne nu au fost puse la dispoziția consumatorului sau a unităților de alimentație colectivă. A doua acțiune a constat în controale corespunzătoare efectuate în unități care manipulează carne de cal destinată consumului uman, incluzând produsele alimentare provenite din țări terțe, pentru a se depista reziduuri de fenilbutazonă.

               (9)

               Rezultatele planului de controale coordonate au confirmat existența unor cazuri recurente de nerespectare, de către majoritatea statelor membre, a legislației aplicabile etichetării produselor din carne. Prin urmare, este necesar ca planul de controale coordonate să fie urmat de o a doua rundă de controale la nivelul comercianților cu amănuntul și al altor unități, pentru a se determina dacă practicile identificate în timpul aplicării primului plan de controale coordonate continuă să fie prezente.

               (10)

               Pe de altă parte, controalele oficiale efectuate pentru a verifica prezența reziduurilor de fenilbutazonă nu au relevat existența unui număr mare de cazuri recurente de nerespectare a legislației; prin urmare, se pare că nu este necesar, în acest stadiu, să se recomande un al doilea set de controale coordonate în acest domeniu.

               (11)

               În cursul aplicării primului plan de controale coordonate, laboratorul de referință al Uniunii Europene pentru proteinele animale din furaje a pus la dispoziție recomandări referitoare la utilizarea metodelor de depistare a prezenței în eșantioane a proteinelor provenite de la specii nedeclarate. În prezent nu există încă o metodă validată pentru această analiză, dar, în urma consultării experților, recomandarea de a utiliza un protocol armonizat a fost actualizată de laboratorul menționat anterior și este pusă la dispoziție pe site-ul său de internet.

               (12)

               Statele membre ar trebui să comunice Comisiei metodele utilizate, rezultatele controalelor și măsurile luate în cazul unor rezultate pozitive, într-un termen stabilit și folosind un format armonizat.

               (13)

               După consultarea Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui să pună în aplicare un plan de controale coordonate, timp de patru săptămâni consecutive, în intervalul 21 aprilie-16 iunie 2014, în conformitate cu anexa I la prezenta recomandare.

               2.

               Statele membre ar trebui să raporteze rezultatele controalelor oficiale efectuate în conformitate cu punctul 1, precum și orice măsuri relevante luate în vederea asigurării respectării legislației, până la data de 22 iulie 2014, în formatul redat în anexa II la prezenta recomandare.

      Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2014.

            Pentru Comisie

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 165, 30.4.2004, p. 1.

      (2)  Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora (JO L 109, 6.5.2000, p. 29).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (JO L 139, 30.4.2004, p. 55).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO L 31, 1.2.2002, p. 1).

      (5)  Recomandarea Comisiei 2013/99/UE din 19 februarie 2013 privind un plan coordonat de control pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare (JO L 48, 21.2.2013, p. 28).

      ANEXA I

         Al doilea plan de controale coordonate pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare

      ACȚIUNI ȘI DOMENIUL DE APLICARE AL PLANULUI DE CONTROALE COORDONATE
      A.   Produsele vizate

                  1.

                  Produsele alimentare comercializate și/sau etichetate drept conținând carne de vită (de exemplu, carne tocată, preparate din carne și produse din carne) ca ingredient dominant în componenta carne, încadrate în următoarele categorii:

                              (a)

                              produse alimentare preambalate destinate consumatorului final sau unităților de alimentație colectivă, care sunt etichetate drept conținând carne de vită ca ingredient dominant;

                              (b)

                              produse alimentare oferite spre vânzare consumatorului final sau unităților de alimentație colectivă fără să fie preambalate și produse alimentare ambalate în unitățile de vânzare la cererea consumatorului sau preambalate pentru vânzare directă, care sunt comercializate și/sau altfel marcate drept conținând carne de vită ca ingredient dominant în componenta carne din produs.

                  2.

                  În scopul aplicării prezentului plan de controale coordonate, se aplică definiția „produsului alimentar preambalat” de la articolul 1 alineatul (3) litera (b) din Directiva 2000/13/CE.

                  3.

                  În scopul aplicării prezentului plan de controale coordonate, se aplică definiția „cărnii tocate”, a „preparatelor din carne” și a „produselor din carne” de la punctele 1.13, 1.15 și 7.1 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 853/2004.

            B.   Obiectivul
      Autoritățile competente ar trebui să efectueze controale oficiale pentru a stabili dacă produsele menționate la litera A conțin carne de cal care nu este menționată în mod corespunzător pe ambalaj sau, în cazul produselor alimentare care nu sunt preambalate, dacă informația privind prezența acestui tip de carne nu este pusă la dispoziția consumatorului sau a unităților de alimentație colectivă, în conformitate cu dispozițiile Uniunii și, dacă este cazul, cu cele naționale.
      C.   Punctele și procedura de eșantionare

                  1.

                  Eșantionul ar trebui să fie reprezentativ pentru produsele în cauză din statul membru și să provină dintr-o varietate de produse.

                  2.

                  Eșantionarea produselor ar trebui efectuată la nivelul comercianților cu amănuntul (de exemplu, în supermarketuri, în magazine mici de vânzare cu amănuntul și în măcelării locale) și ar putea fi extinsă, de asemenea, la alte unități (de exemplu, depozite frigorifice).

            D.   Numărul de eșantioane și modalitățile de eșantionare
      Tabelul de mai jos oferă o privire generală asupra numărului orientativ recomandat de eșantioane de prelevat în perioada precizată în punctul 1 din recomandare. Distribuția eșantioanelor per stat membru este bazată pe datele demografice, cu un număr minim de 10 eșantioane din produsele în cauză per stat membru și per 30 de zile.

                  Produsele alimentare comercializate drept conținând carne de vită

                  Țara de comercializare

                  Numărul recomandat de eșantioane

                  Franța, Germania, Italia, Regatul Unit, Spania, Polonia

                  150

                  România, Țările de Jos, Belgia, Grecia, Portugalia, Republica Cehă, Ungaria, Suedia, Austria, Bulgaria

                  100

                  Lituania, Slovacia, Danemarca, Irlanda, Finlanda, Letonia, Croația

                  50

                  Slovenia, Estonia, Cipru, Luxemburg, Malta

                  10

            E.   Metodă
      Se utilizează următorul protocol:

                  1.

                  Toate eșantioanele se supun unui prim test de screening menit să depisteze prezența cărnii de cal (ca fracție masică g/g) la nivelul de 0,5 % sau mai mare. Alegerea metodei de screening este la latitudinea statului membru.

                  2.

                  Numai eșantioanele cu rezultate pozitive la testul de screening efectuat în conformitate cu punctul 1 se supun unui test de confirmare, utilizând RT-PCR care vizează ADN mitocondrial, menit să depisteze prezența cărnii de cal (ca fracție masică g/g) la nivelul de 1 % sau mai mare. Metoda utilizată pentru confirmare trebuie să fie calibrată în funcție de un eșantion de control standardizat de carne proaspătă furnizată de laboratorul de referință al Uniunii Europene pentru proteinele animale din furaje.

                  3.

                  Toate testele de confirmare efectuate în conformitate cu punctul 2 într-un stat membru se efectuează într-un laborator desemnat în acest scop de autoritatea competentă. Laboratorul desemnat poate fi într-un alt stat membru, în urma unui acord cu autoritatea competentă din statul membru respectiv. Laboratorul desemnat trebuie să fie certificat cel puțin ISO 17025 pentru teste comparabile. Laboratorul desemnat poate să fi luat parte și la prima rundă de teste de screening.
                  Numele și adresa laboratoarelor desemnate care participă la testele de confirmare se transmit laboratorului de referință al Uniunii Europene pentru proteinele animale din furaje, care va publica aceste informații pe site-ul său.
                  Orientări mai detaliate cu privire la metoda de confirmare sunt disponibile pe site-ul de internet al laboratorului de referință al Uniunii Europene pentru proteinele animale din furaje, la adresa http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops

      ANEXA II

         Model de raport pentru rezultatele menționate la punctul 2

                  Categoria de produs

                  Numărul de eșantioane

                  Metoda de testare utilizată (tipul de test și denumirea comercială) în prima rundă de teste de screening

                  Numărul de rezultate pozitive după prima rundă de teste de screening (=/> 0,5 %)

                  Metoda de testare folosită în testele de confirmare

                  Numărul de rezultate pozitive după a doua rundă de teste efectuate în laboratorul desemnat (=/> 1 %)

                  Observații

                  Numărul total de eșantioane

                  Numărul total de eșantioane pozitive după prima rundă de teste de screening

                  Numărul total de eșantioane pozitive după a doua rundă de teste de confirmare efectuate în laboratorul desemnat

         Model de raport pentru măsurile de asigurare a respectării legislației menționate la punctul 2

                  Numărul de rezultate pozitive în cazul în care până în prezent au fost impuse măsuri de asigurare a respectării legislației

                  Dacă este posibil, se oferă detalii cu privire la cele mai frecvente măsuri de asigurare a respectării legislației utilizate (maximum trei puncte)

                  Numărul de rezultate pozitive în cazul în care până în prezent nu au fost impuse măsuri de asigurare a respectării legislației

                  Dacă este posibil, se oferă detalii cu privire la cele mai frecvente motive pentru care nu s-au impus măsuri de asigurare a respectării legislației


title: Recomandarea Consiliului din 8 iulie 2014 privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2014

text:
               29.7.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 247/57

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 8 iulie 2014
   privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2014
   2014/C 247/11
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Europa 2020, bazată pe coordonarea extinsă a politicilor economice, care se concentrează pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat Recomandarea (4) privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2013 și și-a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate al Italiei pentru perioada 2012‐2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia și-a prezentat avizul privind proiectul de plan bugetar al Italiei pentru 2014.

               (5)

               La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii (6), marcând începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea economică și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (7)

               La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Italia, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din analiza Comisiei este că Italia se confruntă în continuare cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea unor măsuri ferme de politică. În special, rata constant ridicată a datoriei publice, la care se adaugă competitivitatea externă redusă cauzată de creșterea lentă a productivității și exacerbată de o situație prelungită de rezultate mediocre în materie de creștere impun măsuri decisive de politică, precum și vigilență.

               (8)

               La 22 aprilie 2014, Italia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (9)

               Obiectivul strategiei bugetare prevăzut în Programul de stabilitate constă în atingerea obiectivului pe termen mediu, și anume de a avea, până în 2016, o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, respectând totodată regula privind datoria în perioada de tranziție 2013-2015. Programul de stabilitate confirmă obiectivul pe termen mediu de a avea o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, care respectă cerințele Pactului de stabilitate și de creștere. Ajustarea structurală (recalculată) planificată în Programul de stabilitate este de 0,2 puncte procentuale din PIB în 2014 și de 0,4 puncte procentuale în 2015. Conform Programului de stabilitate, această ajustare limitată în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu este justificată de condițiile economice extrem de nefavorabile și de efortul necesar pentru a pune în aplicare un program ambițios de reforme structurale. În special, sunt planificate o serie de reforme structurale, care ar urma să aibă un impact pozitiv asupra creșterii economice potențiale și, în cele din urmă, ar reduce ponderea datoriei guvernamentale în PIB în următorii ani. Ajustarea structurală planificată în Programul de stabilitate ar permite Italiei să respecte criteriul de referință privind reducerea datoriei în perioada de tranziție 2013-2015, parțial datorită unui plan de privatizare ambițios care urmează să fie implementat în perioada 2014-2017 (0,7 puncte procentuale din PIB anual). Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din Programul de stabilitate, care nu a fost aprobat de un organism independent, este ușor optimist, în special pentru ultimii ani ai Programului de stabilitate.
               În 2014 este planificată o abatere de la calea de ajustare către atingerea obiectivului pe termen mediu; dacă această situație se va repeta în anul următor, abaterea ar putea fi considerată semnificativă, inclusiv pe baza criteriului de referință privind cheltuielile. În plus, atingerea obiectivelor bugetare nu este sprijinită pe deplin de măsuri suficient de detaliate, în special începând din 2015. Previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014 indică nerespectarea, în 2014, a criteriului de referință privind reducerea datoriei, întrucât ajustarea structurală preconizată (de doar 0,1 puncte procentuale din PIB) nu corespunde ajustării structurale necesare de 0,7 puncte procentuale din PIB. Pe baza evaluării Programului de stabilitate și a previziunilor Comisiei, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, Consiliul consideră că sunt necesare eforturi suplimentare, inclusiv în 2014, pentru a se respecta cerințele Pactului de stabilitate și de creștere.

               (10)

               Măsurile recente de reducere a impozitării factorilor de producție au fost oarecum limitate. Există, prin urmare, o marjă pentru a orienta și mai mult sarcina fiscală către consum, proprietăți și mediu, respectându-se pe deplin obiectivele bugetare. În ceea ce privește consumul, în vederea îmbunătățirii structurii sistemului fiscal este, de asemenea, imperativ necesar să se revizuiască ratele reduse ale TVA-ului și cheltuielile fiscale directe, acordându-se atenția cuvenită necesității de a diminua eventualul efect distributiv. În ceea ce privește proprietățile, revizuirea valorilor cadastrale în conformitate cu valorile actuale ale pieței ar permite o impozitare recurentă mai echitabilă a bunurilor imobile. O lege adoptată recent care permite efectuarea reformei fiscale reprezintă ocazia de a efectua aceste reforme necesare. Având în vedere că este vorba de o provocare semnificativă, acțiunile privind componența structurii impozitelor trebuie suplimentate cu măsuri de îmbunătățire a administrării fiscale și a respectării obligațiilor fiscale și cu măsuri decisive de combatere a evaziunii fiscale, a economiei paralele și a muncii nedeclarate, care reprezintă în continuare o povară atât asupra finanțelor publice, cât și asupra contribuabililor care își achită obligațiile fiscale. În acest sens, legea care permite efectuarea reformei fiscale prevede o serie de măsuri de consolidare a administrării fiscale: un sistem cuprinzător de estimare și monitorizare a impozitelor neîncasate, măsuri de simplificare, acțiuni de îmbunătățire a relației cu contribuabilii, măsuri de îmbunătățire a recuperării datoriilor fiscale locale și consolidarea controalelor fiscale. Decizia ca, din 2015, să se introducă declarații de impunere completate în prealabil reprezintă un alt pas înainte către consolidarea respectării obligațiilor fiscale.

               (11)

               Punerea în aplicare cu temeinicie și rapidă a măsurilor adoptate rămâne o provocare esențială pentru Italia, atât în ceea ce privește abordarea întârzierilor în materie de punere în aplicare, cât și referitor la prevenirea acumulării de noi întârzieri. Una dintre pârghiile-cheie de îmbunătățire a rezultatelor Italiei în materie de punere în aplicare și, la nivel mai general, de asigurare a aplicării în condiții mai bune a acțiunilor în materie de politică, o reprezintă sporirea coordonării și o alocare mai eficientă a competențelor în cadrul diverselor niveluri ale administrației publice. Acest lucru ar putea să fie benefic, la rândul său, pentru gestionarea fondurilor UE, domeniu în care până acum s-au întreprins doar acțiuni parțiale și incomplete, în special în zonele sudice. De asemenea, gestionarea fondurilor UE suferă în continuare din cauza capacității administrative deficiente și a lipsei de transparență, de evaluări și de control al calității. Calitatea funcției publice ar avea de câștigat, de asemenea, de pe urma creșterii eficacității și a orientării spre servicii, precum și de pe urma unor modificări corespunzătoare în ceea ce privește gestionarea resurselor umane. Corupția reprezintă în continuare o povară semnificativă asupra sistemului de producție al Italiei și asupra încrederii în peisajul politic și instituțional. Este nevoie să se revizuiască statutul limitărilor. Pentru ca lupta împotriva corupției să fie eficace, este necesar, de asemenea, ca Autoritatea Națională de Combatere a Corupției pentru Evaluarea și Transparența Administrațiilor Publice să fie împuternicită în mod corespunzător. Continuă să existe ineficiențe în sistemul de justiție civilă, iar impactul măsurilor adoptate trebuie monitorizat îndeaproape.

               (12)

               Pe baza revizuirii calității anumitor active, efectuată anul trecut sub patronajul Băncii Italiei, este important în continuare să se îmbunătățească gestionarea activelor depreciate și să se consolideze cedarea lor pentru a restaura capacitatea băncilor de a extinde furnizarea de credite către economia reală. În ceea ce privește accesul la finanțare, principala acțiune întreprinsă până acum s-a axat pe facilitarea accesului întreprinderilor la credite, dar dezvoltarea instrumentelor de finanțare altele decât creditele bancare rămâne limitată, în special pentru întreprinderile mici și mijlocii. Inițiativele întreprinse în domeniul guvernanței corporative a băncilor, în special noile principii emise recent de Banca Italiei, sunt binevenite. În același timp, impactul acestora va depinde de punerea lor în aplicare corespunzătoare de către bănci și de asigurarea respectării acestora. În special, este în continuare necesară monitorizarea atentă a unora dintre cele mai mari bănci cooperatiste („banche popolari”).

               (13)

               Situația pieței forței de muncă din Italia a continuat să se înrăutățească în 2013, rata șomajului crescând la 12,2 %, iar cea a șomajului în rândul tinerilor la 40 %. Asigurarea unei puneri în aplicare corespunzătoare și monitorizarea atentă a efectului reformelor adoptate privind piața forței de muncă și stabilirea salariilor sunt esențiale pentru garantarea materializării beneficiilor preconizate în ceea ce privește consolidarea flexibilității ieșirii de pe piață, îmbunătățirea reglementării flexibilității intrării pe piață, un sistem mai amplu de prestații de șomaj și o mai bună aliniere a salariilor la productivitate. Planurile de îmbunătățire a eficacității serviciilor de plasament prin consolidarea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă au înregistrat întârzieri și trebuie accelerate. La măsurile ce vizează consolidarea creării de locuri de muncă pe termen scurt trebuie să se adauge măsuri ce privesc segmentarea. Per ansamblu, piața forței de muncă a Italiei continuă să fie marcată de segmentare și de un nivel scăzut de participare, ceea ce afectează în principal femeile și tinerii. Prin urmare, măsurile limitate luate până acum trebuie extinse, inclusiv în conformitate cu obiectivele acordării unei garanții pentru tineret. Italia se confruntă cu scăderea veniturilor de care dispun gospodăriile, la care se adaugă creșterea ratei sărăciei și a excluziunii sociale, fiind afectate în special familiile care au copii. Cheltuielile sociale din Italia rămân orientate preponderent către persoanele în vârstă și se axează în mică măsură pe activare, limitând posibilitatea soluționării riscului de excludere socială și de sărăcie. Schema-pilot în materie de asistență socială introdusă recent vizează oferirea unei plase de siguranță sociale. Extinderea preconizată a acesteia la întreaga țară va necesita îmbunătățirea eficacității cheltuielilor și a serviciilor sociale în întreaga țară.

               (14)

               Eforturile de îmbunătățire a performanțelor școlare și a capitalului uman trebuie întreprinse la toate nivelurile de învățământ, și anume în învățământul primar, secundar și terțiar. Profesia de cadru didactic se caracterizează printr-un parcurs al carierei prestabilit și oferă în prezent perspective limitate în materie de dezvoltare profesională. Diversificarea carierei cadrelor didactice și îmbunătățirea legăturii dintre traiectoriile carierei acestora, pe de o parte, și merite și performanță, pe de altă parte, împreună cu generalizarea evaluării școlilor, ar putea duce la rezultate școlare mai bune. Pentru a asigura o tranziție lină de la sistemul de învățământ la piața forței de muncă, consolidarea și extinderea formării practice, printr-un accent mai mare pe învățarea bazată pe muncă și pe învățământul profesional și tehnic, par cruciale la nivelul învățământului secundar și terțiar. În urma adoptării, în 2013, a decretului legislativ care reglementează această chestiune, este esențială instituirea unui registru național al calificărilor, pentru a asigura recunoașterea competențelor la nivel național. Pe baza acțiunilor inițiale întreprinse în această direcție, accentul pus pe alocarea fondurilor publice către universități și institute de cercetare pe baza rezultatelor acestora în materie de cercetare și predare ar avea atât meritul de a contribui la îmbunătățirea calității universităților, cât și potențialul de a consolida capacitatea de cercetare și de inovare, acolo unde aceasta este în continuare nesatisfăcătoare.

               (15)

               S-au întreprins unele măsuri pentru a obține un mediu mai favorabil întreprinderilor și cetățenilor, însă impactul acestora este redus din cauza întârzierilor privind aprobarea lor finală și a lacunelor în materie de punere în aplicare. Există în continuare o serie de blocaje în ceea ce privește concurența (domenii de activitate rezervate, scheme de concesiuni/autorizări etc.) în sectorul serviciilor profesionale, al asigurărilor, al distribuției de carburant, al serviciilor cu amănuntul și al celor poștale. Trebuie abordate, de asemenea, o serie de deficiențe care afectează sistemul de achiziții publice. Consolidarea concurenței în domeniul serviciilor publice locale reprezintă o altă prioritate. În special, este necesară punerea în aplicare a legislației actuale care prevede rectificarea, până la 31 decembrie 2014, a contractelor existente care nu sunt în conformitate cu legislația UE privind criteriile interne.

               (16)

               Blocajele în materie de infrastructură împiedică funcționarea corespunzătoare a pieței energiei electrice. În ceea ce privește transporturile, lipsa infrastructurii intermodale și insuficiența sinergiilor și a conexiunilor dintre porturile italiene și hinterland necesită o atenție specială și întreprinderea de acțiuni. În ceea ce privește acoperirea în bandă largă, zonele din Italia altele decât cele urbane sunt deservite sub nivelul necesar.

               (17)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei și a evaluat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos.

               (18)

               Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (19)

               Având în vedere bilanțul aprofundat și evaluarea sus-menționată realizate de Comisie, Consiliul a examinat Programul național de reformă și Programul de stabilitate. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 1-8 de mai jos.

               (20)

               În contextul semestrului european, Comisia a efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul său. Pe această bază, Consiliul a formulat recomandări specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro (8). În calitate de țară a cărei monedă este euro, Italia ar trebui de asemenea să asigure punerea în aplicare integrală și la timp a acestor recomandări,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2014-2015, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să consolideze măsurile bugetare pentru 2014, având în vedere faptul că, pe baza previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2014, se întrevede înregistrarea unei diferențe față de cerințele Pactului de stabilitate și de creștere, și anume în privința regulii privind reducerea datoriei, precum și să asigure înregistrarea de progrese în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu. În 2015, să își consolideze semnificativ strategia bugetară, pentru a asigura respectarea cerinței privind reducerea datoriei, atingând astfel obiectivul pe termen mediu. Ulterior, să se asigure că datoria publică începe să scadă suficient de mult, să implementeze planul de privatizare ambițios și să efectueze o ajustare fiscală favorabilă creșterii, pe baza economiilor semnificative anunțate, provenite din îmbunătățirea durabilă a eficienței și a calității cheltuielilor publice la toate nivelurile administrației publice, păstrând totodată cheltuielile care favorizează creșterea, cum ar fi proiectele în materie de cercetare și dezvoltare, inovare, educație și infrastructură esențială. Să garanteze, cât mai curând posibil și cel târziu până în septembrie 2014, la timp pentru efectuarea evaluării proiectului de plan bugetar pentru 2015, independența și caracterul pe deplin operațional al Consiliului bugetar.

               2.

               Să redirecționeze și mai mult sarcina fiscală dinspre factorii de producție către consum, proprietate și mediu, în conformitate cu obiectivele bugetare. În acest sens, să evalueze eficacitatea reducerii recente a sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă și să asigure finanțarea acesteia pe 2015, să revizuiască domeniul de aplicare al cheltuielilor fiscale directe și să lărgească baza de impozitare, în special asupra consumului. Să asigure o impozitare mai eficace în domeniul mediului, inclusiv în domeniul accizelor, și să elimine subvențiile care dăunează mediului. Să pună în aplicare, până în martie 2015, legea care permite efectuarea reformei fiscale, inclusiv prin adoptarea decretelor care prevăd efectuarea reformei sistemului cadastral, pentru a asigura eficacitatea reformei impozitării bunurilor imobile. Să îmbunătățească și mai mult respectarea obligațiilor fiscale, prin consolidarea caracterului previzibil al sistemului fiscal, prin simplificarea procedurilor, prin îmbunătățirea recuperării datoriilor fiscale și prin modernizarea administrației fiscale. Să continue combaterea evaziunii fiscale și să ia măsuri suplimentare împotriva economiei paralele și a muncii nedeclarate.

               3.

               Ca parte a unui efort mai amplu de îmbunătățire a eficienței administrației publice, să clarifice competențele la toate nivelurile administrației publice. Să asigure o mai bună gestionare a fondurilor UE, prin întreprinderea unor acțiuni decisive de îmbunătățire a capacității administrative, a transparenței, a evaluării și a controlului calității atât la nivel național, cât și regional, în special în regiunile sudice. Să sporească și mai mult eficacitatea măsurilor anticorupție, inclusiv prin revizuirea statutului limitărilor până la sfârșitul anului 2014 și prin consolidarea competențelor autorității naționale de combatere a corupției. Să monitorizeze în timp util impactul reformelor adoptate în vederea îmbunătățirii eficienței justiției civile, pentru a asigura eficacitatea acestora și a adopta acțiuni complementare, în cazul în care este necesar.

               4.

               Să consolideze reziliența sectorului bancar și să asigure capacitatea acestuia de a gestiona și a ceda activele depreciate pentru a se relua activitatea de creditare către economia reală. Să promoveze accesul întreprinderilor, în special al celor mici și mijlocii, la finanțare din alte surse decât băncile. Să continue să promoveze și să monitorizeze practicile eficiente în materie de guvernanță corporativă în întregul sector bancar, acordând o atenție specială băncilor cooperative mari („banche popolari”) și rolului fundațiilor, în vederea îmbunătățirii eficacității intermedierii financiare.

               5.

               Să evalueze, până la sfârșitul anului 2014, impactul reformelor privind forța de muncă și stabilirea salariilor asupra creării de locuri de muncă, a procedurilor de concediere, a dualității pieței forței de muncă și a competitivității costurilor și să evalueze necesitatea întreprinderii unor acțiuni suplimentare. Să ia măsuri în direcția unei protecții sociale mai cuprinzătoare a șomerilor, limitând totodată utilizarea schemelor de suplimentare a salariilor pentru facilitarea realocării forței de muncă. Să consolideze atât legătura dintre politicile active și cele pasive privind piața forței de muncă, începând prin elaborarea până în decembrie 2014 a unei foi de parcurs detaliate vizând acțiunile care trebuie întreprinse, cât și coordonarea și buna funcționare a serviciilor publice de ocupare a forței de muncă în întreaga țară. Să adopte, până în martie 2015, acțiuni eficace de promovare a ocupării în rândul femeilor, prin adoptarea de măsuri de reducere a elementelor fiscale cu caracter descurajant pentru a doua persoană care contribuie la venitul familiei și prin oferirea unor servicii de îngrijire adecvate. Să ofere în întreaga țară servicii adecvate tinerilor neînregistrați și să asigure un angajament mai ferm din partea sectorului privat de a oferi ucenicii și stagii de calitate, până la sfârșitul anului 2014, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineret. Să abordeze problema expunerii la sărăcie și la excluziune socială, să extindă noua schemă-pilot de asistență socială, în conformitate cu obiectivele bugetare, garantând faptul că aceasta este direcționată în mod corespunzător, că prevede condiții stricte și că este aplicată uniform pe întreg teritoriul și consolidând legătura cu măsurile de activare. Să îmbunătățească eficacitatea schemelor de sprijin pentru familii și să ofere servicii de calitate în favoarea gospodăriilor cu venituri mici și cu copii.

               6.

               Să implementeze Sistemul național de evaluare a școlilor, pentru a îmbunătăți rezultatele școlare și a reduce ratele de părăsire timpurie a școlii. Să intensifice utilizarea învățării la locul de muncă în învățământul profesional și tehnic secundar superior și să îmbunătățească învățământul terțiar orientat spre formare profesională. Să instituie un registru național al calificărilor, pentru a asigura recunoașterea pe scară largă a competențelor. Să asigure faptul că fondurile publice răsplătesc mai bine calitatea învățământului superior și a cercetării.

               7.

               Să aprobe legislația propusă sau alte măsuri echivalente care vizează simplificarea cadrului de reglementare pentru întreprinderi și cetățeni și să abordeze lacunele în materie de punere în aplicare a legislației în vigoare. Să consolideze deschiderea pieței și să elimine barierele restante din calea concurenței, precum și restricțiile privind concurența în ceea ce privește sectorul serviciilor profesionale și al serviciilor publice locale, al asigurărilor, al distribuției carburantului și al serviciilor cu amănuntul și poștale. Să consolideze eficiența achizițiilor publice, în special prin simplificarea procedurilor, inclusiv printr-o mai bună utilizare a achizițiilor electronice, prin raționalizarea organismelor centrale din domeniul achizițiilor și prin asigurarea faptului că regulile aplicabile în etapa anterioară atribuirii contractelor și cele din perioada de după atribuirea acestora sunt puse în aplicare în mod corespunzător. În ceea ce privește serviciile publice locale, să pună în aplicare cu rigurozitate legislația care prevede rectificarea, până la 31 decembrie 2014, a contractelor care nu respectă cerințele privind procedurile de atribuire interne.

               8.

               Să se asigure că, până în septembrie 2014, Autoritatea pentru Transporturi devine operațională pe deplin și în condiții optime. Să aprobe lista cu infrastructura strategică din sectorul energetic și să consolideze gestionarea porturilor și conexiunile cu hinterlandul.

      Adoptată la Bruxelles, 8 iulie 2014.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         P. C. PADOAN

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținute pentru 2014 prin Decizia 2014/322/UE a Consiliului din 6 mai 2014 privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre pentru 2014 (JO L 165, 4.6.2014, p. 49).

      (4)  JO C 217, 30.7.2013, p. 42.

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 473/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind dispozițiile comune pentru monitorizarea și evaluarea proiectelor de planuri bugetare și pentru asigurarea corectării deficitelor excesive ale statelor membre din zona euro (JO L 140, 27.5.2013, p. 11).

      (6)  COM(2013) 800 final.

      (7)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.

      (8)  A se vedea pagina 141 din prezentul Jurnal Oficial.


Anunţ juridic important

|

52007SC0958

Recomandare a Comisiei către Consiliu privind autorizarea Comisiei de a începe negocieri cu privire la participarea Comunităţii la lucrările Dialogului Fiscal Internaţional (International Tax Dialogue)  /* SEC/2007/0958 final */

	[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE |Bruxelles, 11.7.2007SEC(2007) 958 finalRECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIUprivind autorizarea Comisiei de a începe negocieri cu privire la participarea Comunităţii la lucrările Dialogului Fiscal Internaţional (International Tax Dialogue)EXPUNERE DE MOTIVECONTEXTUL PROPUNERII |110 | Motivele şi obiectivele propunerii Dialogul Fiscal Internaţional (ITD – International Tax Dialogue) este o asociere în fapt dintre OCDE, FMI şi Banca Mondială. Această asociere nu are nici statut şi nici personalitate juridică, ea este în prezent guvernată de un acord scris semnat de reprezentanţi ai celor trei organizaţii participante. Obiectivele ITD sunt: - promovarea unui dialog real între organizaţiile şi guvernele participante cu privire la fiscalitate în scopul de a oferi tuturor ţărilor elemente care să fie luate în considerare în dezbaterile referitoare la politica şi la administrarea fiscală; - Identificarea şi împărtăşirea bunelor practici fiscale; - Coordonarea activităţilor din domeniul fiscal care sunt în curs de derulare pentru evitarea duplicărilor; - Furnizarea de elemente utile pentru asistenţa tehnică din domeniul fiscal. Studiile realizate de către ITD sunt publicate pe site-ul organizaţiei (http://www.itdweb.org/Pages/Home.aspx). Printre altele, ITD organizează cu regularitate conferinţe internaţionale. ITD este, în principal, finanţat prin contribuţii de la organizaţiile participante. Nivelul contribuţiilor se hotărăşte anual, în unanimitate, de către un comitet de conducere compus din reprezentanţi ai organizaţiilor participante. În ultimele exerciţii financiare contribuţia fiecărei organizaţii participante s-a ridicat la aproximativ 100 000 EUR. ITD şi organizaţiile care participă la acesta au solicitat Comisiei să devină a patra organizaţie participantă. |120 | Context general Comisia are drept obiectiv favorizarea coordonării pe plan mondial a politicilor fiscale şi a cooperării administrative în domeniul fiscal. Având în vedere globalizarea economiei şi internaţionalizarea schimburilor, se impune din ce în ce mai mult ca o necesitate participarea la un dialog cu organizaţiile internaţionale în vederea coordonării eforturilor pentru asigurarea punerii în aplicare a unor principii precum buna guvernanţă şi transparenţa fiscală. Comisia doreşte participarea la acest dialog, în deplină transparenţă în raport cu statele membre. În acest scop, ITD constituie cel mai important forum mondial la nivel înalt în care se discută probleme de politică şi administrare fiscală. Un dialog sporit între administraţiile fiscale la nivel mondial şi o mai strânsă cooperare în domeniile specifice ar trebui să permită angajarea în direcţia unei simplificări şi a unei modernizări a regulilor şi procedurilor administrative pe care trebuie să le respecte agenţii economici europeni. Participarea activă a Uniunii, reprezentată de Comisie, la dezbaterile din cadrul ITD va permite discutarea pe plan mondial a posibilităţilor de cooperare privind lupta împotriva fraudei fiscale transfrontaliere mondiale. Participarea activă a Uniunii, reprezentată de Comisie, la dezbaterile din cadrul ITD va permite analizarea eforturilor şi experienţelor din ţări terţe, în contextul elaborării unor propuneri referitoare la modernizarea sistemului european al TVA. |139 | Dispoziţii în vigoare în domeniul propunerii Nu există dispoziţii în vigoare în domeniul propunerii. |140 | Coerenţa cu celelalte politici şi obiective ale Uniunii Comunicarea Comisiei către Consiliu, Parlamentul European, Comitetul Economic şi Social European şi Comitetul Regiunilor privind „Guvernanţa în cadrul consensului european privind dezvoltarea – Către o abordare armonizată în Uniunea Europeană” se subliniază necesitatea promovării bunei guvernanţe fiscale în ţările în curs de dezvoltare. Obiectivele ITD sunt conforme cu această recomandare. ITD comandă elaborarea de studii şi organizează conferinţe pe o mare varietate de teme legate de domeniul fiscal, dintre care majoritatea sunt foarte apropiate de domeniile în care se implică Uniunea Europeană. Participarea la ITD va permite realizarea de sinergii. Coordonarea politicilor fiscale şi a practicilor de administrare fiscală la nivel internaţional este necesară pentru buna funcţionare a pieţei interne. Studiile realizate de către Dialogul Fiscal Internaţional sunt în beneficiul ţărilor în curs de dezvoltare în vederea promovării regulilor de bună guvernanţă fiscală conform politicii de dezvoltare a Comunităţii şi în special conform recomandărilor Comisiei din Comunicarea către Consiliu, Parlamentul European şi Comitetul Economic şi Social şi Comitetul Regiunilor „Guvernanţa în cadrul consensului european privind dezvoltarea – Către o abordare armonizată în Uniunea Europeană” [1] |CONSULTAREA PăRţILOR INTERESATE şI EVALUAREA IMPACTULUI |Consultarea părţilor interesate |219 | Nu există alte părţi interesate în afară de statele membre şi de organizaţiile internaţionale care participă la ITD. |Obţinerea şi utilizarea expertizei |229 | Nu a fost necesar să se recurgă la expertiză externă. |230 | Evaluarea impactului S-a luat în considerare opţiunea subvenţionării activităţilor ITD. Această opţiune a fost, totuşi, eliminată, deoarece nu ar permite participarea activă la definirea obiectivelor şi a planului de lucru al ITD. Opţiunea care a fost reţinută este încheierea unui acord între Uniune şi organizaţiile partenere ale ITD. Această opţiune va permite Comisiei să facă parte din comitetul de conducere al ITD şi, deci, să definească împreună cu acestea programul de lucru al ITD şi priorităţile acestuia. |ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII |305 | Rezumatul acţiunii propuse Este vorba de o recomandare a Comisiei către Consiliu prin care acesta este invitat să acorde Comisiei un mandat pentru începerea negocierilor privind semnarea unui acord de parteneriat cu ITD. |310 | Temei juridic Articolul 181a din Tratatul de instituire a Comunităţii Europene. |320 | Principiul subsidiarităţii Principiul subsidiarităţii se aplică în măsura în care propunerea nu are legătură cu un domeniu care ţine de competenţa exclusivă a Comunităţii. |Obiectivele propunerii nu pot fi îndeplinite în mod satisfăcător prin acţiunea statelor membre din următoarele motive: |321 | Doar organizaţiile internaţionale pot fi partenere în cadrul ITD. Pot exista state în calitate de membre, dar nu pot participa în comitetul de conducere. |323 | Un stat nu are posibilitatea de a deveni partener al ITD. |Obiectivele propunerii pot fi mai bine îndeplinite printr-o acţiune a Comunităţii din următoarele motive: |324 | Participarea Uniunii la ITD va permite o abordare coordonată şi va permite influenţarea programului de lucru al ITD. |327 | Statele membre au posibilitatea de a fi membre ale ITD şi de a beneficia de rezultatele studiilor realizate de ITD, dar nu pot interveni în definirea programului de lucru. |În consecinţă, propunerea respectă principiul subsidiarităţii. |Principiul proporţionalităţii Propunerea respectă principiul proporţionalităţii din următoarele motive: |331 | Semnarea unui acord cu partenerii ITD în numele Uniunii permite o transparenţă totală în raport cu statele membre. |332 | Participarea Comisiei la lucrările ITD în numele Uniunii permite ca implicarea financiară a acestei participări să fie redusă la minimum. |Alegerea instrumentelor |341 | Instrumente propuse: recomandarea. |342 | Alte instrumente nu ar fi fost adecvate din următoarele motive: S-ar fi putut lua în considerare încheierea unui acord între Comisie şi alte organizaţii partenere ale ITD fără implicarea statelor membre, dar această opţiune n-ar fi permis nivelul de implicare necesar al Uniunii în lucrările ITD. |IMPLICAţII BUGETARE |401 | În acest stadiu prezenta recomandare nu are nici o implicaţie bugetară, în schimb, dacă într-un stadiu ulterior, Consiliul acordă un mandat Comisiei pentru a deveni partener în cadrul ITD, acest lucru va implica o contribuţie financiară anuală de aproximativ 130 000 € pentru următorii cinci ani. |INFORMAţII SUPLIMENTARE |Reexaminare /revizuire / clauza de caducitate |531 | Propunerea include o clauză de reexaminare. |1.  RECOMANDARE A COMISIEI CĂTRE CONSILIUprivind autorizarea Comisiei de a începe negocieri cu privire la participarea Comunităţii la lucrările Dialogului Fiscal Internaţional ( International Tax Dialogue )COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE,RECOMANDĂ:Consiliului să autorizeze Comisia să negocieze participarea Comunităţii la lucrările Dialogului Fiscal Internaţional ( International Tax Dialogue ).Consiliului să numească un comitet ad hoc pentru a sprijini Comisia în sarcina ce îi revine, ţinând seamă de faptul că, în conformitate cu tratatul, Comisia va conduce aceste negocieri în numele Comunităţii.ANEXĂScrisoarea din 19.4.2007 din partea domnului Danny Leipziger, Vice-preşedinte al Băncii Mondiale, către domnul comisar Kovács prin care Uniunea Europeană este invitată să adere la Dialogul Fiscal Internaţional.[pic][pic][1] COM (2006) 421 final