				|

		52014DC0413

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Italiei pentru 2014 /* COM/2014/0413 final */

Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă al Italiei pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Italiei pentru 2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere Regulamentul (UE) nr.
1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie
2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice[2], în special articolul 6 alineatul (1),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[3],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[4],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar,
având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială,
având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere
economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa
2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se
va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării
potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al
Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat, pe baza
propunerilor Comisiei, o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar
la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru
politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern
au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri
de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la
nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și
care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile
existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul
statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față
de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.
(4)
La 9 iulie 2013, Consiliul a adoptat o recomandare
privind Programul național de reformă al Italiei pentru 2013 și
a emis avizul cu privire la Programul de stabilitate al Italiei pentru perioada
2012-2017. La 15 noiembrie 2013, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr.
473/2013[5],
Comisia și-a prezentat opinia privind proiectul de plan bugetar al Italiei
pentru 2014[6].
(5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza
anuală a creșterii[7],
care marchează începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea
politicilor economice. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în baza
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[8],
în care a identificat Italia ca fiind unul dintre statele membre pentru care
urma să se efectueze un bilanț aprofundat.
(6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de
promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat
că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice
într-un mod diferențiat și favorabil creșterii economice,
să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei,
să se promoveze creșterea economică și competitivitatea,
să se combată șomajul și consecințele sociale ale
crizei și să se modernizeze administrația publică.
(7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele
bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Italia[9], în temeiul articolului
5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din
analiza Comisiei este că Italia se confruntă în continuare cu
dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și adoptarea
unor măsuri ferme de politică. În special, rata constant
ridicată a datoriei publice, la care se adaugă competitivitatea
externă redusă cauzată de creșterea lentă a
productivității și exacerbată de o situație
prelungită de rezultate mediocre în materie de creștere impun
întreprinderea unor măsuri decisive de politică și ținerea
sub observație a evoluției situației țării.
(8)
La 22 aprilie 2014, Italia și-a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014 și Programul de
stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de legăturile dintre
cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(9)
Obiectivul strategiei bugetare prevăzut în
Programul de stabilitate constă în atingerea obiectivului pe termen mediu,
de a avea, până în 2016, o poziție bugetară echilibrată în
termeni structurali, respectând totodată regula privind datoria în
perioada de tranziție 2013-2015. Programul confirmă obiectivul pe
termen mediu de a avea o poziție bugetară echilibrată în termeni
structurali, care respectă cerințele Pactului de stabilitate și
de creștere. Ajustarea structurală (recalculată)
planificată în program este de 0,2 puncte procentuale din PIB în 2014 și
de 0,4 puncte procentuale în 2015. Conform programului, această ajustare
limitată către atingerea obiectivului pe termen mediu este
justificată de condițiile economice extrem de nefavorabile și de
efortul necesar pentru a pune în aplicare un program ambițios de reforme
structurale. În special, sunt planificate o serie de reforme structurale, care
ar urma să aibă un impact pozitiv asupra creșterii economice
potențiale și, în cele din urmă, ar reduce ponderea datoriei
guvernamentale în PIB în următorii ani. Ajustarea structurală
planificată în program ar permite Italiei să respecte obiectivul de
referință privind reducerea datoriei în perioada de tranziție
2013-2015, parțial datorită unui plan de privatizare ambițios
care urmează să fie implementat în perioada 2014-2017 (0,7 puncte
procentuale din PIB anual). Scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor
bugetare ale programului, care nu a fost sprijinit de un organism independent,
este ușor optimist, în special pentru ultimii ani ai perioadei de aplicare
a programului. În 2014 este planificată o abatere de la calea de ajustare
către atingerea obiectivului pe termen mediu; dacă această situație
se va repeta în anul următor, abaterea ar putea fi considerată
semnificativă, inclusiv pe baza obiectivului de referință
privind cheltuielile. În plus, atingerea obiectivelor bugetare nu este
sprijinită pe deplin de măsuri suficient de detaliate, în special
începând din 2015. Previziunile Comisiei din primăvara anului 2014
indică nerespectarea, în 2014, a obiectivului de referință
privind reducerea datoriei, întrucât ajustarea structurală
preconizată (de doar 0,1 puncte procentuale din PIB) nu îndeplinește
cerințele ajustării structurale necesare de 0,7 puncte procentuale
din PIB. Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE)
nr. 1466/97, a programului și pe baza previziunilor Comisiei,
Consiliul consideră că sunt necesare eforturi suplimentare, inclusiv
în 2014, pentru a se respecta cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere.
(10)
Măsurile recente de reducere a
impozitării factorilor de producție au fost oarecum limitate.
Există, prin urmare, o marjă pentru a orienta și mai mult
sarcina fiscală către consum, proprietăți și mediu,
respectându-se pe deplin obiectivele bugetare. În ceea ce privește
consumul, în vederea îmbunătățirii structurii sistemului fiscal
este, de asemenea, imperativ necesar să se revizuiască ratele reduse
ale TVA-ului și a cheltuielilor fiscale directe, acordându-se atenția
cuvenită diminuării eventualului efect distributiv. În ceea ce privește
proprietățile, revizuirea valorilor cadastrale în conformitate cu
valorile actuale ale pieței ar permite o impozitare recurentă mai
echitabilă a bunurilor imobile. O lege adoptată recent care permite
efectuarea reformei fiscale reprezintă ocazia de a efectua aceste reforme
necesare. Având în vedere că este vorba de o provocare semnificativă,
acțiunile privind componența structurii impozitelor trebuie
suplimentate cu măsuri de îmbunătățire a administrării
fiscale și a respectării obligațiilor fiscale, cu măsuri
decisive de combatere a evaziunii fiscale, a economiei paralele și a
muncii nedeclarate, care reprezintă în continuare o povară atât
asupra finanțelor publice, cât și asupra contribuabililor care își
achită obligațiile fiscale. În acest sens, legea care permite
efectuarea reformei fiscale prevede o serie de măsuri de consolidare a
administrării fiscale (un sistem cuprinzător de estimare și
monitorizare a impozitelor neîncasate, măsuri de simplificare, acțiuni
de îmbunătățire a relației cu contribuabilii, măsuri
de îmbunătățire a recuperării datoriilor fiscale locale și
consolidarea controalelor fiscale). Decizia ca, din 2015, să se
introducă declarații de impunere completate în prealabil
reprezintă un pas înainte în ceea ce privește consolidarea
respectării legislației fiscale.
(11)
Punerea în aplicare cu temeinicie și
rapidă a măsurilor adoptate rămâne o provocare esențială
pentru Italia, atât în ceea ce privește abordarea întârzierilor în materie
de punere în aplicare, cât și referitor la prevenirea acumulării de
noi întârzieri. Una dintre pârghiile-cheie de îmbunătățire a
rezultatelor Italiei în materie de punere în aplicare și, la nivel mai
general, de asigurare a aplicării în condiții mai bune a acțiunilor
în materie de politică, o reprezintă sporirea coordonării și
o alocare mai eficientă a competențelor în cadrul diverselor niveluri
ale administrației publice. Acest lucru ar putea să fie benefic, la
rândul său, pentru gestionarea fondurilor UE, domeniu în care până
acum s-au întreprins doar acțiuni parțiale și incomplete, în
special în zonele sudice. De asemenea, gestionarea fondurilor UE suferă în
continuare din cauza capacității administrative deficiente și a
lipsei de transparență, de evaluări și de control al
calității. Calitatea funcției publice ar avea de câștigat,
de asemenea, de pe urma creșterii eficacității și a
orientării spre servicii, precum și de pe urma unor modificări
corespunzătoare în ceea ce privește gestionarea resurselor umane.
Corupția reprezintă în continuare o povară semnificativă
asupra sistemului de producție al Italiei și asupra încrederii în
peisajul politic și instituțional. Este nevoie să se
revizuiască statutul limitărilor. Pentru ca lupta împotriva corupției
să fie eficace, este necesar, de asemenea, ca Autoritatea Națională
de Combatere a Corupției pentru Evaluarea și Transparența
Administrațiilor Publice să fie împuternicită în mod
corespunzător. Continuă să existe ineficiențe în sistemul
de justiție civilă, iar impactul măsurilor adoptate trebuie
monitorizat îndeaproape.
(12)
Pe baza revizuirii calității anumitor
active, efectuată anul trecut sub patronajul Băncii Italiei, este
important în continuare să se îmbunătățească
gestionarea activelor depreciate și să se consolideze cedarea lor
pentru a restaura capacitatea băncilor de a extinde furnizarea de credite
către economia reală. În ceea ce privește accesul la finanțare,
principala acțiune întreprinsă până acum s-a axat pe facilitarea
accesului întreprinderilor la credite, dar dezvoltarea instrumentelor de finanțare
altele decât creditele bancare rămâne limitată, în special pentru
întreprinderile mici și mijlocii. Inițiativele întreprinse în
domeniul guvernanței corporative a băncilor, în special noile
principii emise recent de Banca Italiei, sunt binevenite. În același timp,
impactul acestora va depinde de punerea lor în aplicare corespunzătoare de
către bănci și de asigurarea respectării acestora. În
special, este în continuare necesară monitorizarea atentă a unora
dintre cele mai mari bănci cooperatiste („banche popolari”).
(13)
Situația pieței forței de muncă
din Italia a continuat să se înrăutățească în 2013,
rata șomajului crescând la 12,2 %, iar cea a șomajului în rândul
tinerilor la 40%. Asigurarea unei puneri în aplicare corespunzătoare și
monitorizarea atentă a efectului reformei pieței forței de
muncă și a reformei privind stabilirea salariilor sunt esențiale
pentru garantarea materializării beneficiilor preconizate în ceea ce privește
consolidarea flexibilității ieșirii de pe piață,
îmbunătățirea reglementării flexibilității
intrării pe piață, un sistem mai amplu de prestații de șomaj
și o mai bună aliniere a salariilor la productivitate. Planurile de
îmbunătățire a eficacității serviciilor de plasament
prin consolidarea serviciilor publice de ocupare a forței de muncă au
înregistrat întârzieri și trebuie accelerate. La măsurile ce
vizează consolidarea creării de locuri de muncă pe termen scurt
trebuie să se adauge măsuri ce privesc segmentarea. Per ansamblu, piața
forței de muncă a Italiei continuă să fie marcată de
segmentare și de un nivel scăzut de participare, ceea ce
afectează în principal femeile și tinerii. Prin urmare, măsurile
limitate luate până acum trebuie extinse, inclusiv în conformitate cu
obiectivele acordării unei garanții pentru tineri. Italia se
confruntă cu scăderea veniturilor de care dispun gospodăriile,
la care se adaugă creșterea ratei sărăciei și a
excluziunii sociale, fiind afectate în special familiile care au copii.
Cheltuielile sociale din Italia rămân orientate preponderent către
persoanele în vârstă și se axează în mică măsură
pe activare, limitând posibilitatea soluționării riscului de excludere
socială și de sărăcie. Schema-pilot în materie de asistență
socială introdusă recent vizează oferirea unei plase de siguranță
sociale. Extinderea preconizată a acesteia la întreaga țară va
necesita îmbunătățirea eficacității cheltuielilor și
a serviciilor sociale în întreaga țară.
(14)
Eforturile de îmbunătățire a
performanțelor școlare și a capitalului uman trebuie întreprinse
la toate nivelurile de învățământ, și anume în învățământul
primar, secundar și terțiar. Cadrele didactice au în continuare la dispoziție
o singură traiectorie în ceea ce privește cariera acestora și,
în prezent, perspectivele lor de dezvoltare profesională sunt limitate.
Diversificarea carierei cadrelor didactice și îmbunătățirea
legăturii dintre traiectoriile carierei acestora, pe de o parte, și
merite și performanță, pe de altă parte, împreună cu
generalizarea evaluării școlilor, ar putea duce la rezultate școlare
mai bune. Pentru a asigura o tranziție lină de la sistemul de
învățământ la piața forței de muncă, consolidarea
și extinderea formării practice, printr-un accent mai mare pe
învățarea bazată pe muncă și pe învățământul
profesional și tehnic par cruciale la nivelul învățământului
secundar și terțiar. În urma adoptării, în 2013, a decretului
legislativ care reglementează această chestiune, este esențială
instituirea unui registru național al calificărilor, pentru a asigura
recunoașterea competențelor la nivel național. Pe baza acțiunilor
inițiale întreprinse în această direcție, alocarea fondurilor
publice pentru universități pe baza rezultatelor obținute în
materie de cercetare și predare ar avea meritul de a îmbunătăți
calitatea universităților și ar putea consolida capacitatea de
cercetare și de învățare în Italia, acolo unde se
înregistrează în continuare întârzieri.
(15)
S-au întreprins măsuri pentru a obține un
mediu mai favorabil întreprinderilor și cetățenilor, însă
impactul acestora nu este resimțit, din cauza întârzierilor privind
aprobarea lor finală și a lacunelor în materie de punere în aplicare.
Există în continuare o serie de blocaje în ceea ce privește concurența
(domenii de activitate rezervate, scheme de concesiuni/autorizări etc.) în
sectorul serviciilor profesionale, al asigurărilor, al distribuției
de carburant, al serviciilor cu amănuntul și al celor poștale. Trebuie
abordate, de asemenea, o serie de deficiențe care afectează sistemul
de achiziții publice. Consolidarea concurenței în domeniul
serviciilor publice locale reprezintă o altă prioritate. În special,
trebuie pusă în aplicare legislația actuală care prevede
rectificarea contractelor existente care până la 31 decembrie 2014 nu sunt
aduse în conformitate cu legislația UE privind criteriile interne.
(16)
Blocajele în materie de infrastructură
împiedică funcționarea corespunzătoare a pieței energiei
electrice. În ceea ce privește transporturile, lipsa infrastructurii
intermodale și insuficiența sinergiilor și a conexiunilor dintre
porturile italiene și hinterlandul necesită o atenție
specială și întreprinderea de acțiuni. În ceea ce privește
acoperirea în bandă largă, zonele din Italia altele decât cele urbane
sunt deservite sub nivelul necesar.
(17)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Italiei și
a evaluat Programul de stabilitate și Programul național de
reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai de
relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Italia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările formulate de Comisie în cadrul semestrului
european se reflectă în recomandările 1-8 de mai jos.
(18)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Italiei, iar avizul[10] său se
reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
(19)
Având în vedere bilanțul aprofundat realizat
de Comisie și această evaluare, Consiliul a examinat Programul național
de reformă și Programul de stabilitate prezentate. Recomandările
sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE)
nr. 1176/2011, sunt reflectate în recomandările 1-8 de mai jos.
(20)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat și o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a emis recomandări specifice
adresate statelor membre a căror monedă este euro. Italia ar trebui
să vegheze la punerea în aplicare integrală și în timp util și
a acestor recomandări,
RECOMANDĂ ca, în perioada
2014-2015, Italia să întreprindă acțiuni astfel încât:
1.           Să
consolideze măsurile bugetare pentru 2014, având în vedere faptul că,
pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014, se întrevede
înregistrarea unei diferențe față de cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere, și anume în privința regulii
privind reducerea datoriei. În 2015, să își consolideze semnificativ
strategia bugetară, pentru a asigura respectarea cerinței privind
reducerea datoriei. Ulterior, să se asigure că datoria publică
începe să scadă suficient de mult, să implementeze planul de
privatizare ambițios, să efectueze o ajustare fiscală
favorabilă creșterii, pe baza economiilor semnificative anunțate,
provenite din îmbunătățirea sustenabilă a eficienței și
a calității cheltuielilor publice la toate nivelurile administrației
publice, păstrând totodată cheltuielile care favorizează creșterea,
cum ar fi proiectele în materie de cercetare și dezvoltare, inovare, educație
și infrastructura esențială. Să garanteze, cât mai curând
posibil și cel târziu până în septembrie 2014, la timp pentru
efectuarea evaluării Proiectului de plan bugetar pe 2015, independența
și caracterul pe deplin operațional al Consiliului bugetar.
2.           Să redirecționeze și
mai mult sarcina fiscală dinspre factorii de producție către
consum, proprietate și mediu, în conformitate cu obiectivele bugetare. În
acest sens, să evalueze eficacitatea reducerii recente a sarcinii fiscale
asupra costului forței de muncă și să asigure finanțarea
acesteia pe 2015, să revizuiască domeniul de aplicare al
cheltuielilor fiscale directe și să lărgească baza de
impozitare, în special asupra consumului. Să aibă în vedere alinierea
accizelor la motorină la accizele la benzină și indexarea lor,
pentru a ține seama de inflație, și să elimine subvențiile
care dăunează mediului. Să pună în aplicare, până în
martie 2015, legea care permite efectuarea reformei fiscale, inclusiv prin
adoptarea decretelor care prevăd efectuarea reformei sistemului cadastral,
pentru a asigura eficacitatea reformei impozitării bunurilor imobile.
Să îmbunătățească și mai mult respectarea obligațiilor
fiscale, prin consolidarea caracterului previzibil al sistemului fiscal, prin
simplificarea procedurilor, prin îmbunătățirea recuperării
datoriilor fiscale și prin modernizarea administrației fiscale.
Să continue combaterea evaziunii fiscale și să ia măsuri
suplimentare împotriva economiei paralele și a muncii fără forme
legale.
3.           Ca parte a unui efort mai
amplu de îmbunătățire a eficienței administrației
publice, să clarifice competențele la toate nivelurile administrației
publice. Să asigure o mai bună gestionare a fondurilor UE, prin
întreprinderea unor acțiuni decisive de îmbunătățire a
capacității administrative, a transparenței, a evaluării și
a controlului calității la nivel regional, în special în regiunile
sudice. Să sporească și mai mult eficacitatea măsurilor
anticorupție, inclusiv prin revizuirea statutului limitărilor
până la sfârșitul anului 2014 și prin consolidarea competențelor
autorității naționale de combatere a corupției. Să
monitorizeze în timp util impactul reformelor adoptate în vederea
îmbunătățirii eficienței justiției civile, pentru a
asigura eficacitatea acestora și a adopta acțiuni complementare, în
cazul în care este necesar.
4.           Să consolideze reziliența
sectorului bancar și să asigure capacitatea acestuia de a gestiona și
a ceda activele depreciate pentru a se relua activitatea de creditare
către economia reală. Să promoveze accesul întreprinderilor, în
special al celor mici și mijlocii, la finanțare din alte surse decât
băncile. Să continue să promoveze și să monitorizeze
practicile eficiente în materie de guvernanță corporativă în
întregul sector bancar, acordând o atenție specială băncilor
corporative mari („banche popolari”) și fundațiilor, în vederea
îmbunătățirii eficacității intermedierii financiare.
5.           Să evalueze, până
la sfârșitul anului 2014, impactul reformelor privind forța de
muncă și stabilirea salariilor asupra creării de locuri de
muncă, a procedurilor de concediere, a dualității pieței
forței de muncă și a competitivității costurilor și
să evalueze necesitatea întreprinderii unor acțiuni suplimentare.
Să întreprindă pași în direcția unei protecții sociale
ample a șomerilor, limitând totodată utilizarea schemelor de
suplimentare a salariilor pentru facilitarea realocării forței de
muncă. Să consolideze legătura dintre politicile active și
pasive privind piața forței de muncă, începând prin elaborarea
unei foi de parcurs detaliate privind acțiunile care trebuie întreprinse
până în septembrie 2014, precum și coordonarea și funcționarea
serviciilor publice de ocupare a forței de muncă în întreaga țară.
Să adopte, până în martie 2015, acțiuni eficace de promovare a
ocupării în rândul femeilor, prin adoptarea de măsuri de reducere a
elementelor fiscale cu caracter descurajant pentru a doua persoană care
contribuie la venitul familiei într-o gospodărie și prin oferirea
unor servicii de îngrijire adecvate. Să ofere în întreaga țară
servicii adecvate tinerilor neînregistrați și să asigure un
angajament mai ferm din partea sectorului privat de a oferi stagii de ucenicie și
de dobândire a experienței profesionale de calitate până la sfârșitul
anului 2014, în conformitate cu obiectivele unei garanții pentru tineri.
Să abordeze problema expunerii la sărăcie și la excluziune
socială, să extindă, într-o măsură care să nu
afecteze bugetul, măsura-pilot de sprijinire a veniturilor, garantând
faptul că aceasta este clar direcționată, că prevede condiții
stricte și că este aplicată uniform pe întreg teritoriul și
consolidând legătura dintre aceasta și măsurile de activare.
Să îmbunătățească eficacitatea măsurilor de
sprijinire a familiei și a serviciilor de calitate care favorizează
gospodăriile cu venituri mici în care există copii.
6.           Să implementeze Sistemul
național de evaluare a școlilor, pentru a îmbunătăți
rezultatele școlare și a reduce ratele abandonului școlar
timpuriu. Să consolideze utilizarea învățării bazate pe
muncă în învățământul profesional și tehnic secundar
superior și să îmbunătățească învățământul
terțiar orientat spre formare profesională. Să instituie un
registru național al calificărilor, pentru a asigura recunoașterea
pe scară largă a competențelor. Să asigure faptul că
fondurile publice răsplătesc mai bine calitatea învățământului
superior și a cercetării.
7.           Să aprobe legislația
propusă care vizează simplificarea cadrului de reglementare pentru
întreprinderi și cetățeni și să elimine lacunele în
materie de punere în aplicare a legislației în vigoare. Să
consolideze deschiderea pieței și să elimine barierele restante
din calea concurenței, precum și restricțiile privind concurența
în ceea ce privește sectorul serviciilor profesionale și al
serviciilor publice locale, al asigurărilor, al distribuției
carburantului și al serviciilor cu amănuntul și poștale.
Să consolideze eficiența procedurilor de achiziții publice, în
special prin simplificarea procedurilor, inclusiv prin utilizarea achizițiilor
electronice, prin raționalizarea organismelor centrale din domeniul achizițiilor
și prin asigurarea faptului că regulile aplicabile în etapa
anterioară atribuirii contractelor și cele din perioada de după
atribuirea acestora sunt puse în aplicare cu rigurozitate. În ceea ce privește
serviciile publice locale, să pună în aplicare cu rigurozitate
legislația care prevede rectificarea contractelor care până la 31
decembrie 2014 nu respectă cerințele privind procedurile de atribuire
interne.
8.           Să se asigure că,
până în septembrie 2014, Autoritatea pentru Transporturi devine operațională
pe deplin și în condiții optime. Să aprobe lista cu
infrastructura strategică din sectorul energetic și să
consolideze gestionarea porturilor și a conexiunile cu hinterlandul.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO L 306, 23.11.2011, p. 25.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129.
[5]               JO L 140, 27.5.2013, p.11.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 76 final.
[10]             Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/16

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Danemarcei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Danemarcei pentru 2017
   (2017/C 261/04)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Danemarca ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (2)

               Raportul de țară al Danemarcei din 2017 a fost publicat la data de 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Danemarca în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Danemarca în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (3)

               La 28 aprilie 2017, Danemarca și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017, precum și Programul de convergență pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (4)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (3), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (5)

               În prezent, Danemarca face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de convergență pentru 2017, guvernul își propune să atingă un deficit global de 1,9 % din PIB în 2017 și să îndeplinească în continuare obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – pe întreaga perioadă de programare, până în 2020. Conform Programului de convergență pentru 2017, se preconizează că ponderea datoriei publice în PIB va scădea la 37,0 % în 2017, continuând să scadă până la 33,9 % în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil pe perioada de programare. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, se preconizează că deficitul soldului structural va fi de 0,4 % din PIB în 2017 și de 0,1 % din PIB în 2018, respectând, în linii mari, obiectivul Programului de convergență pentru 2017 și depășind obiectivul bugetar pe termen mediu. În general, Consiliul consideră că este de așteptat ca Danemarca să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2017 și în 2018.

               (6)

               Asigurarea ofertei de forță de muncă în această perioadă de provocări demografice este o condiție prealabilă pentru ca Danemarca să înregistreze o creștere durabilă. În ultimii ani au fost efectuate o serie de reforme semnificative ale pieței forței de muncă, ce vizează în special mărirea stimulentelor pentru încadrarea în muncă și îmbunătățirea eficienței politicilor active din domeniul pieței forței de muncă. Aceste reforme ar putea contribui la atingerea obiectivului de ocupare a forței de muncă prevăzut pentru Danemarca în Strategia Europa 2020, la sustenabilitatea modelului danez de protecție socială și la rezolvarea lipsei de anumite calificări care începe să se facă simțită. Este probabil ca efectuarea de reforme pentru a spori ratele de participare la învățământul profesional și de absolvire a acestuia, precum și încheierea unui acord tripartit de creare a mai multor stagii de ucenicie să ducă la creșterea ofertei de lucrători calificați. Cu toate acestea, obiectivul național în materie de incluziune socială din cadrul Strategiei Europa 2020, ce vizează reducerea numărului de persoane care trăiesc în gospodării cu o intensitate foarte scăzută a muncii, este departe de a fi atins. Incluziunea pe piața forței de muncă și îmbunătățirea capacității de inserție profesională a grupurilor dezavantajate rămân o provocare. Acest lucru este valabil în special în cazul persoanelor care provin din familii de migranți din afara UE (chiar și în cazul celor care își au reședința de mai multă vreme în Danemarca), parțial ca urmare a faptului că, în medie, acestea ating un nivel de învățământ mai scăzut decât danezii. Această diferență persistă și în cazul persoanelor născute în Danemarca ai căror părinți sunt migranți din afara UE. Măsurile de integrare pe piața forței de muncă convenite în cadrul negocierilor tripartite din 2016 ar putea ameliora situația refugiaților nou-sosiți, care va trebui monitorizată îndeaproape în viitor. Cu toate acestea, ar trebui întreprinse măsuri suplimentare pentru includerea mai eficace pe piața forței de muncă a altor grupuri marginalizate, precum tinerii cu un nivel scăzut de instruire și lucrătorii în vârstă de peste 60 de ani.

               (7)

               O creștere mare a productivității este fundamentală pentru sprijinirea creșterii economice, pentru menținerea nivelului relativ ridicat de protecție socială din Danemarca și pentru asigurarea competitivității pe termen lung a acestei țări. Deși nivelul de productivitate al Danemarcei este ridicat în comparație cu alte state membre, creșterea productivității se află pe o traiectorie descendentă de mult timp. Serviciile orientate spre piața națională, în special, au cunoscut evoluții lente ale productivității. Danemarca a aplicat mai multe reforme în ultimii ani, dar creșterea productivității rămâne modestă din cauză că în unele sectoare de servicii nivelul concurenței rămâne redus. Restricțiile sectoriale, de exemplu în ceea ce privește serviciile cu ridicata și serviciile de transport, creează obstacole în calea concurenței.

               (8)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Danemarcei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de convergență pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Danemarcei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Danemarca, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (9)

               Consiliul a examinat Programul de convergență pentru 2017 prin prisma acestei evaluări și consideră că este de așteptat ca Danemarca să respecte Pactul de stabilitate și de creștere,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Danemarca să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să consolideze concurența în sectorul serviciilor orientate spre piața națională.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).


title: Recomandarea (UE) 2017/948 a Comisiei din 31 mai 2017 privind utilizarea valorilor consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 omologate de tip și măsurate în conformitate cu procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial atunci când informațiile sunt puse la dispoziția consumatorilor în temeiul Directivei 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului [notificată cu numărul C(2017) 3525]

text:
               2.6.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 142/100

         RECOMANDAREA (UE) 2017/948 A COMISIEI
   din 31 mai 2017
   privind utilizarea valorilor consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 omologate de tip și măsurate în conformitate cu procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial atunci când informațiile sunt puse la dispoziția consumatorilor în temeiul Directivei 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului

         [notificată cu numărul C(2017) 3525]

   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
   având în vedere Directiva 1999/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind disponibilitatea informațiilor cu privire la consumul de carburant și emisiile de CO2 destinate consumatorilor la comercializarea autoturismelor noi (1) și în special articolul 9 alineatul (2) litera (c),
   întrucât:

               (1)

               O nouă procedură reglementară de testare pentru măsurarea emisiilor de CO2 și a consumului de carburant al vehiculelor ușoare, și anume procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial (WLTP), stabilită în Regulamentul C(2017) 3521 al Comisiei (2), va înlocui noul ciclu de conducere european (NEDC), utilizat în prezent în temeiul Regulamentului (CE) nr. 692/2008 al Comisiei (3), dar care nu mai corespunde condițiilor de conducere actuale sau tehnologiilor vehiculelor. WLTP va prevedea condiții mai stricte de testare și valori mai realiste ale consumului de carburant și ale emisiilor de CO2, în beneficiul consumatorilor. Cerințele privind informarea consumatorilor ar trebui să includă modul în care se va asigura accesul la aceste informații îmbunătățite pentru a furniza comparabilitatea necesară a acestor informații.

               (2)

               Directiva 1999/94/CE își propune să garanteze că se pun la dispoziția consumatorilor informații privind consumul de carburanți și emisiile de CO2 ale autoturismelor noi oferite spre vânzare sau achiziționare în sistem leasing în cadrul Uniunii pentru a le permite acestora să facă o alegere în cunoștință de cauză atunci când achiziționează o mașină nouă. Directiva respectivă impune, în ceea ce privește autoturismele noi, că atât consumul oficial de carburant, cât și emisiile specifice oficiale de CO2 ale autoturismelor noi, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctele 5 și 6 din directiva menționată, să fie puse la dispoziția consumatorilor. Valorile care trebuie utilizate sunt cele omologate de tip și măsurate de către autoritatea de omologare de tip în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului (4) și ale Regulamentului (CE) nr. 692/2008, în special anexa XII, și incluse în anexa VIII la Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5). Aceste valori urmează să fie anexate la „Certificatul de omologare CE de tip pentru vehicule” și să fie incluse în certificatul de conformitate.

               (3)

               Procedura WLTP urmează să fie introdusă treptat, începând cu noile tipuri de autoturisme descrise în partea B a anexei II la Directiva 2007/46/CE, de la 1 septembrie 2017, urmate de noile autoturisme, de la 1 septembrie 2018. Vehiculele de sfârșit de serie, astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 22 din Directiva 2007/46/CE, care sunt omologate de tip și măsurate în conformitate cu NEDC, pot fi introduse pe piață pentru o perioadă de douăsprezece luni de la data expirării validității omologării de tip CE, și anume până la 31 august 2019. În consecință, începând cu 1 septembrie 2019, toate autoturismele noi introduse pe piața din Uniune trebuie testate în conformitate cu WLTP.

               (4)

               Pe parcursul introducerii treptate a WLTP, certificatul de omologare de tip CE pentru vehicule și certificatul de conformitate trebuie să menționeze valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 omologate de tip și măsurate în conformitate cu NEDC și/sau cu WLTP. Pentru autoturismele omologate de tip în conformitate cu WLTP, în certificatul de conformitate vor fi înregistrate valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 determinate atât în conformitate cu WLTP, cât și cu NEDC.

               (5)

               Prin urmare, pentru această perioadă de tranziție în care se introduce treptat WLTP, este important să se clarifice care valori trebuie utilizate în scopul informării consumatorilor în conformitate cu Directiva 1999/94/CE, pentru a se asigura că informațiile destinate consumatorilor rămân comparabile pentru toate autoturismele noi și pentru toate statele membre.

               (6)

               Este foarte probabil ca valorile consumului de carburant și valorile emisiilor de CO2 măsurate în conformitate cu WLTP să fie diferite de valorile măsurate în conformitate cu NEDC. Valorile măsurate în conformitate cu WLTP vor fi în multe cazuri mai ridicate comparativ cu valorile măsurate în conformitate cu NEDC pentru același autoturism. În plus, spre deosebire de NEDC, WLTP va prevedea valorile consumului specific de carburant și ale emisiilor de CO2 pentru fiecare vehicul individual, reflectând specificațiile vehiculului și echipamentul opțional care influențează aceste valori. Acest lucru ar trebui să poată oferi consumatorilor informații mai precise și mai realiste cu privire la fiecare autoturism nou sau, în cazul unui model de autoturism dat, cu privire la gama valorilor posibile ale consumului de carburant și ale emisiilor de CO2.

               (7)

               Rezultatele testelor privind valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 sunt înregistrate pentru diferite faze ale testului. Pentru vehiculele omologate de tip în conformitate cu NEDC, sunt furnizate valori pentru condițiile „urbane” și „extraurbane”, precum și valori„combinate” și „ponderate, combinate”. Pentru vehiculele omologate de tip în conformitate cu WLTP, sunt furnizate valori pentru condițiile „redus”, „mediu”, „ridicat” și „foarte ridicat”, precum și valori „combinate” și „ponderate, combinate”. Pentru a asigura comparabilitatea, cel puțin valorile „combinate” ale metodei de testare aplicabile ar trebui să fie puse la dispoziția consumatorilor.

               (8)

               Atunci când se pun la dispoziția consumatorilor, pe baza protocoalelor de testare nearmonizate din cadrul schemelor voluntare ale producătorilor, informații cu privire la consumul de carburant sau emisiile de CO2, altele decât etichetele, ghidurile, afișele sau documentația promoțională și materialele obligatorii în temeiul Directivei 1999/94/CE, consumatorii ar trebui să fie pe deplin conștienți că respectivele valori sunt bazate pe protocoalele de testare nearmonizate. Consumatorii ar trebui să fie informați că, pentru a compara consumul de carburant sau emisiile de CO2 ale unui autoturism nou, ar trebui utilizate valorile măsurate și omologate de tip în conformitate cu protocolul de testare UE armonizat.

               (9)

               Atunci când au transpus Directiva 1999/94/CE, unele state membre au ales să includă pe etichetele autovehiculelor și informații despre poluanții atmosferici, în plus față de informațiile privind consumul de carburant și emisiile specifice de CO2. Prin introducerea WLTP și a procedurii de testare referitoare la emisiile generate în condiții reale de conducere și prin formularea noilor cerințe privind declararea valorii maxime a emisiilor generate în condiții reale de conducere în certificatul de conformitate al noilor autoturisme (6), informațiile privind poluanții atmosferici vor fi disponibile de la 1 septembrie 2017 pentru toate tipurile noi de vehicule și de la 1 septembrie 2019 pentru toate vehiculele noi. În conformitate cu recomandarea Parlamentului European în urma anchetei privind măsurarea emisiilor în sectorul autovehiculelor (7), statele membre ar trebui să ia în considerare dacă este cazul să se pună la dispoziția consumatorilor astfel de informații, pentru a-i sensibiliza și a le permite să facă o alegere în cunoștință de cauză atunci când achiziționează un autoturism.

               (10)

               Pentru a se asigura că consumatorii înțeleg pe deplin implicațiile modificărilor aduse de WLTP, toate părțile interesate ar trebui să deruleze sau să contribuie la campanii de informare în scopul de a explica efectele noii proceduri de testare asupra valorilor consumului de carburant și ale emisiilor de CO2. Aceste campanii de informare ar trebui să implice autoritățile publice, asociațiile de consumatori, organizațiile de protecție a mediului și cele neguvernamentale, asociațiile conducătorilor auto și industria autovehiculelor.

               (11)

               După efectuarea de consultații cu grupul de experți pentru elaborarea și punerea în aplicare a politicii privind emisiile de CO2 generate de vehiculele rutiere, cu experți din industrie, cu asociațiile de consumatori și alte organizații neguvernamentale, precum și cu statele membre, Comisia consideră că este adecvat să ofere recomandări privind modul în care ar trebui exprimate consumul oficial de carburant și emisiile specifice oficiale de CO2 ale autoturismelor noi în scopul informării consumatorilor.

               (12)

               Ar trebui adoptată o recomandare care să permită consumatorilor să efectueze o alegere în cunoștință de cauză și să încurajeze o aplicare armonizată a Directivei 1999/94/CE în întreaga Uniune.

               (13)

               Măsurile prevăzute de prezenta recomandare sunt conforme cu avizul Comitetului instituit în conformitate cu articolul 10 din Directiva 1999/94/CE,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui să se asigure că, în scopul comunicării de informații către consumatori privind consumul oficial de carburant și emisiile specifice oficiale de CO2, astfel cum sunt definite la articolul 2 punctele 5 și 6 din Directiva 1999/94/CE, până la 31 decembrie 2018 sunt utilizate valorile măsurate în conformitate cu NEDC înregistrate în certificatele de conformitate ale noilor autoturisme înmatriculate; după această dată, toate vehiculele noi introduse pe piața Uniunii trebuie testate și omologate de tip în conformitate cu WLTP.

               2.

               Începând de la 1 ianuarie 2019, statele membre ar trebui să se asigure că numai valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 măsurate în conformitate cu WLTP sunt utilizate în scopul informării consumatorilor.

               3.

               Statele membre ar trebui să se asigure că, după 1 ianuarie 2019, când vehiculele de sfârșit de serie pot avea încă numai valori măsurate în conformitate cu NEDC, aceste valori sunt însoțite de o precizare că vehiculul este un vehicul de sfârșit de serie și că valorile nu sunt comparabile cu valorile bazate pe WLTP.

               4.

               Statele membre ar trebui să se asigure că eticheta care este atașată pe fiecare autoturism nou sau expusă lângă fiecare autoturism nou la punctul de vânzare include informații cu privire la valorile consumului oficial de carburant și ale emisiilor specifice oficiale de CO2 ale vehiculului la care se referă.

               5.

               Statele membre ar trebui să se asigure că ghidul privind economia de carburant și emisiile de CO2, precum și afișul sau dispozitivul de afișare care trebuie expuse la punctul de vânzare includ informații cu privire la valorile consumului oficial de carburant și ale emisiilor specifice oficiale de CO2 ale vehiculului la care se referă. În cazul în care sunt regrupate mai multe variante și/sau versiuni în cadrul aceluiași model, valorile care ar trebui furnizate ar trebui să fie acelea ale vehiculului individual cu cele mai ridicate valori din cadrul acelui grup.

               6.

               Statele membre ar trebui să se asigure că materialele promoționale ce conțin trimiteri la un anumit model, versiune sau variantă de autovehicul nou includ informații cu privire la valorile consumului oficial de carburant și ale emisiilor specifice oficiale de CO2 ale vehiculului la care se referă. În cazul în care sunt specificate mai multe modele, statele membre ar trebui să se asigure că informațiile includ valorile consumului oficial de carburant și ale emisiilor specifice oficiale de CO2 ale tuturor vehiculelor la care se referă sau intervalul dintre valorile cele mai slabe și cele mai bune ale tuturor vehiculelor la care se referă. Pentru vehiculele omologate de tip în conformitate cu WLTP, cele mai slabe și cele mai bune valori ar trebui să reflecte valorile noilor autoturisme disponibile pe piață, astfel cum sunt înregistrate în certificatul de conformitate.

               7.

               Statele membre ar trebui să se asigure că materialele promoționale distribuite prin mijloace electronice care permit consumatorilor să configureze un anumit vehicul, cum ar fi configuratoarele de mașini online, demonstrează în mod clar consumatorilor modul în care echipamentele specifice și echipamentele opționale diferite influențează valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 omologate de tip și măsurate în conformitate cu WLTP.

               8.

               În cazul în care statele membre permit ca valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 să fie furnizate ca informații suplimentare înainte de 1 ianuarie 2019 pentru a le oferi consumatorilor, cât mai curând posibil, accesul la valori ale emisiilor de CO2 și ale consumului de carburant care să fie mai reprezentative pentru condițiile reale de conducere, acestea ar trebui să se asigure că informațiile suplimentare sunt prezentate în mod clar și sunt separate de etichetele, ghidurile, afișele sau documentația promoțională și materialele obligatorii în temeiul Directivei 1999/94/CE și că acestea conțin următoarele informații:
               „Începând cu 1 septembrie 2017, anumite vehicule noi vor fi omologate de tip folosind procedura de testare a vehiculelor ușoare armonizată la nivel mondial (WLTP), care este o procedură de testare nouă și mai realistă pentru măsurarea consumului de carburant și a emisiilor de CO2. Începând cu 1 septembrie 2018, WLTP va înlocui integral noul ciclu de conducere european (NEDC), care este actuala procedură de testare. Datorită condițiilor de testare mai realiste, consumul de carburant și emisiile de CO2 măsurate în cadrul WLTP sunt în multe cazuri mai ridicate comparativ cu cele măsurate în cadrul NEDC.”

               9.

               Statele membre ar trebui să se asigure că consumatorii, înainte de a lua o decizie cu privire la achiziționarea unei mașini, sunt informați despre modificările valorilor consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 care rezultă din introducerea WLTP și despre implicațiile pe care aceste modificări le pot avea la momentul înmatriculării.

               10.

               Statele membre ar trebui să se asigure că valorile consumului oficial de carburant și ale emisiilor specifice oficiale de CO2 includ cel puțin valorile „combinate” măsurate în conformitate cu procedura de testare relevantă.

               11.

               În cazul în care informațiile cu privire la consumul de carburant și emisiile de CO2 măsurate pe baza protocoalelor de testare nearmonizate din cadrul schemelor voluntare ale producătorilor sunt furnizate consumatorilor separat de etichetele, ghidurile, afișele sau documentația promoțională și materialele obligatorii în temeiul Directivei 1999/94/CE, statele membre ar trebui să se asigure că respectivele informații includ următoarele elemente:
               „Valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 se bazează pe protocoale de testare nearmonizate. Acestea sunt furnizate exclusiv cu titlu informativ. Pentru a compara valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2 ale autoturismelor noi, pe baza protocoalelor UE de testare armonizate, ar trebui utilizate valorile oficiale ale consumului de carburant sau ale emisiilor de CO2 [a se insera un hyperlink către locul în care valorile sunt disponibile].”

               12.

               Statele membre ar trebui să ia în considerare posibilitatea de a include, de asemenea, informații cu privire la valoarea maximă a poluanților atmosferici generați în condiții reale de conducere declarați pe certificatul de conformitate al fiecărui vehicul, pe eticheta care este atașată pe fiecare autoturism nou sau expusă lângă fiecare autoturism nou la punctul de vânzare.

               13.

               Statele membre ar trebui să se asigure că sunt lansate campanii adecvate de informare pentru a explica consumatorilor introducerea WLTP și implicațiile sale în ceea ce privește valorile consumului de carburant și ale emisiilor de CO2, în special creșterea acestor valori în comparație cu valorile obținute în cadrul NEDC, precum și semnificația valorilor rezultate din diferitele faze de testare.

               14.

               Prezenta recomandare se adresează statelor membre.

      Adoptată la Bruxelles, 31 mai 2017.

            Pentru Comisie

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Membru al Comisiei

      (1)  JO L 12, 18.1.2000, p. 16.

      (2)  Regulamentul C(2017) 3521 al Comisiei din 1 iunie 2017 de completare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor, de modificare a Directivei 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 al Comisiei și a Regulamentului (UE) nr. 1230/2012 al Comisiei și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).

      (3)  Regulamentul (CE) nr. 692/2008 al Comisiei din 18 iulie 2008 de punere în aplicare și modificare a Regulamentului (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO L 199, 28.7.2008, p. 1).

      (4)  Regulamentul (CE) nr. 715/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 iunie 2007 privind omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 5 și Euro 6) și privind accesul la informațiile referitoare la repararea și întreținerea vehiculelor (JO L 171, 29.6.2007, p. 1).

      (5)  Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (JO L 263, 9.10.2007, p. 1).

      (6)  Regulamentul (UE) 2016/646 al Comisiei din 20 aprilie 2016 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 692/2008 în ceea ce privește emisiile provenind de la vehiculele ușoare pentru pasageri și de la vehiculele ușoare comerciale (Euro 6) (JO L 109, 26.4.2016, p. 1).

      (7)  P8_TA(2017)0100.


                  1.7.2017

                  RO

                  Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

                  C 212/14

            Recomandare privind o decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a articolului 22 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene
      (BCE/2017/18)

         (prezentată de Banca Centrală Europeană)

      (2017/C 212/04)

         EXPUNERE DE MOTIVE

      I.   INTRODUCERE
      La 4 martie 2015, Tribunalul a pronunțat hotărârea în cauza T-496/11, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord/Banca Centrală Europeană (1). Tribunalul a statuat că Banca Centrală Europeană (BCE) nu dispune de competența necesară pentru a reglementa activitatea sistemelor de compensare, inclusiv contrapărțile centrale (CPC). Din acest motiv, Tribunalul a anulat Cadrul politicii de monitorizare a Eurosistemului (Eurosystem Oversight Policy Framework), publicat de BCE la 5 iulie 2011, în măsura în care acesta a impus CPC o cerință privind localizarea într-un stat membru al zonei euro.
      Totuși, Tribunalul a arătat că articolul 129 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene prevede o procedură de modificare simplificată în privința anumitor dispoziții din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”). Acesta permite Parlamentului European și Consiliului, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, la recomandarea BCE sau la propunerea Comisiei, să modifice dispozițiile articolului 22 din Statutul SEBC. Tribunalul a considerat că BCE ar avea obligația să solicite legiuitorului Uniunii Europene o modificare a articolului 22, în eventualitatea în care BCE ar aprecia că deținerea competenței de reglementare a CPC este necesară pentru buna exercitare a misiunii prevăzute la articolul 127 alineatul (2) a patra liniuță din tratat.
      Anumite evoluții semnificative atât la nivel global, cât și la nivel european, sunt de natură să crească riscurile pe care le prezintă sistemele de compensare, în special CPC, pentru buna funcționare a sistemelor de plăți și punerea în aplicare a politicii monetare unice, în final afectând obiectivul principal al Eurosistemului de menținere a stabilității prețurilor.
      Având în vedere cele de mai sus, BCE transmite prezenta recomandare privind o decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a articolului 22 din Statutul SEBC. În conformitate cu articolul 40.3 din Statutul SEBC, Consiliul guvernatorilor a adoptat recomandarea în unanimitate. Aceasta va fi publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
      II.   CONSIDERAȚII GENERALE
      Perturbările care afectează CPC pot avea un impact asupra obiectivului principal al Eurosistemului de menținere a stabilității prețurilor, prin intermediul mai multor canale. În primul rând, aceste perturbări pot afecta poziția de lichiditate a instituțiilor de credit din zona euro, având potențialul de a aduce atingere bunei funcționări a sistemelor de plăți din zona euro. Aceasta ar putea determina o cerere sporită de lichiditate a băncii centrale și posibile dificultăți la punerea în aplicare a politicii monetare unice a Eurosistemului. În al doilea rând, astfel de perturbări pot afecta funcționarea acelor segmente ale pieței financiare care sunt esențiale pentru transmiterea politicii monetare.
      În 2012, Parlamentul European și Consiliul au adoptat Regulamentul (UE) nr. 648/2012 (2), stabilind, printre altele, cadrul de reglementare și de supraveghere necesar pentru a se garanta că CPC prezintă siguranță, sunt robuste și respectă în orice moment cerințe organizaționale, manageriale și prudențiale stricte. Acest cadru de reglementare include mecanisme de supraveghere colective sub formă de colegii, care prevăd implicarea Eurosistemului, inclusiv în situații de criză în care poate fi periclitată stabilitatea monedei. De asemenea, având în vedere importanța sistemică în creștere a CPC, Comisia Europeană a adoptat o propunere de regulament privind un cadru pentru redresarea și rezoluția CPC (3).
      Anumite evoluții semnificative atât la nivel global, cât și la nivel european sunt de natură să crească riscurile pe care le prezintă sistemele de compensare, în special CPC, pentru buna funcționare a sistemelor de plăți și punerea în aplicare a politicii monetare unice, în final afectând obiectivul principal al Eurosistemului de menținere a stabilității prețurilor.
      În primul rând, retragerea Regatului Unit din Uniunea Europeană va avea un impact major asupra capacității Eurosistemului de a-și îndeplini misiunile ca bancă centrală de emisiune pentru euro. În prezent, CPC cu sediul în Regatul Unit compensează volume semnificative de tranzacții exprimate în euro: valorile zilnice estimate ale contractelor de report exprimate în euro și ale pozițiilor deschise pentru swapuri pe rata dobânzii exprimate în euro sunt de 101 miliarde EUR, respectiv 33 de mii de miliarde EUR (circa 99 % din piața Uniunii) (4). Astfel, o perturbare semnificativă care afectează o CPC majoră din Regatul Unit ar putea determina o scădere gravă a lichidității din zona euro. Capacitatea Eurosistemului de a monitoriza și gestiona riscurile prezentate de CPC din Regatul Unit va fi afectată negativ în cazul în care CPC din Regatul Unit nu mai fac obiectul cadrului de reglementare și de supraveghere pentru CPC din Uniune în temeiul Regulamentului (UE) nr. 648/2012. În plus, acordurile actuale existente între BCE și Bank of England privind schimbul de informații și cooperarea în ceea ce privește CPC din Regatul Unit cu operațiuni semnificative exprimate în euro se bazează pe mecanismele de supraveghere colective sub formă de colegii instituite în temeiul Regulamentului (UE) nr. 648/2012, dar nu pot înlocui aceste mecanisme. În schimb, în viitor, în temeiul acestui regulament, CPC din Regatul Unit ar putea fi supuse numai regimului aplicabil CPC din țări terțe.
      În al doilea rând, compensarea centrală a dobândit din ce în ce mai mult un caracter transfrontalier și o importanță sistemică. La summitul de la Pittsburgh din septembrie 2009, liderii G20 au convenit ca toate contractele standardizate derivate extrabursiere să fie compensate printr-o CPC. Acest angajament a fost reafirmat de liderii G20 în iunie 2010 și pus în aplicare în Uniune prin Regulamentul (UE) nr. 648/2012. În plus, integrarea piețelor financiare ale Uniunii a dus la o evoluție a CPC de la deservirea cu precădere a nevoilor și a piețelor naționale la constituirea de infrastructuri critice ale piețelor financiare ale Uniunii. Aceste evoluții au condus la o creștere dramatică a dimensiunii și importanței CPC la nivelul Uniunii și la nivel global.
      În al treilea rând, la 13 iunie 2017 Comisia Europeană și-a prezentat propunerea legislativă de asigurare a stabilității financiare, precum și a siguranței și solidității CPC care au relevanță sistemică pentru piețele financiare din întreaga Uniune (5). Propunerea Comisiei urmărește să introducă o integrare sporită a supravegherii de către autoritățile de supraveghere și responsabilitățile băncii centrale de emisiune pentru a sprijini dezvoltarea unor piețe de capital aprofundate și mai bine integrate. De asemenea, aceasta urmărește să abordeze aspectele ridicate de retragerea Regatului Unit din Uniune și să asigure că CPC care joacă un rol sistemic cheie pentru piețele financiare din Uniune fac obiectul garanțiilor prevăzute de cadrul juridic al Uniunii.
      În acest context, pentru a asigura că Eurosistemul, ca bancă centrală de emisiune pentru euro, își poate desfășura rolul preconizat de propunerea legislativă, este deosebit de important ca acesta să dispună de competențele relevante în temeiul tratatului și al Statutului SEBC. Eurosistemul ar trebui să dispună de competența de a monitoriza și evalua riscurile prezentate de CPC care compensează volume semnificative de tranzacții exprimate în euro. Aceasta ar trebui să includă, în special, competențele de reglementare necesare pentru a adopta evaluări cu caracter obligatoriu și pentru a solicita măsuri corective, în strânsă cooperare cu alte autorități ale Uniunii, drept răspuns la riscurile care afectează misiunile fundamentale și obiectivul principal al Eurosistemului. În plus, atunci când este necesar să se protejeze stabilitatea euro, BCE ar trebui să dispună de competențele de reglementare în afara cadrului Regulamentului (UE) nr. 648/2012 necesare pentru a adopta cerințe suplimentare pentru CPC implicate în compensarea unor volume semnificative de tranzacții exprimate în euro.
      Având în vedere cele de mai sus, BCE consideră că, pentru buna exercitare a misiunilor sale fundamentale prevăzute la articolul 127 alineatul (2) prima și a patra liniuță din tratat, este necesar să i se confere competența de reglementare a sistemelor de compensare, în special a CPC.

         Recomandare privind o

            „DECIZIE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
            de modificare a articolului 22 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene
            PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
            având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 129 alineatul (3),
            având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 40.1,
            având în vedere recomandarea Băncii Centrale Europene,
            având în vedere avizul Comisiei Europene (*1),
            hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară,
            întrucât:

                        (1)

                        Misiunile fundamentale care urmează să fie îndeplinite prin intermediul Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) includ definirea și punerea în aplicare a politicii monetare a Uniunii și promovarea bunei funcționări a sistemelor de plăți. Pentru îndeplinirea acestor misiuni fundamentale sunt esențiale infrastructuri sigure și eficiente ale piețelor financiare, în special sisteme de compensare.

                        (2)

                        Pentru realizarea obiectivelor SEBC și îndeplinirea misiunilor sale, Banca Centrală Europeană (BCE) și băncile centrale naționale pot acorda facilități, iar BCE poate adopta regulamente în vederea asigurării eficienței și solidității sistemelor de compensare și de plăți în cadrul Uniunii și în raporturile cu țările terțe.

                        (3)

                        La 4 martie 2015, Tribunalul a pronunțat hotărârea în cauza T-496/11, Regatul Unit/BCE (6), prin care acesta a statuat că BCE nu dispune de competența necesară pentru a reglementa activitatea sistemelor de compensare. Tribunalul a precizat că articolul 129 alineatul (3) din tratat permite Parlamentului European și Consiliului, hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară, la recomandarea BCE, să modifice dispozițiile articolului 22 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene (denumit în continuare „Statutul SEBC”). Tribunalul a concluzionat că «în eventualitatea în care ar aprecia că recunoașterea în favoarea sa a unei competențe de reglementare a infrastructurilor care efectuează compensarea de operațiuni cu titluri de valoare este necesară pentru buna exercitare a misiunii prevăzute la articolul 127 alineatul (2) a patra liniuță TFUE, BCE ar avea obligația să solicite legiuitorului Uniunii o modificare a articolului 22 din statut prin adăugarea unei referiri explicite la sistemele de compensare a titlurilor de valoare».

                        (4)

                        Anumite evoluții semnificative atât la nivel global, cât și la nivel european sunt de natură să crească riscul ca perturbările care afectează sistemele de compensare, în special contrapărțile centrale (CPC), să amenințe buna funcționare a sistemelor de plăți și punerea în aplicare a politicii monetare unice, în final afectând obiectivul principal al Eurosistemului de menținere a stabilității prețurilor.

                        (5)

                        La 29 martie 2017, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord a notificat Consiliul European cu privire la intenția sa de a se retrage din Uniunea Europeană. Retragerea Regatului Unit va conduce la o modificare fundamentală a modului în care sunt reglementate, monitorizate și supravegheate anumite activități de compensare exprimate în euro de importanță sistemică, prin aceasta afectând negativ capacitatea Eurosistemului de a monitoriza și gestiona riscurile la adresa bunei funcționări a sistemelor de plăți și punerea în aplicare a politicii monetare a Eurosistemului.

                        (6)

                        Compensarea centrală dobândește din ce în ce mai mult un caracter transfrontalier și o importanță sistemică. Dată fiind diversitatea membrilor acestora și natura paneuropeană a serviciilor financiare pe care le furnizează, CPC au o importanță esențială pentru Uniune în ansamblu și în special pentru zona euro. Acest lucru se reflectă în Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (7), care instituie mecanisme de supraveghere colective sub formă de colegii alcătuite din autoritățile relevante naționale și ale Uniunii, inclusiv Eurosistemul în rolul acestuia de bancă centrală de emisiune pentru euro.

                        (7)

                        Pentru a aborda aceste aspecte, la 13 iunie 2017 Comisia și-a prezentat propunerea legislativă de asigurare a stabilității financiare, precum și a siguranței și solidității CPC care au relevanță sistemică pentru piețele financiare din întreaga Uniune. Pentru a asigura că Eurosistemul, ca bancă centrală de emisiune pentru euro, își poate desfășura rolul preconizat de propunerea legislativă, este deosebit de important ca acesta să dispună de competențele relevante în temeiul tratatului și al Statutului SEBC. În special, Eurosistemul ar trebui să dispună de competențele de reglementare necesare pentru a adopta evaluări cu caracter obligatoriu și pentru a solicita măsuri corective, în strânsă cooperare cu alte autorități din Uniune. În plus, atunci când este necesar să se protejeze stabilitatea euro, BCE ar trebui să dispună și de competențele de reglementare necesare pentru a adopta cerințe suplimentare pentru CPC implicate în compensarea unor volume semnificative de tranzacții exprimate în euro.

                        (8)

                        Articolul 22 din Statutul SEBC face parte din capitolul IV „Funcțiile monetare și operațiunile SEBC”. În consecință, misiunile conferite în acesta ar trebui utilizate numai în scopuri de politică monetară.

                        (9)

                        Din aceste motive, BCE ar trebui să i se acorde competența de reglementare cu privire la sistemele de compensare, în special CPC, prin intermediul unei modificări a articolului 22 din Statutul SEBC,

                  ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
            Articolul 1
            Articolul 22 din Statutul SEBC se înlocuiește cu următorul text:

               «Articolul 22
               Sistemele de compensare și sistemele de plăți
               BCE și băncile centrale naționale pot acorda facilități, iar BCE poate adopta regulamente în vederea asigurării eficienței și solidității sistemelor de compensare și de plăți și a sistemelor de compensare pentru instrumente financiare în cadrul Uniunii și în raporturile cu țările terțe.»

            Articolul 2
            Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.”

         Adoptată la Frankfurt pe Main, 22 iunie 2017.

               Președintele BCE

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (JO L 201, 27.7.2012, p. 1).

         (3)  Propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului privind un cadru pentru redresarea și rezoluția contrapărților centrale și de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 1095/2010, (UE) nr. 648/2012 și (UE) 2015/2365 [COM(2016) 856 final].

         (4)  LCH.Clearnet Ltd, publicare de informații cantitative CPMI-IOSCO, ianuarie 2017.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Nepublicat încă în Jurnalul Oficial.

         (6)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (7)  Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (JO L 201, 27.7.2012, p. 1).


Recomandare privind avizul Consiliului în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind programul de stabilitate actualizat al Luxemburgului pentru perioada 2006-2009


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2011 al Spaniei
și care include avizul Consiliului
privind Programul de stabilitate actualizat al Spaniei pentru perioada
2011-2014
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2)
și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în special articolul 5
alineatul (3),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei Europene de lansare a unei noi strategii pentru ocuparea
forței de muncă și creștere economică, Strategia
Europa 2020, pe baza unei coordonări consolidate a politicilor economice,
care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în
vederea stimulării potențialului de creștere durabilă
și de competitivitate al Europei.
(2)
La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare
privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor
membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie 2010,
Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de
ocupare a forței de muncă ale statelor membre[3],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
naționale.
(3)
La 12 ianuarie 2011, Comisia a adoptat prima analiză
anuală a creșterii, marcând începutul unui nou ciclu de
guvernanță economică în UE și al primului semestru european
de coordonare ex-ante și integrată a politicilor, care se bazează
pe Strategia Europa 2020.
(4)
La 25 martie 2011, Consiliul European a aprobat
prioritățile privind consolidarea bugetară și reforma
structurală (în conformitate cu concluziile Consiliului din
15 februarie și 7 martie 2011 și ca urmare a analizei anuale a
creșterii efectuată de Comisie). Acesta a subliniat necesitatea de a
acorda prioritate restabilirii unor bugete solide și a sustenabilității
finanțelor publice, reducerii șomajului prin reforme ale pieței
forței de muncă și depunerii de noi eforturi în vederea
consolidării creșterii economice. Consiliul European a solicitat statelor
membre să transpună aceste priorități în măsuri
concrete, pe care să le includă în programele de stabilitate sau de
convergență și în programele naționale de reformă.
(5)
La 25 martie 2011, Consiliul European a invitat
totodată statele membre care participă la Pactul euro plus să
își prezinte angajamentele în timp util pentru a putea fi incluse în
programele de stabilitate sau de convergență și în programele
naționale de reformă.
(6)
La 29 aprilie 2011, Spania a prezentat
actualizarea pe 2011 a programului său de stabilitate, care vizează
perioada 2011-2014, și programul său național de reformă pe
2011. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două
programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(7)
Economia spaniolă a fost grav afectată de
criză și a înregistrat o ajustare drastică în perioada
2008-2009. PIB-ul real a scăzut cu 4,3 % între începutul lui 2008
și sfârșitul lui 2010, iar ocuparea forței de muncă a
scăzut cu peste 10 %. Ca urmare, rata șomajului a crescut la
20,1 % la sfârșitul lui 2010, fiind cea mai ridicată din UE.
Tinerii (cu o rată a șomajului de 41,6 %) și
lucrătorii cu un nivel de educație mai scăzut (cu o rată a
șomajului de 26,4 %) au fost cel mai puternic loviți de
recesiunea spaniolă. Randamentele datoriei suverane au crescut, iar
sistemul bancar, în special băncile de economii, s-au aflat sub presiune
odată cu explozia bulei imobiliare și contracția puternică
din sectorul construcțiilor. Procesul de absorbție a marilor
dezechilibre macroeconomice acumulate în perioada de boom va continua pentru o
perioadă de timp. Ca răspuns la aceste provocări, guvernul
spaniol a lansat un program de reformă care vizează consolidarea
bugetară, restructurarea băncilor de economii, precum și reforme
ale pieței muncii și a produselor.
(8)
Pe baza evaluării , în conformitate cu
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a programului de stabilitate
actualizat, avizul Consiliului este că scenariul macroeconomic care
stă la baza proiecțiilor bugetare din programul de stabilitate par a
fi prea optimiste pentru 2011 și 2012. Programul își propune să
aducă deficitul bugetar sub valoarea de referință de 3 %
din PIB până în 2013, în conformitate cu recomandările Consiliului
din aprilie 2009, și să reducă în continuare deficitul la 2,1 %
din PIB în 2014. Programul nu prevede realizarea OTM, care rămâne un buget
echilibrat, în perioada acoperită de program. Această curbă de
ajustare este, în ansamblu, adecvată. Îmbunătățirea
anuală medie a soldului structural este de 1,5 % din PIB pentru
perioada 2010-2013, în conformitate cu recomandarea Consiliului, și de
încă 0,3 % din PIB în 2014. Se preconizează că raportul
datorie-PIB va crește de la 60,1 % din PIB în 2010 la aproximativ 69 %
la sfârșitul perioadei de programare. Există riscuri care
amenință curba de consolidare, legate de ipotezele macroeconomice
subiacente și de respectarea obiectivelor bugetare la nivel regional.
Regiunile reprezintă o parte importantă din totalul cheltuielilor
publice și multe dintre ele și-au depășit obiectivele
bugetare în 2010. Cu toate acestea, guvernul spaniol a hotărât să ia
măsuri suplimentare în cazul în care apar derapaje bugetare.
(9)
Realizarea consolidării bugetare
prevăzute în 2011 și 2012 necesită aplicarea strictă a
mecanismelor de control al deficitului și datoriei care au fost instituite
de administrațiile regionale. Atingerea obiectivelor bugetare, în
eventualitatea că evoluțiile macroeconomice și bugetare se
dovedesc a fi mai nefavorabile decât cele preconizate pentru 2011 și 2012,
va necesita măsuri suplimentare, pe care guvernul s-a angajat să le
adopte. Pentru 2013, au fost identificate anumite măsuri pentru a sprijini
atingerea obiectivelor bugetare.
(10)
Cadrul bugetar pe termen mediu în Spania a fost
util pentru promovarea planificării bugetare multianuale și, în
general, prezintă un istoric pozitiv. Cu toate acestea, criza a pus acest
cadru la încercare și a arătat necesitatea de a consolida în
continuare stabilitatea bugetară și aspectul preventiv a politicii
bugetare. Aceasta s-ar consolida prin introducerea unei norme privind
cheltuielile, bazată pe creșterea nominală a PIB pe termen
mediu. Norma, prezentată de autoritățile spaniole în programul
de stabilitate, ar avea automat un caracter obligatoriu pentru guvernul central
și administrațiile locale. De asemenea, guvernul preconizează
să obțină, în cadrul Consiliului pentru politica bugetară
și financiară, consensul cu privire la aplicarea normei în
comunitățile autonome.
(11)
Impactul potențial pe termen lung al
îmbătrânirii populației asupra bugetului public spaniol este mai ridicat
decât media UE, în principal din cauza creșterii considerabile a
cheltuielilor cu pensiile, ca pondere din PIB preconizată a avea loc în
următoarele decenii. Pe termen lung, îmbătrânirea demografică va
duce la o creștere semnificativă a pensionarilor per lucrător.
În absența reformei, se estimează creșterea cheltuielilor cu
pensiile la o rată mult peste media UE, ceea ce pune în pericol
sustenabilitatea finanțelor publice. Propunerea guvernamentală de
reformă a sistemului de pensii, stabilită de comun acord cu
partenerii sociali, va contribui la îmbunătățirea
sustenabilității bugetare și va oferi stimulente pentru
participarea pe piața muncii. Cu toate acestea, reforma nu a fost
încă aprobată de Parlament și mai poate face încă obiectul
unor modificări.
(12)
Spania a întreprins pași importanți în
direcția consolidării sistemului său bancar, în special prin
oferirea unui sprijin public de o mărime considerabilă și prin
adoptarea de măsuri de restructurare a băncilor de economii, de
consolidare a solvabilității băncilor, și de
îmbunătățire a transparenței bilanțurilor acestora. Cu
toate acestea, problemele create de rolul autorităților locale în
guvernanța băncilor de economii nu au fost încă soluționate
complet. Consolidarea băncilor de economii prin intermediul
așa-numitelor „fuziuni reci” a generat o oarecare incertitudine cu privire
la eficacitatea reorganizării și restructurării
activității băncilor. Guvernul s-a angajat să finalizeze
restructurarea până la sfârșitul lunii septembrie 2011.
(13)
Reforma în curs a pieței muncii din Spania
trebuie să fie completată de o remaniere a sistemului actual greoi de
negociere colectivă. Preponderența acordurilor provinciale și
sectoriale lasă o marjă redusă pentru negocierile la nivel de
întreprindere. Prelungirea automată a acordurilor colective, validitatea
contractelor care nu au fost reînnoite și recurgerea la clauze de indexare
ex post în funcție de inflație contribuie la inerția salariilor
și nu permit flexibilitatea necesară în materie de salarii pentru a
accelera ajustarea economică și a restabili competitivitatea.
Guvernul a invitat partenerii sociali să ajungă, în primăvara
anului 2011, la un acord cu privire la reforma sistemului de negociere
colectivă a salariilor și s-a angajat să legifereze ulterior în
consecință.
(14)
În contextul unui nivel foarte ridicat al
șomajului, Spania a lansat reforma pieței sale a muncii prin legea
din septembrie 2010, care vizează reducerea dualității
pieței muncii și a șomajului în rândul tinerilor, creșterea
capacității inserție profesională a grupurilor vulnerabile,
precum și creșterea flexibilității la nivel de
întreprindere. În acest scop, în februarie 2011, a fost adoptată o
reformă a politicilor active pe piața muncii, care includea și
măsuri de consolidare a rolului consultativ și de orientare al
serviciilor de ocupare a forței de muncă, precum și coordonarea
acestora la nivel național și regional. În această etapă,
este prea devreme pentru a se evalua dacă reforma este suficientă
pentru reducerea segmentării pieței și pentru reducerea
șomajului în rândul tinerilor și a șomajului pe termen lung,
întrucât unele măsuri nu sunt încă operaționale. Guvernul s-a
angajat ca, până octombrie 2011, să ia și alte măsuri.
(15)
Spania a cunoscut o creștere abruptă a
costurilor salariale unitare începând de la sfârșitul anilor 1990,
ceea ce a antrenat scăderea competitivității prețurilor
și a costurilor. Creșterea mai importantă a salariilor,
corelată cu o creștere a productivității mai redusă
față de zona euro, a contribuit la o inflație în mod persistent
mai ridicată în Spania. Găsirea de mijloace de reducere, într-o
manieră neutră din punct de vedere bugetar, a nivelului relativ
ridicat al contribuțiilor sociale în scopul scăderii costurilor
nesalariale cu forța de muncă ar contribui la stimularea
competitivității. De exemplu, impozitele pe energie, în special
taxele pe combustibili, rămân relativ scăzute în Spania și ar
putea constitui o modalitate de compensare a veniturilor.
(16)
Nivelul ridicat al abandonului școlar în
Spania (31,2 % în 2009) este deosebit de îngrijorător, deoarece
subminează dimensiunea forței de muncă calificate,
afectează procesul de absorbție a șomajului și reduce
potențialul de creștere. Legea privind economia sustenabilă,
adoptată la 15 februarie 2011, cuprinde măsuri menite să
sporească calitatea și cantitatea capitalului uman prin educație
și formare profesională. Cu toate acestea, eficacitatea noilor
măsuri de combatere a abandonului școlar și de îmbunătățire
a formării profesionale este incertă, iar punerea în aplicare a
acestora la toate nivelurile administrației s-ar putea dovedi
dificilă.
(17)
Spania a realizat progrese în privința
îmbunătățirii condițiilor de concurență
efectivă pe piețele de produse și servicii, abordând astfel una
din cauzele slabei creșteri a productivității. Deși
transpunerea în legislație a directivei privind serviciile este foarte
avansată în Spania, este necesară continuarea liberalizării
serviciilor profesionale. Legea privind economia sustenabilă include o
gamă largă de măsuri de îmbunătățire a mediului
de afaceri, de consolidare a concurenței și de promovare a
sustenabilității în materie de mediu. Totuși, punerea în
aplicare a acestora la toate nivelurile administrației s-ar putea fi dovedi
dificilă. Mai precis, este necesar să se evite suprapunerile între
diferitele niveluri ale administrației, suprareglementarea
legislativă la mai multe niveluri, precum și diferențele
substanțiale de legislație între regiuni.
(18)
Spania și-a asumat o serie de angajamente în
temeiul Pactului euro plus[4]. Pe partea bugetară,
Spania se angajează să stabilească o normă privind
cheltuielile pentru a consolida stabilitatea bugetară și, prin
urmare, pentru a spori sustenabilitatea finanțelor publice. În vederea
consolidării stabilității financiare, Spania s-a angajat să
finalizeze procesul de restructurare din sectorul financiar înainte de 30
septembrie. Măsurile privind ocuparea forței de muncă se
concentrează asupra actelor de punere în aplicare a politicilor active pe
piața muncii și asupra dispozițiilor în domeniul formării
profesionale, precum și asupra aspectelor legate de munca fără
forme legale. Măsurile în domeniul competitivității vizează
reforma sistemului de negociere colectivă, profesiile reglementate,
instituirea unui comitet consultativ privind competitivitatea și reforma
legislației privind falimentul. Angajamentele de mai sus se referă la
toate cele patru domenii ale pactului. Ele reprezintă un element de
continuitate pe agenda curentă a reformelor, adăugând un calendar
ferm pentru punerea în aplicare a anumitor reforme și asigurând punerea pe
deplin în aplicare a reformelor deja realizate. Aceste angajamente au fost
evaluate și luate în considerare în recomandări.
(19)
Comisia a evaluat programul de stabilitate și
programul național de reformă, inclusiv angajamentele în cadrul
Pactului euro plus[5]. S-au luat în considerare
nu doar relevanța acestora din punct de vedere al politicii bugetare
și socioeconomice sustenabile în Spania, dar și conformitatea lor cu
normele și orientările la nivelul UE, dat fiind necesitatea de a
consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a nivelului UE la viitoarele decizii
naționale. Din această perspectivă, Comisia consideră
că guvernul spaniol a stabilit planuri de consolidare bugetară în
concordanță cu obiectivele obligatorii, dar că rămân o
serie de riscuri. Creșterea cheltuielilor publice ar trebui
menținută sub rata de creștere a PIB pe termen mediu și
este nevoie de adoptarea reformei sistemului de pensii. Demersurile următoare,
în 2011-2012, ar trebui să se concentreze asupra asigurării
stabilității sistemului financiar (prin finalizarea
restructurării și consolidării băncilor de economii)
și a consolidării factorilor interni de creștere, prin abordarea
recentei creșteri a șomajului, în special prin reforma sistemului de
negociere colectivă și continuarea aplicării reformelor în curs
pe piața muncii, monitorizându-se și evaluându-se, totodată,
îndeaproape, eficacitatea acestora. Sectorul, activitățile și
profesiile din domeniul serviciilor ar trebui deschise și mai mult pentru
concurență, iar sarcina administrativă a întreprinderilor ar
trebui redusă.
(20)
În lumina prezentei evaluări și ținând
seama, de asemenea, de Recomandarea Consiliului formulată în temeiul
articolului 126 alineatul (7) din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene din 2 iunie 2010, Consiliul a examinat actualizarea
pe 2011 a programului de stabilitate al Spaniei, iar avizul său[6]
se reflectă, în special, în recomandarea de la punctul (1) de mai jos.
Ținând seama de concluziile Consiliului European din 25 martie 2011,
Consiliul a examinat programul național de reformă al Spaniei,
RECOMANDĂ ca Spania să
întreprindă acțiuni în perioada 2011-2012, astfel încât:
(1)
Să pună în aplicare strategia
bugetară în 2011 și 2012, asigurând îndeplinirea obiectivelor privind
deficitul la toate nivelurile administrației, inclusiv prin aplicarea
strictă a mecanismelor de control al deficitului și datoriei
existente la nivelul administrațiilor regionale; să adopte
măsuri suplimentare, în eventualitatea în care evoluțiile bugetare
și economice nu sunt cele preconizate; să utilizeze toate
oportunitățile, inclusiv cele care decurg din
îmbunătățirea condițiilor economice, pentru a accelera
reducerea deficitului; să stabilească măsuri concrete pentru
sprijinirea pe deplin a obiectivelor pentru 2013 și 2014; să
mențină creșterea cheltuielilor publice sub nivelul ratei de
creștere pe termen mediu a PIB, prin introducerea, așa cum s-a
preconizat, în legea stabilității bugetare, a unei norme privind
cheltuielile la toate nivelurile administrației;
(2)
Să adopte propunerea de reformă a
sistemului de pensii, pentru extinderea vârstei de pensionare și
creșterea numărului de ani de muncă pentru calculul pensiilor,
așa cum s-a prevăzut; să revizuiască periodic parametrii
sistemului de pensii în conformitate cu schimbările în ceea ce
privește speranța de viață, cum s-a preconizat, și
să pregătească măsuri suplimentare pentru creșterea
vârstei reale de pensionare, inclusiv prin învățarea de-a lungul
vieții pentru lucrătorii în vârstă;
(3)
Să consolideze restructurările în curs în
sectorul băncilor de economii prin abordarea slăbiciunilor cu care
acestea se mai confruntă încă la nivelul structurii lor de
guvernanță;
(4)
Să studieze potențialul de reducere a
nivelului contribuțiilor la asigurările sociale în vederea
scăderii, într-o manieră neutră din punct de vedere bugetar, a
costurilor nesalariale cu forța de muncă, de exemplu prin schimbarea
structurii și ratei TVA și ale impozitării energiei; să
adopte și să pună în aplicare, după consultarea
partenerilor sociali, în conformitate cu practicile naționale, reforma
procesului de negociere salarială colectivă și a sistemului de
indexare a salariilor pentru a garanta că creșterile salariale
reflectă mai bine evoluția productivității, precum și
condițiile locale și la nivel de întreprindere.
(5)
Să evalueze, până la sfârșitului lui
2011, impactul reformei pieței muncii din septembrie 2010 și al
reformei politicilor active pe piața muncii din februarie 2011,
și să formuleze, dacă este necesar, propuneri de noi reforme
pentru reducerea segmentării pieței muncii și
îmbunătățirii șanselor tinerilor de ocupare a unui loc de
muncă; să asigure monitorizarea
îndeaproape a eficacității măsurilor stabilite în programul
național de reformă destinate să reducă abandonul
școlar, inclusiv prin politici preventive, și să faciliteze
tranziția către învățământul și formarea
profesională.
(6)
Să deschidă mai mult serviciile
profesionale și să adopte legislația preconizată în scopul
redefinirii cadrului de reglementare și al eliminării obstacolelor
actuale în calea concurenței, eficienței și inovării;
să pună în aplicare legea privind economia sustenabilă, în
special măsurile care vizează îmbunătățirea mediului
de afaceri și consolidarea concurenței pe piețele de produse
și servicii, la toate nivelurile de guvernare; să
îmbunătățească coordonarea dintre administrațiile la
nivel regional și național în vederea reducerii sarcinii
administrative pentru întreprinderi.
Adoptată la Bruxelles,
                                                                       Pentru Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               JO C , , p. .
[3]               Menținute pentru 2011 prin Decizia 2011/308/UE a
Consiliului din 19 mai 2011.
[4]               Mai multe detalii privind angajamentele asumate în
cadrul Pactului euro plus pot fi găsite în SEC(2011) 718.
[5]               SEC(2011) 718.
[6]               Prevăzut la articolul 5 alineatul (3) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: Recomandarea Băncii Centrale Europene din 9 iunie 2011 către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Oesterreichische Nationalbank (BCE/2011/7)

text:
               15.6.2011

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 174/6

         RECOMANDAREA BĂNCII CENTRALE EUROPENE
   din 9 iunie 2011
   către Consiliul Uniunii Europene cu privire la auditorii externi ai Oesterreichische Nationalbank
   (BCE/2011/7)
   2011/C 174/04
   CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
   având în vedere Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, în special articolul 27.1,
   întrucât:

               (1)

               Auditul conturilor Băncii Centrale Europene (BCE) și ale băncilor centrale naționale este efectuat de auditori externi independenți recomandați de Consiliul guvernatorilor BCE și aprobați de Consiliul Uniunii Europene.

               (2)

               În temeiul articolului 37 alineatul (1) din Legea federală privind Oesterreichische Nationalbank, Adunarea generală a Oesterreichische Nationalbank alege în fiecare an doi auditori externi și doi auditori externi supleanți. Auditorii externi supleanți vor primi mandat numai în cazul în care auditorii externi nu pot efectua auditul.

               (3)

               Mandatul auditorilor externi și auditorilor externi supleanți ai Oesterreichische Nationalbank a încetat după efectuarea auditului aferent exercițiului financiar 2010. Prin urmare, este necesară desemnarea unor auditori externi începând cu exercițiul financiar 2011.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank a selectat pentru exercițiul financiar 2011 TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH și Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. pentru a efectua în comun auditul extern al acesteia, și KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft și Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH drept auditori externi supleanți, urmând ca și aceștia să acționeze în comun.

               (5)

               Mandatul auditorilor externi poate fi reînnoit anual, fără a depăși un total de cinci ani, iar mandatul auditorilor externi supleanți poate fi reînnoit o singură dată,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               (1)

               Se recomandă ca TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH și Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. să fie desemnați în comun drept auditori externi ai Oesterreichische Nationalbank pentru exercițiul financiar 2011.

               (2)

               Se recomandă ca KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft și Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH să fie desemnați în comun drept auditori externi supleanți ai Oesterreichische Nationalbank pentru exercițiul financiar 2011.

               (3)

               Mandatul auditorilor externi poate fi reînnoit anual, fără a depăși un total de cinci ani, și se încheie cu exercițiul financiar 2015, cel mai târziu. Mandatul auditorilor externi supleanți poate fi reînnoit o singură dată și se încheie cu exercițiul financiar 2012.

      Adoptată la Frankfurt pe Main, 9 iunie 2011.

            Președintele BCE

         Jean-Claude TRICHET