title: 2014/70/UE: Recomandarea Comisiei din 22 ianuarie 2014 privind principiile minime pentru explorarea și extracția hidrocarburilor (cum ar fi gazele de șist) prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum

text:
               8.2.2014

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 39/72

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 22 ianuarie 2014
   privind principiile minime pentru explorarea și extracția hidrocarburilor (cum ar fi gazele de șist) prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum
   (2014/70/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Statele membre au dreptul de a stabili condițiile de exploatare a propriilor lor resurse energetice, atât timp cât respectă necesitatea de a conserva, proteja și îmbunătăți calitatea mediului înconjurător.

               (2)

               În stadiul actual de dezvoltare tehnologică, explorarea și extracția hidrocarburilor, cum ar fi gazele de șist, necesită utilizarea combinată a fracturării hidraulice de mare volum și a forajului direcțional (în special orizontal) la o scară și o intensitate pentru care nu există decât o experiență foarte limitată în Uniune. Această tehnică de fracturare hidraulică ridică probleme specifice, în special pentru sănătate și mediu.

               (3)

               În rezoluțiile sale din 21 noiembrie 2012, Parlamentul European a luat notă de beneficiile potențiale semnificative ale extracției gazelor și uleiului de șist și a invitat Comisia să introducă un cadru la nivelul Uniunii de gestionare a riscurilor pentru explorarea și extracția combustibililor fosili neconvenționali, cu scopul de a se asigura că dispozițiile armonizate în materie de protecție a sănătății umane și a mediului se aplică în toate statele membre.

               (4)

               În concluziile sale din 22 mai 2013, Consiliul European a subliniat necesitatea de a diversifica sursele de aprovizionare cu energie ale Europei și de a dezvolta resursele energetice autohtone, astfel încât să se asigure siguranța aprovizionării, să se reducă dependența energetică externă a Uniunii și să se stimuleze creșterea economică. Consiliul a luat notă de intenția Comisiei de a analiza recurgerea mai sistematică la sursele de energie autohtone în vederea exploatării acestora într-un mod sigur, sustenabil și eficace din punct de vedere al costurilor, respectând, în același timp, alegerile statelor membre în materie de mix energetic.

               (5)

               În Comunicarea sa către Consiliu și Parlamentul European privind explorarea și extracția hidrocarburilor (cum ar fi gazele de șist) prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum (1), Comisia a evidențiat noile oportunități și provocări potențiale legate de extracția hidrocarburilor neconvenționale în Uniune, precum și principalele elemente considerate necesare pentru a garanta siguranța acestei tehnici. Comunicarea a concluzionat că este necesară o recomandare care să stabilească principii minime menite să sprijine statele membre în ceea ce privește explorarea și extracția gazelor naturale din formațiunile de șist și să asigure protecția climei și a mediului, utilizarea eficientă a resurselor și informarea publicului.

               (6)

               La nivel internațional, Agenția Internațională a Energiei a elaborat recomandări pentru exploatarea în condiții de siguranță a gazelor neconvenționale. Aceste „reguli de aur” necesită regimuri de reglementare judicioase și adecvate, alegerea atentă a amplasamentelor, planificarea corespunzătoare a proiectelor, caracterizarea riscurilor subterane, norme judicioase pentru proiectarea sondelor, transparența operațiunilor și a monitorizării efectelor asociate, gestionarea riguroasă a resurselor de apă și a deșeurilor și reducerea emisiilor de poluanți în atmosferă și de gaze cu efect de seră.

               (7)

               Activitățile de explorare și extracție de hidrocarburi care implică fracturarea hidraulică de mare volum intră atât sub incidența legislației generale, cât și a legislației Uniunii privind protecția mediului. În mod concret, Directiva 89/391/CEE a Consiliului (2), care prevede dispoziții referitoare la sănătatea și securitatea lucrătorilor, introduce măsuri menite să încurajeze îmbunătățirile aduse securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă; Directiva 92/91/CEE a Consiliului (3), care prevede dispoziții referitoare la industria extractivă de foraj, stabilește cerințe minime pentru protecția sănătății și a securității lucrătorilor din industria extractivă de foraj; Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4) privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor impune acordarea de autorizații în mod nediscriminatoriu; Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5) de stabilire a cadrului în domeniul apei impune ca operatorul să obțină o autorizație pentru captarea apelor și interzice evacuarea de poluanți direct în apele subterane; Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6), care prevede dispoziții referitoare la evaluarea strategică de mediu, impune evaluarea planurilor și a programelor în domeniul energiei, al industriei, al gestionării deșeurilor, al gospodăririi apelor, al transportului sau al utilizării terenurilor; Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), care prevede dispoziții referitoare la răspunderea pentru mediul înconjurător, se aplică în cazul activităților profesionale care cuprind, printre altele, gestionarea deșeurilor și captarea apelor; Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8), care prevede dispoziții referitoare la deșeurile miniere, reglementează gestionarea deșeurilor subterane și de suprafață rezultate în urma explorării și a extracției hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum; Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9), care prevede dispoziții referitoare la apele subterane, impune statelor membre obligația de a pune în aplicare măsuri menite să prevină sau să limiteze introducerea de poluanți în apele subterane; Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (10) privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) și Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului (11) privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide se aplică în cazul utilizării produselor chimice și a produselor biocide care ar putea fi utilizate pentru fracturare; Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului (12), care prevede cadrul privind deșeurile, stabilește condițiile aplicabile în cazul reutilizării fluidelor care ies la suprafață în urma fracturării hidraulice de mare volum și pe parcursul extracției; Regulamentul (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (13) privind un mecanism de monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră și Decizia 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului (14) privind efortul statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră până în 2020 se aplică emisiilor fugitive de metan; Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului (15), care prevede dispoziții referitoare la emisiile industriale, se aplică instalațiilor în cadrul cărora se desfășoară activitățile enumerate în anexa I la directiva respectivă; Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului (16), care prevede dispoziții referitoare la evaluarea impactului asupra mediului, impune realizarea unei evaluări a impactului asupra mediului pentru proiectele care implică extracția de petrol și gaze naturale în scopuri comerciale în cazul în care cantitatea extrasă depășește 500 de tone de petrol pe zi, respectiv 500 000 m3 de gaze pe zi, precum și a unei verificări în cazul proiectelor de foraj de mare adâncime și al instalațiilor de suprafață pentru extracția petrolului și a gazelor; Directiva 96/82/CE a Consiliului (17) privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase și, începând cu 1 iunie 2015, Directiva 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului (18) obligă operatorii entităților în cadrul cărora sunt prezente substanțe periculoase în cantități care depășesc anumite praguri menționate în anexa I la directivele respective să ia toate măsurile necesare pentru a preveni accidentele majore și pentru a limita consecințele acestora asupra sănătății umane și a mediului. Această cerință se aplică, printre altele, operațiunilor de prelucrare chimică și termică și operațiunilor de depozitare asociate din cadrul exploatării mineralelor din mine și cariere, precum și depozitării subterane onshore a gazelor.

               (8)

               Cu toate acestea, legislația Uniunii Europene în domeniul mediului a fost elaborată într-un moment în care fracturarea hidraulică de mare volum nu era utilizată în Europa. Prin urmare, anumite aspecte de mediu legate de explorarea și extracția hidrocarburilor care implică această practică nu sunt abordate pe larg în legislația actuală a Uniunii, în special aspectele referitoare la planificarea strategică, evaluarea riscurilor la nivel subteran, integritatea sondelor, monitorizarea de referință și operațională, captarea emisiilor de metan și publicarea informațiilor privind substanțele chimice folosite pentru fiecare sondă în parte.

               (9)

               Este nevoie, așadar, să se stabilească principii minime de care statele membre ar trebui să țină cont la aplicarea sau adaptarea reglementărilor lor legate de activitățile care presupun fracturarea hidraulică de mare volum. Un ansamblu de norme ar crea condiții echitabile pentru operatori, ar spori încrederea investitorilor și ar îmbunătăți funcționarea pieței unice a energiei. Normele clare și transparente ar contribui, de asemenea, la atenuarea preocupărilor publicului și, eventual, la diminuarea opoziției față de dezvoltarea gazelor de șist. Acest ansamblu de norme nu presupune nicio obligație pentru statele membre de a efectua activități de explorare sau exploatare prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum, dacă ele aleg să nu facă acest lucru, și nici nu împiedică statele membre să mențină sau să introducă măsuri mai detaliate care corespund condițiilor naționale, regionale sau locale.

               (10)

               Nu există niciun fel de experiență în ceea ce privește autorizarea extracției hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum; există doar o experiență limitată în ceea ce privește autorizarea activităților de explorare în Uniune. Prin urmare, este necesar să se monitorizeze aplicarea legislației Uniunii și a prezentei recomandări în statele membre. O actualizare a prezentei recomandări sau elaborarea unor dispoziții obligatorii din punct de vedere juridic ar putea fi necesară având în vedere progresul tehnic, necesitatea de a aborda riscurile și efectele explorării și ale extracției de hidrocarburi prin alte tehnici decât fracturarea hidraulică de mare volum, provocările neașteptate legate de aplicarea legislației Uniunii sau de explorarea și extracția hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum în operațiunile offshore.

               (11)

               Prin urmare, prezenta recomandare, care stabilește principiile minime care trebuie aplicate ca bază comună pentru explorarea sau extracția de hidrocarburi cu ajutorul fracturării hidraulice de mare volum, este necesară în acest moment. Recomandarea vine în completarea legislației existente a Uniunii aplicabile în cazul proiectelor care implică fracturarea hidraulică de mare volum și ar trebui să fie pusă în aplicare de statele membre în termen de 6 luni.

               (12)

               Prezenta recomandare respectă drepturile și principiile recunoscute de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și, mai ales, dreptul la viață și dreptul la integritate al persoanei, libertatea de exprimare și de informare, dreptul de a desfășura o activitate comercială, dreptul de proprietate, precum și un nivel ridicat de protecție a sănătății și a mediului. Prezenta recomandare trebuie să fie pusă în aplicare în conformitate cu aceste drepturi și principii,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
   1.   SCOPUL ȘI OBIECTUL

               1.1.

               Prezenta recomandare stabilește principiile minime necesare pentru a sprijini statele membre care doresc să desfășoare activități de explorare și extracție a hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum, asigurând, în același timp, protecția sănătății publice, a climei și a mediului, utilizarea eficientă a resurselor și informarea publicului.

               1.2.

               La aplicarea sau adaptarea dispozițiilor lor existente de punere în aplicare a legislației relevante a Uniunii în funcție de nevoile și specificitățile explorării și extracției hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum, statele membre sunt încurajate să aplice aceste principii, care se referă la planificare, la evaluarea instalației, la autorizații, la performanțele operaționale și ecologice și la închidere, precum și la participarea publicului și la diseminarea informațiilor.

         2.   DEFINIȚII

   În sensul prezentei recomandări:

               (a)

               „fracturare hidraulică de mare volum” înseamnă injectarea într-o sondă a unui volum de cel puțin 1 000 m3 de apă per stadiu de fracturare sau a unui volum de cel puțin 10 000 m3 de apă pe parcursul întregului proces de fracturare;

               (b)

               o „instalație” include orice structuri subterane asociate, destinate explorării sau extracției hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum.

         3.   PLANIFICAREA STRATEGICĂ ȘI EVALUAREA IMPACTULUI ASUPRA MEDIULUI

               3.1.

               Înainte de a acorda licențe de explorare și/sau extracție a hidrocarburilor care ar putea conduce la utilizarea fracturării hidraulice de mare volum, statele membre ar trebui să pregătească o evaluare strategică de mediu pentru a preveni, gestiona și reduce efectele asupra sănătății umane și a mediului, precum și riscurile la adresa acestora. Această evaluare ar trebui să fie efectuată pe baza cerințelor prevăzute în Directiva 2001/42/CE.

               3.2.

               Statele membre ar trebui să stabilească norme clare privind eventualele restricții aplicate activităților, de exemplu în zonele protejate, inundabile sau seismice, precum și privind distanțele minime dintre operațiunile autorizate și zonele rezidențiale și de protecție a apelor. De asemenea, acestea ar trebui să stabilească limite minime de adâncime între zona care urmează să fie supusă fracturării și apele subterane.

               3.3.

               Statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru a se asigura că se efectuează o evaluare a impactului asupra mediului pe baza cerințelor prevăzute în Directiva 2011/92/UE.

               3.4.

               Statele membre ar trebui să ofere din timp publicului interesat șanse reale de a participa la elaborarea strategiei menționate la punctul 3.1, precum și la evaluarea impactului menționată la punctul 3.3.

         4.   AUTORIZAȚIILE DE EXPLORARE ȘI EXTRACȚIE

   Statele membre ar trebui să se asigure că procedurile și condițiile de obținere a autorizațiilor în conformitate cu legislația aplicabilă a Uniunii sunt complet coordonate în cazul în care:

               (a)

               mai multe autorități competente sunt responsabile de autorizația sau autorizațiile necesare;

               (b)

               sunt implicați mai mulți operatori;

               (c)

               pentru o anumită fază a proiectului sunt necesare mai multe autorizații;

               (d)

               sunt necesare mai multe autorizații în conformitate cu legislația națională sau a Uniunii.

         5.   SELECTAREA AMPLASAMENTULUI DE EXPLORARE ȘI EXTRACȚIE

               5.1.

               Statele membre ar trebui să ia măsurile necesare pentru a se asigura că formațiunea geologică a unui amplasament este adecvată pentru explorarea sau extracția de hidrocarburi prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum. Statele membre ar trebui să se asigure că operatorii efectuează o caracterizare și o evaluare a riscurilor amplasamentului potențial și a zonei înconjurătoare, atât la suprafață, cât și în subteran.

               5.2.

               Evaluarea riscurilor ar trebui să se bazeze pe date suficiente pentru a face posibilă caracterizarea zonei de explorare și extracție potențiale și identificarea tuturor căilor de expunere potențiale. Acest lucru ar permite evaluarea riscului de scurgere sau de migrare a fluidelor de foraj, a fluidelor de fracturare hidraulică, a materialelor geologice naturale, a hidrocarburilor și a gazelor din sondă sau din formațiunea-țintă, precum și a riscului de seismicitate indusă.

               5.3.

               Evaluarea riscurilor ar trebui:

                           (a)

                           să se bazeze pe cele mai bune tehnici disponibile și să țină seama de rezultatele relevante ale schimbului de informații organizat de Comisie între statele membre, sectoarele implicate și organizațiile neguvernamentale care promovează protecția mediului;

                           (b)

                           să anticipeze modificările de comportament ale formațiunii-țintă, ale straturilor geologice care separă rezervorul de apele subterane și ale sondelor sau ale altor structuri artificiale existente care sunt supuse presiunilor de injecție mari utilizate în cadrul fracturării hidraulice de mare volum și volumelor de fluide injectate;

                           (c)

                           să respecte o distanță minimă de separare pe verticală între zona care urmează să fie supusă fracturării și apele subterane;

                           (d)

                           să fie actualizată pe parcursul operațiunilor, ori de câte ori sunt colectate date noi.

               5.4.

               Prin urmare, un amplasament ar trebui să fie selectat numai dacă evaluarea riscurilor efectuată în conformitate cu punctele 5.1, 5.2 și 5.3 arată că fracturarea hidraulică de mare volum nu va duce la o evacuare directă de poluanți în apele subterane și că nu sunt prejudiciate alte activități din apropierea instalației.

         6.   STUDIUL DE REFERINȚĂ

               6.1.

               Înainte de începerea operațiunilor de fracturare hidraulică de mare volum, statele membre ar trebui să se asigure că:

                           (a)

                           operatorul determină starea ecologică (de referință) a amplasamentului instalației și a zonei înconjurătoare, la suprafață și în subteran, care ar putea fi afectată de activitățile în cauză;

                           (b)

                           starea de referință este descrisă în mod corespunzător și se raportează autorității competente înainte de începerea operațiunilor.

               6.2.

               Starea de referință ar trebui să fie determinată pentru:

                           (a)

                           calitatea și caracteristicile debitului apelor de suprafață și subterane;

                           (b)

                           calitatea apei în punctele de captare a apei potabile;

                           (c)

                           calitatea aerului;

                           (d)

                           condițiile pedologice;

                           (e)

                           prezența metanului și a altor compuși organici volatili în apă;

                           (f)

                           seismicitate;

                           (g)

                           utilizarea terenurilor;

                           (h)

                           biodiversitate;

                           (i)

                           starea infrastructurii și a clădirilor;

                           (j)

                           sondele existente și structurile abandonate.

         7.   PROIECTAREA ȘI CONSTRUCȚIA INSTALAȚIEI

   Statele membre ar trebui să se asigure că instalația este construită în așa fel încât să se prevină eventualele scurgeri și deversări la suprafață, în sol, apă sau aer.
   8.   INFRASTRUCTURA UNEI ZONE DE EXTRACȚIE

   Statele membre ar trebui să se asigure că:

               (a)

               operatorii sau grupurile de operatori aplică o abordare integrată în ceea ce privește dezvoltarea unei zone de extracție, în scopul de a preveni și a reduce efectele asupra mediului și a sănătății, precum și riscurile la adresa acestora, atât pentru lucrători, cât și pentru publicul larg;

               (b)

               înainte de începerea extracției sunt stabilite cerințe adecvate în materie de infrastructură pentru întreținerea instalației. În cazul în care principalul scop al unei instalații este producția de petrol prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum, ar trebui să fie instalate infrastructuri specifice care să capteze și să transporte gazele naturale asociate.

         9.   CERINȚE OPERAȚIONALE

               9.1.

               Statele membre ar trebui să se asigure că operatorii utilizează cele mai bune tehnici disponibile, ținând seama de rezultatele relevante ale schimbului de informații organizat de Comisie între statele membre, sectoarele implicate și organizațiile neguvernamentale care promovează protecția mediului, precum și bunele practici ale sectorului care vizează prevenirea, gestionarea și reducerea efectelor și a riscurilor asociate proiectelor de explorare și extracție a hidrocarburilor.

               9.2.

               Statele membre ar trebui să se asigure că operatorii:

                           (a)

                           elaborează pentru fiecare proiect planuri de gospodărire a apelor pentru a se asigura că apa este utilizată eficient pe parcursul întregului proiect. Operatorii ar trebui să asigure trasabilitatea fluxurilor de apă. Planul de gospodărire a apelor ar trebui să țină cont și de variațiile sezoniere ale disponibilității apei și să evite utilizarea unor surse de apă supuse unui stres hidric;

                           (b)

                           elaborează planuri de gestionare a transportului pentru a reduce la minimum emisiile atmosferice, în general, și impactul asupra comunităților locale și a biodiversității, în special;

                           (c)

                           captează gazele în vederea utilizării ulterioare, reduc la minimum arderea la flacără deschisă și evită pierderile în atmosferă. În mod concret, operatorii ar trebui să pună în aplicare măsuri menite să asigure reducerea emisiilor atmosferice în etapa de explorare și extracție prin captarea gazelor și utilizarea ulterioară a acestora. Pierderile în atmosferă de metan și alți poluanți atmosferici ar trebui să se limiteze la circumstanțe operaționale cu totul excepționale, din motive de siguranță;

                           (d)

                           să desfășoare procesul de fracturare hidraulică de mare volum într-un mod controlat și cu o gestionare adecvată a presiunii, cu obiectivul de a limita fracturile la perimetrul rezervorului și de a evita seismicitatea indusă;

                           (e)

                           să asigure integritatea sondelor prin intermediul proiectării, al construcției și al testelor de integritate. Rezultatele testelor de integritate ar trebui să fie examinate de o terță parte calificată și independentă pentru a asigura performanțele operaționale ale sondelor, precum și siguranța acestora din punct de vedere al mediului și al sănătății în toate etapele dezvoltării proiectului, precum și după închiderea sondelor;

                           (f)

                           să elaboreze planuri de gestionare a riscurilor și să stabilească măsurile necesare pentru a preveni și/sau a atenua efectele, precum și măsurile de reacție necesare;

                           (g)

                           să înceteze operațiunile și să ia de urgență toate măsurile de remediere necesare în cazul în care se înregistrează o pierdere a integrității sondei sau în cazul în care se evacuează în mod accidental poluanți în apele subterane;

                           (h)

                           să informeze imediat autoritatea competentă în eventualitatea apariției unui incident sau accident care afectează sănătatea publică sau mediul. Raportul ar trebui să includă cauzele incidentului sau accidentului, consecințele acestuia și măsurile de remediere care au fost luate. Studiul de referință prevăzut la punctele 6.1 și 6.2 ar trebui utilizat ca reper.

               9.3.

               Statele membre ar trebui să promoveze utilizarea responsabilă a resurselor de apă în cadrul fracturării hidraulice de mare volum.

         10.   UTILIZAREA SUBSTANȚELOR CHIMICE ȘI A APEI ÎN CADRUL FRACTURĂRII HIDRAULICE DE MARE VOLUM

               10.1.

               Statele membre ar trebui să se asigure că:

                           (a)

                           producătorii, importatorii și utilizatorii din aval ai substanțelor chimice utilizate în cadrul fracturării hidraulice fac referire la „fracturarea hidraulică” atunci când își îndeplinesc obligațiile care le revin în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1907/2006;

                           (b)

                           utilizarea de substanțe chimice în cadrul fracturării hidraulice de mare volum este redusă la minimum;

                           (c)

                           la selectarea substanțelor chimice care urmează a fi folosite se ține cont de capacitatea de a trata fluidele care apar la suprafață după fracturarea hidraulică de mare volum.

               10.2.

               Statele membre ar trebui să încurajeze operatorii să utilizeze tehnici de fracturare care reduc la minimum consumul de apă și fluxurile de deșeuri și să nu folosească substanțe chimice periculoase, ori de câte ori acest lucru este fezabil din punct de vedere tehnic și sigur din punct de vedere al sănătății umane, al mediului și al climei.

         11.   CERINȚE DE MONITORIZARE

               11.1.

               Statele membre ar trebui să se asigure că operatorul monitorizează cu regularitate instalația și zona înconjurătoare, la suprafață și în subteran, care poate fi afectată de operațiunile în cauză în etapa de explorare și de extracție și, în special, înainte de fracturarea hidraulică de mare volum, în timpul acesteia și ulterior.

               11.2.

               Studiul de referință prevăzut la punctele 6.1 și 6.2 ar trebui utilizat ca reper pentru monitorizarea ulterioară.

               11.3.

               În plus față de parametrii de mediu determinați în studiul de referință, statele membre ar trebui să se asigure că operatorul monitorizează următorii parametri operaționali:

                           (a)

                           compoziția exactă a fluidului de fracturare utilizat pentru fiecare sondă;

                           (b)

                           volumul de apă utilizat pentru fracturare la fiecare sondă;

                           (c)

                           presiunea aplicată în timpul fracturării de mare volum;

                           (d)

                           fluidele care apar la suprafață în urma fracturării hidraulice de mare volum: rata de revenire, volumele, caracteristicile, cantitățile reutilizate și/sau tratate pentru fiecare sondă;

                           (e)

                           emisiile atmosferice de metan, de alți compuși organici volatili și de alte gaze susceptibile de a avea efecte dăunătoare asupra sănătății umane și/sau asupra mediului.

               11.4.

               Statele membre ar trebui să se asigure că operatorii monitorizează efectele fracturării hidraulice de mare volum asupra integrității sondelor și a altor structuri artificiale situate în zona înconjurătoare, la suprafață și în subteran, care pot fi afectate de operațiunile în cauză.

               11.5.

               Statele membre ar trebui să se asigure că rezultatele monitorizării sunt transmise autorităților competente.

         12.   RĂSPUNDEREA PENTRU MEDIUL ÎNCONJURĂTOR ȘI GARANȚIA FINANCIARĂ

               12.1.

               Statele membre ar trebui să aplice dispozițiile privind răspunderea pentru mediul înconjurător tuturor activităților care se desfășoară pe amplasamentul unei instalații, inclusiv celor care în prezent nu intră sub incidența Directivei 2004/35/CE.

               12.2.

               Statele membre ar trebui să se asigure că operatorii furnizează o garanție financiară sau un instrument echivalent care să acopere dispozițiile autorizațiilor și eventuala răspundere pentru daunele aduse mediului înainte de începerea operațiunilor care implică fracturarea hidraulică de mare volum.

         13.   CAPACITATEA ADMINISTRATIVĂ

               13.1.

               Statele membre ar trebui să se asigure că autoritățile competente dispun de resurse umane, tehnice și financiare adecvate pentru a-și îndeplini atribuțiile.

               13.2.

               Statele membre ar trebui să prevină conflictele de interese dintre funcția de reglementare a autorităților competente și funcția legată de dezvoltarea economică a resurselor pe care o îndeplinesc acestea.

         14.   OBLIGAȚIILE DE ÎNCHIDERE

   Statele membre ar trebui să se asigure că după închiderea fiecărei instalații se efectuează o anchetă care să compare starea ecologică a amplasamentului instalației și a zonei înconjurătoare, la suprafață și în subteran, potențial afectate de activitățile în cauză cu starea anterioară începerii operațiunilor, astfel cum este definită în studiul de referință.
   15.   DISEMINAREA INFORMAȚIILOR

   Statele membre ar trebui să se asigure că:

               (a)

               operatorul publică informații referitoare la substanțele chimice și volumele de apă pe care intenționează să le utilizeze și care sunt, în cele din urmă, utilizate în cadrul fracturării hidraulice de mare volum la fiecare sondă. Aceste informații ar trebui să cuprindă denumirile și numerele de înregistrare în Chemical Abstracts Service (CAS) ale tuturor substanțelor și să fie însoțite de o fișă cu date de securitate, în cazul în care este disponibilă, precum și de concentrația maximă a substanței în lichidul de fracturare;

               (b)

               autoritățile competente ar trebui să publice în termen de 6 luni de la publicarea prezentei recomandări și la intervale de cel mult 12 de luni pe un site internet accesibil publicului următoarele informații:

                           (i)

                           numărul de sonde finalizate și de proiecte planificate care implică fracturarea hidraulică de mare volum;

                           (ii)

                           numărul de permise acordate, numele operatorilor implicați și condițiile de autorizare;

                           (iii)

                           studiul de referință elaborat în conformitate cu punctele 6.1 și 6.2, precum și rezultatele monitorizării realizate în conformitate cu punctele 11.1, 11.2 și cu punctul 11.3 literele (b)-(e);

               (c)

               autoritățile competente ar trebui, de asemenea, să informeze publicul fără întârziere nejustificată cu privire la următoarele aspecte.

                           (i)

                           incidentele și accidentele prevăzute la punctul 9.2 litera (f);

                           (ii)

                           rezultatele inspecțiilor, încălcările și sancțiunile.

         16.   REEXAMINAREA

               16.1.

               Statele membre care au ales să exploreze sau să exploateze hidrocarburi prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum sunt invitate să pună în practică principiile minime stabilite în prezenta recomandare până la 28 iulie 2014 și să informeze anual Comisia cu privire la măsurile puse în aplicare ca răspuns la prezenta recomandare, urmând ca prima astfel de informare să fie realizată până în decembrie 2014.

               16.2.

               Comisia va monitoriza îndeaproape aplicarea recomandării prin compararea situației din statele membre în cadrul unui tablou de bord pus la dispoziția publicului.

               16.3.

               Comisia va reexamina eficacitatea recomandării la 18 de luni după publicarea acesteia.

               16.4.

               Reexaminarea va include o evaluare a aplicării recomandării, va lua în considerare progresele înregistrate în ceea ce privește schimbul de informații privind cele mai bune tehnici disponibile și aplicarea documentelor de referință relevante privind cele mai bune tehnici disponibile, precum și eventuala necesitate de a actualiza dispozițiile recomandării. Comisia va decide dacă este necesar să înainteze propuneri legislative cu dispoziții obligatorii din punct de vedere juridic cu privire la explorarea și extracția hidrocarburilor prin utilizarea fracturării hidraulice de mare volum.

      Adoptată la Bruxelles, 22 ianuarie 2014.

            Pentru Comisie

         Janez POTOČNIK

            Membru al Comisiei

      (1)  COM(2014) 23.

      (2)  Directiva 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind punerea în aplicare de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și sănătății lucrătorilor la locul de muncă (JO L 183, 29.6.1989, p. 1).

      (3)  Directiva 92/91/CEE a Consiliului din 3 noiembrie 1992 privind cerințele minime de îmbunătățire a protecției securității și sănătății lucrătorilor din industria extractivă de foraj [a unsprezecea directivă specială în sensul articolului 16 alineatul (1) din Directiva 89/391/CEE] (JO L 348, 28.11.1992, p. 9).

      (4)  Directiva 94/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind condițiile de acordare și folosire a autorizațiilor de prospectare, explorare și extracție a hidrocarburilor (JO L 164, 30.6.1994, p. 3).

      (5)  Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (JO L 327, 22.12.2000, p. 1).

      (6)  Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului (JO L 197, 21.7.2001, p. 30).

      (7)  Directiva 2004/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind răspunderea pentru mediul înconjurător în legătură cu prevenirea și repararea daunelor aduse mediului (JO L 143, 30.4.2004, p. 56).

      (8)  Directiva 2006/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2006 privind gestionarea deșeurilor din industriile extractive și de modificare a Directivei 2004/35/CE (JO L 102, 11.4.2006, p. 15).

      (9)  Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind protecția apelor subterane împotriva poluării și a deteriorării (JO L 372, 27.12.2006, p. 19).

      (10)  Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO L 396, 30.12.2006, p. 1).

      (11)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, 27.6.2012, p. 1).

      (12)  Directiva 2008/98/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind deșeurile și de abrogare a anumitor directive (JO L 312, 22.11.2008, p. 3).

      (13)  Regulamentul (UE) nr. 525/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 mai 2013 privind un mecanism de monitorizare și de raportare a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum și de raportare, la nivel național și al Uniunii, a altor informații relevante pentru schimbările climatice și de abrogare a Deciziei nr. 280/2004/CE (JO L 165, 18.6.2013, p. 13).

      (14)  Decizia nr. 406/2009/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind efortul statelor membre de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră astfel încât să respecte angajamentele Comunității de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră până în 2020 (JO L 140, 5.6.2009, p. 136).

      (15)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).

      (16)  Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 26, 28.1.2012, p. 1).

      (17)  Directiva 96/82/CE a Consiliului din 9 decembrie 1996 privind controlul asupra riscului de accidente majore care implică substanțe periculoase (JO L 10, 14.1.1997, p. 13).

      (18)  Directiva 2012/18/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 iulie 2012 privind controlul pericolelor de accidente majore care implică substanțe periculoase, de modificare și ulterior de abrogare a Directivei 96/82/CE a Consiliului (JO L 197, 24.7.2012, p. 1).


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Ciprului pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Ciprului pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/53

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Ciprului pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Ciprului pentru 2017
   (2017/C 261/12)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La data de 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Ciprul ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru al cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Ciprul ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 5 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară al Ciprului din 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Cipru în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori și progresele realizate de Cipru în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate la 22 februarie 2017. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Ciprul se confruntă cu dezechilibre macroeconomice excesive. În special, este esențial ca Ciprul să remedieze nivelul ridicat al dezechilibrelor, sub formă de îndatorare excesivă privată, publică și externă, și nivelul ridicat al creditelor neperformante.

               (4)

               Ciprul și-a prezentat Programul de stabilitate pentru 2017 la 27 aprilie 2017, iar la 28 aprilie 2017 și-a prezentat Programul de național de reformă pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp. Programul național de reformă al Ciprului cuprinde angajamente atât pe termen scurt, cât și pe termen mediu. În special, acesta cuprinde măsuri pentru reducerea gradului de îndatorare a sectorului privat, îmbunătățirea mediului de afaceri, facilitarea accesului la finanțare și reformarea sectorului asistenței medicale, precum și angajamentul de a efectua reforme ale sectorului public și ale sistemului de justiție. Programul național de reformă acoperă, de asemenea, provocările identificate în Raportul de țară pentru 2017 și în Recomandarea pentru zona euro, inclusiv necesitatea de a relansa investițiile și de a asigura sustenabilitatea finanțelor publice. Dacă vor fi puse în aplicare integral în termenele indicate, aceste măsuri vor contribui la soluționarea dezechilibrelor macroeconomice cu care se confruntă Ciprul și la îndeplinirea recomandărilor specifice acestei țări. Pe baza evaluării angajamentelor de politică ale Ciprului, Comisia confirmă evaluarea sa anterioară, conform căreia, în această etapă, nu sunt necesare acțiuni suplimentare în cadrul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice, prevăzută în Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 și în Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (4). Punerea în aplicare a programului politic de reformă va fi urmărită îndeaproape prin monitorizare specifică.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Ciprul face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere și al regulii privind datoria. În Programul său de stabilitate pentru 2017, guvernul prevede un excedent bugetar în termeni globali în perioada 2016-2020 (sold global de aproximativ 0,4 % din PIB în perioada acoperită de program). Se preconizează că obiectivul bugetar pe termen mediu, și anume de a obține o poziție bugetară echilibrată în termeni structurali, va fi atins în 2017. Se estimează că în următorii ani soldul structural recalculat (6) se va îndepărta în mod constant de obiectivul pe termen mediu, ceea ce este contrar cerințelor componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Conform estimărilor, ponderea datoriei publice în PIB a ajuns la 107,8 % în 2016, va descrește la 99,7 % în 2018 și la 88,8 % până în 2020. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Există riscuri de evoluție negativă în ceea ce privește ipotezele macroeconomice prezentate în cadrul Programului de stabilitate, care sunt legate în principal de nivelul ridicat de credite neperformante și de o posibilă deteriorare a mediului extern.

               (7)

               La 12 iulie 2016, după corectarea deficitului excesiv, Consiliul a recomandat autorităților cipriote să respecte obiectivul bugetar pe termen mediu în 2016 și în 2017. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017 și conform unei evaluări globale, Ciprul respectă această cerință în 2017. Pentru 2018, se recomandă ca Ciprul să respecte obiectivul bugetar pe termen mediu. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, acest lucru ar însemna o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) de 0,3 %, reprezentând o ajustare structurală de 0,2 % din PIB. Conform unei evaluări globale, dacă se mențin politicile actuale există riscul ca în 2018 să se înregistreze o anumită abatere de la acest obiectiv. Se preconizează că Ciprul va respecta regula privind datoria în 2017 și în 2018. În linii mari, Consiliul consideră că Ciprul trebuie să fie pregătit să ia măsuri suplimentare pentru a asigura conformitatea în 2018.

               (8)

               Datoria publică se află pe o traiectorie descendentă, dar sustenabilitatea sa este în continuare supusă unor riscuri. Este probabil ca anumite măsuri fiscale recente, precum și întârzierile în punerea în aplicare a unor reforme structurale esențiale să ducă la o deteriorare a soldului structural și riscă să reducă posibilitatea de a realiza investiții publice favorabile creșterii.

               (9)

               Sectorul public cipriot are una dintre cele mai ridicate mase salariale din zona euro (ca procent din PIB) și continuă să fie caracterizat de ineficiențe. În cadrul programului de ajustare macroeconomică au fost elaborate și convenite cu partenerii sociali o serie de reforme pentru a soluționa această problemă. Printre acestea se numără introducerea unui mecanism permanent obligatoriu de limitare a creșterilor salariale pentru angajații din sectorul public, precum și un program cuprinzător de reformă a administrației publice. Totuși, cu excepția recent adoptatei legi privind reforma cu privire la mobilitatea funcționarilor publici, adoptarea acestor reforme legislative se confruntă cu obstacole, în special după votul negativ al Camerei Reprezentanților, în decembrie 2016. Până la adoptarea formei sale obligatorii, mecanismul de limitare a creșterilor salariale din sectorul public este aplicat în temeiul unor contracte colective de muncă, fiind în vigoare până în 2018.

               (10)

               Au fost întreprinse unele reforme în vederea combaterii corupției. Evoluțiile recente includ reforme care urmăresc să profesionalizeze achizițiile publice la nivel local, precum și o lege privind finanțarea partidelor politice adoptată în decembrie 2015. În 2016, a fost adoptată o modificare a Constituției care permite declararea averilor de către funcționarii publici. Cu toate acestea, Organismul de coordonare împotriva corupției nu este dotat cu personalul necesar, iar deficiențele legate de regimul disciplinar al funcționarilor publici rămân nesoluționate.

               (11)

               Ciprul a luat măsuri de consolidare a sistemului său judiciar, dar continuă să se confrunte cu mari provocări în ceea ce privește eficiența acestuia. Ineficiența procedurilor judiciare și capacitatea limitată duc la întârzieri semnificative în tratarea cauzelor. La rândul său, acest fapt subminează mediul de afaceri, în special modul de funcționare a noilor cadre în materie de executare silită și de insolvență. Acestea din urmă au fost introduse pentru a contribui la reducerea datoriei private neviabile, oferind băncilor și creditorilor stimulente pentru a conveni asupra unor soluții de restructurare. Cu toate acestea, eficacitatea acestor instrumente este afectată de o serie de factori, inclusiv de ineficiențele sistemului judiciar menționate anterior, de capacitatea administrativă deficitară și de nivelul scăzut de cunoaștere a procedurilor de către debitori. Întârzierile înregistrate în ceea ce privește tratarea dosarelor și emiterea și transferul titlurilor de proprietate rămân, de asemenea, semnificative. Acestea subminează eforturile de reducere a datoriei și afectează redresarea pieței locuințelor.

               (12)

               Nivelul creditelor neperformante este în scădere, dar rămâne foarte ridicat, ceea ce împiedică buna funcționare a sectorului bancar și are repercusiuni asupra ofertei de credite pentru economia reală. Băncile nu și-au îndeplinit încă obiectivele în materie de restructurare a creditelor stabilite împreună cu Banca Centrală a Ciprului, ceea ce indică necesitatea de a extinde sistemul de stabilire a obiectivelor, de a îmbunătăți eficiența acestuia și de a-i da un caracter obligatoriu, în special prin fixarea unor obiective ambițioase privind reducerea creditelor neperformante, coerente cu strategiile băncilor de reducere a creditelor neperformante. Cazurile de revenire la situația de neîndeplinire a obligațiilor rămân numeroase, reflectând posibile deficiențe ale soluțiilor de restructurare a datoriilor. Nivelurile constituirii de provizioane de risc au crescut, însă rămân sub media pentru zona euro, subliniind nevoia de a asigura faptul că evaluările garanțiilor sunt fiabile și permit constituirea unor provizioane de risc adecvate. Absența unei piețe secundare a creditelor și a unui cadru de securitizare a creditelor limitează posibilitățile de a accelera reducerea efectului de levier și scoaterea creditelor neperformante din bilanțurile băncilor, fiind necesare astfel măsuri legislative și de reglementare suplimentare pentru a completa instrumentele de care este nevoie pentru a facilita gestionarea bilanțului băncilor. În plus, guvernanța și capacitatea administrativă în materie de supraveghere a fondului de asigurare și de pensii rămân slabe, ceea ce reprezintă un risc la adresa stabilității financiare.

               (13)

               Redresarea economică a Ciprului continuă. Cu toate acestea, potențialul de creștere rămâne scăzut, fiind afectat de nivelul limitat de punere în aplicare a reformelor structurale, de blocajele din calea investițiilor și de deficiențele mediului de afaceri. Inițiativele de stimulare a creșterii prezentate în planul de acțiune privind creșterea economică sunt puse în aplicare, însă într-un ritm destul de lent. O propunere legislativă care urmărește să atragă și să faciliteze investițiile strategice se află încă în stadiul de proiect. Guvernul lucrează la îmbunătățirea accesului la finanțare pentru întreprinderile mici și mijlocii. Pentru a soluționa această problemă presantă, au fost lansate câteva noi inițiative specifice, așa cum s-a indicat în programul național de reformă. Totuși, majoritatea acestor noi inițiative privind accesul la finanțare sunt încă într-un stadiu preliminar. Eforturile de privatizare, care vizează atragerea de investiții străine menite să sporească productivitatea, se confruntă cu o opoziție politică și progresează lent. Reforma sectorului energetic poate fi, de asemenea, un factor important pentru competitivitate, însă au existat întârzieri în ceea ce privește punerea sa în aplicare. Este vorba în special de separarea dreptului de proprietate al Autorității pentru energie electrică din Cipru și de instituirea noii piețe a energiei electrice, care depinde în continuare de asigurarea unei independențe efective a operatorului sistemului de transport.

               (14)

               Șomajul este în scădere, însă rămâne la un nivel ridicat, în special în rândul tinerilor și al șomerilor de lungă durată. Planurile de creștere a numărului de consilieri din cadrul serviciilor publice pentru ocuparea forței de muncă și de a ameliora specializarea acestora nu au fost încă puse în aplicare. În plus, este probabil ca aceștia să fie recrutați pe baza unor contracte temporare, ceea ce nu ar aborda provocarea în termeni structurali. În consecință, capacitatea continuă să fie insuficientă pentru a satisface necesitățile persoanelor în căutarea unui loc de muncă, în special a celor care au mai multe dificultăți de a se integra pe piața forței de muncă, și pentru a pune în aplicare măsuri de activare a acestor persoane. Impactul programelor active de ocupare a forței de muncă și al sistemelor de ajutor pentru venit este în continuare limitat de faptul că evaluarea calității și măsurile subsecvente sunt insuficiente.

               (15)

               Ciprul menține un nivel al cheltuielilor pentru educație peste media Uniunii. Cu toate acestea, rezultatele școlare sunt slabe și chiar au scăzut față de anii anteriori. Conform rezultatelor pentru 2015 ale Programului pentru evaluarea internațională a elevilor, Ciprul se situează pe unul din ultimele locuri din Uniune în ceea ce privește nivelul competențelor de bază în matematică, științe și lectură. Deși măsurile corective introduse recent, precum îmbunătățirea sistemului de angajare a cadrelor didactice și modernizarea programelor școlare, sunt primii pași în direcția cea bună, luarea unor măsuri suplimentare pentru finalizarea reformelor planificate, inclusiv în ceea ce privește evaluarea cadrelor didactice, ar putea contribui în mod semnificativ la îmbunătățirea situației.

               (16)

               Decalajele în materie de competențe pe piața forței de muncă sunt încă în mare măsură nesoluționate, afectând perspectivele de creștere durabilă pe termen lung. În învățământul secundar superior de educație și formare profesională se înregistrează niveluri de participare scăzute, iar relevanța pentru piața forței de muncă a învățământului superior este scăzută, având drept consecință o proporție ridicată de absolvenți ai învățământului terțiar care lucrează în profesii ce nu necesită neapărat o diplomă de învățământ terțiar.

               (17)

               Sectorul asistenței medicale din Cipru continuă să fie caracterizat de lipsa unei acoperiri universale și de diferite niveluri de ineficiență. Acest lucru limitează accesul la o îngrijire medicală adecvată și eficace. Adoptarea unor măsuri legislative care să creeze un sistem național de sănătate și să asigure o mai mare autonomie a spitalelor publice este esențială pentru îmbunătățirea capacității și a raportului cost-eficacitate din sectorul asistenței medicale, dar nu au fost încă adoptate de Parlament.

               (18)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Ciprului, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Ciprului în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Cipru, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (19)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (8) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (20)

               Prin prisma bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1-4 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017 – 2018, Ciprul să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să își continue politica bugetară în conformitate cu cerințele componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere, ceea ce implică, pentru anul 2018, rămânerea la obiectivul său bugetar pe termen mediu. Să utilizeze veniturile excepționale pentru a accelera reducerea nivelului datoriei publice. Până la sfârșitul anului 2017, să adopte reformele legislative esențiale pentru îmbunătățirea eficienței în sectorul public, în special în ceea ce privește funcționarea administrației publice și guvernanța întreprinderilor de stat și a administrațiilor locale.

               2.

               Să sporească eficiența sistemului judiciar prin modernizarea procedurilor civile, prin punerea în aplicare a unor sisteme adecvate de informare și prin creșterea gradului de specializare a instanțelor. Să adopte măsuri suplimentare pentru a elimina obstacolele din calea punerii depline în aplicare a cadrelor în materie de insolvență și de executare silită și să asigure sisteme fiabile și rapide pentru emiterea titlurilor de proprietate și transferul drepturilor de proprietate asupra bunurilor imobile.

               3.

               Să accelereze reducerea numărului de credite neperformante stabilind pentru bănci o serie de obiective cantitative în acest sens, cu termene precise, precum și prin asigurarea evaluării corecte a garanțiilor reale pentru constituirea de provizioane. Să creeze condițiile necesare pentru o piață secundară funcțională a creditelor neperformante. Să creeze condițiile pentru o piață secundară funcțională pentru creditele neperformante. Să integreze și să consolideze supravegherea societăților de asigurare și a fondurilor de pensii.

               4.

               Să accelereze punerea în aplicare a planului de acțiune privind creșterea economică, concentrându-se mai ales pe accelerarea investițiilor strategice și pe îmbunătățirea accesului la finanțare; până la sfârșitul anului 2017, să reia punerea în aplicare a planului de privatizare. Să ia măsuri decisive pentru separarea proprietății Autorității pentru energie electrică din Cipru și, în special, să treacă la separarea funcțională și contabilă până la sfârșitul anului 2017.

               5.

               Să accelereze reformele care vizează îmbunătățirea capacității serviciilor publice de ocupare a forței de muncă și să amelioreze calitatea politicilor active în domeniul pieței forței de muncă. Să finalizeze reforma sistemului de învățământ pentru a îmbunătăți relevanța acestuia pentru piața forței de muncă și performanțele acestuia, inclusiv în ceea ce privește evaluarea cadrelor didactice. Până la sfârșitul anului 2017, să adopte măsuri legislative privind reforma spitalelor și acoperirea universală a sistemului de asistență medicală.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1174/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind măsurile de executare pentru corectarea dezechilibrelor macroeconomice excesive din zona euro (JO L 306, 23.11.2011, p. 8).

      (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (6)  Soldul ajustat ciclic excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

      (7)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (8)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 12 februarie 2008 privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al șaselea FED) pentru exercițiul financiar 2006

text:
               15.2.2008

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 41/21

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 12 februarie 2008
   privind descărcarea de gestiune a Comisiei referitor la executarea operațiunilor Fondului European de Dezvoltare (al șaselea FED) pentru exercițiul financiar 2006
   (2008/115/CE)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
   având în vedere a treia Convenție ACP-CEE, semnată la Lomé, la 8 decembrie 1984 (1),
   având în vedere Acordul intern 86/126/CEE privind finanțarea și administrarea asistenței comunitare (2), în special articolul 29 alineatul (3),
   având în vedere Regulamentul financiar 86/548/CEE din 11 noiembrie 1986 aplicabil celui de al șaselea Fond European de Dezvoltare (al șaselea FED) (3), în special articolele 66-73,
   după consultarea contului de venituri și cheltuieli și a bilanțului aferente celui de al șaselea FED, astfel cum se prezintă la 31 decembrie 2006, precum și a raportului Curții de Conturi privind exercițiul financiar 2006 însoțit de răspunsurile Comisiei (4),
   întrucât:

               (1)

               În conformitate cu articolul 29 alineatul (3) din acordul intern, descărcarea de gestiune pentru gestionarea financiară a celui de al șaselea FED urmează să fie acordată Comisiei de către Parlamentul European la recomandarea Consiliului.

               (2)

               Executarea în ansamblu de către Comisie a operațiunilor celui de al șaselea FED în decursul exercițiului financiar 2006 a fost satisfăcătoare,

         RECOMANDĂ PRIN PREZENTA ca Parlamentul European să acorde Comisiei o descărcare de gestiune referitor la executarea operațiunilor celui de al șaselea FED pentru exercițiul financiar 2006.

      Adoptată la Bruxelles, 12 februarie 2008.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         A. BAJUK

      (1)  JO L 86, 31.3.1986, p. 3.

      (2)  JO L 86, 31.3.1986, p. 210. Acord modificat prin Decizia 86/281/CEE (JO L 178, 2.7.1986, p. 13).

      (3)  JO L 325, 20.11.1986, p. 42.

      (4)  JO C 259, 31.10.2007, p. 1.


title: Recomandarea Consiliului din 11 iulie 2017 privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2017

text:
               9.8.2017

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 261/58

         RECOMANDAREA CONSILIULUI
   din 11 iulie 2017
   privind Programul național de reformă al Letoniei pentru 2017 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Letoniei pentru 2017
   (2017/C 261/13)
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 16 noiembrie 2016, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european pentru coordonarea politicilor economice pentru 2017. Prioritățile analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 9-10 martie 2017. La 16 noiembrie 2016, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Letonia ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. În aceeași zi, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 9-10 martie 2017. La 21 martie 2017, Consiliul a adoptat o Recomandare privind politica economică a zonei euro („Recomandarea privind zona euro”) (3).

               (2)

               În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Letonia ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 2 de mai jos.

               (3)

               Raportul de țară al Letoniei din 2017 a fost publicat la 22 februarie 2017. Acesta a evaluat progresele realizate de Letonia în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări adoptate de Consiliu la 12 iulie 2016, măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice fiecărei țări din anii anteriori, precum și progresele realizate de Letonia în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

               (4)

               La 20 aprilie 2017, Letonia și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2017 și Programul de stabilitate pentru 2017. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (5)

               Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost abordate în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (4), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza respectiva dispoziție în orientările cu privire la aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

               (6)

               În prezent, Letonia face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul de stabilitate pentru 2017, guvernul prevede că soldul global se va deteriora de la echilibrul atins în 2016 la un deficit de 0,8 % din PIB în 2017 și de 1,6 % din PIB în 2018, ca rezultat al unei reforme fiscale semnificative, urmând să se îmbunătățească în 2020, când deficitul va fi de 0,5 % din PIB. În Programul de stabilitate pentru 2017 se estimează că soldul structural se va deteriora de la 0,2 % din PIB în 2016 la -1,7 % din PIB în 2018, urmând ca în 2020 să ajungă la -0,8 % din PIB. Această traiectorie corespunde obiectivului bugetar pe termen mediu de a avea un deficit structural de 1 % din PIB și respectă abaterile permise, bazate pe reforma pensiilor și pe clauza privind reforma structurală referitoare la sectorul asistenței medicale. Se estimează că soldul structural recalculat (5) va crește de la -1,9 % din PIB în 2017 la -2,3 % din PIB în 2018, urmând să scadă la -0,2 % din PIB în 2020. Conform Programului de stabilitate pentru 2017, ponderea datoriei publice din PIB urmează să se mențină la aproximativ 40 % din PIB în 2017. Proiecțiile din program referitoare la creșterea PIB-ului concordă în linii mari cu previziunile Comisiei pentru 2017, dar par vădit favorabile pentru 2018.

               (7)

               La 12 iulie 2016, Consiliul a recomandat Letoniei să se asigure că abaterea de la obiectivul bugetar pe termen mediu în 2017 se limitează la marjele permise pentru reforma sistemică a pensiilor și reforma structurală majoră a sectorului asistenței medicale. Ținându-se cont de aceste marje, valoarea maximă permisă a deteriorării soldului structural ar fi de 1,0 % din PIB în 2017. Conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, Letonia ar trebui să poată respecta cerința respectivă în 2017. În 2018, Letonia ar trebui să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu, ținând seama de marjele legate de punerea în aplicare a reformei sistemului de pensii, aprobate pentru 2016 și de cele legate de reforma structurală, aprobate pentru 2017, abaterile temporare fiind reportate pentru o perioadă de trei ani. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2017, acest obiectiv este în concordanță cu o rată de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (6) de maximum 6,0 % în 2018, ceea ce corespunde unei deteriorări a soldului structural de 0,3 % din PIB. Dacă se mențin politicile actuale, există riscul ca Letonia să înregistreze o abatere semnificativă de la acest obiectiv. În ansamblu, Consiliul este de părere că vor fi necesare măsuri suplimentare începând cu 2018 pentru a se asigura respectarea dispozițiilor Pactului de stabilitate și de creștere.

               (8)

               Inegalitatea veniturilor este ridicată în Letonia. Raportul dintre veniturile celor mai bogate 20 % dintre gospodării și veniturile celor mai sărace 20 % dintre gospodării era de 6,5 în 2015, numărându-se astfel printre cele mai ridicate din Uniune, în ciuda unei ușoare scăderi observate în 2016. Diferența dintre inegalitatea veniturilor înainte și după impozite și transferuri sociale este printre cele mai mici din Uniune. Sistemul fiscal al Letoniei este mai puțin progresiv decât cele din alte state membre ale UE, fiind astfel unul dintre factorii gradului ridicat de inegalitate și de sărăcie a persoanelor încadrate în muncă. Sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri salariale scăzute este una dintre cele mai ridicate din Uniune, iar potențialul de realizare de venituri din impozite mai puțin defavorabile pentru creștere nu este valorificat îndeajuns. Întrucât veniturile din impozite reprezintă un procent scăzut din PIB, resursele pentru furnizarea durabilă a serviciilor publice sunt limitate. În ciuda câtorva progrese înregistrate în ceea ce privește combaterea evaziunii fiscale, respectarea obligațiilor fiscale continuă să fie o provocare majoră. În Programul de stabilitate pentru 2017 s-a anunțat introducerea unei reforme fiscale. Printre măsurile principale se numără reducerea ratei standard a impozitului pe veniturile persoanelor fizice de la 23 % la 20 % pentru veniturile de maximum 45 000 EUR/an, majorarea alocației de bază diferențiate în funcție de venit, introducerea unei rate a impozitului pe profit al întreprinderilor de 0 % în cazul reinvestirii profitului și alinierea ratelor de impozit pe capital la 20 %. Reforma constituie un răspuns la recomandările specifice țării, prin faptul că se reduce sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri scăzute. Cu toate acestea, reforma fiscală este limitată în ceea ce privește deplasarea sarcinii fiscale spre surse mai puține defavorabile pentru creștere și realizarea obiectivului de politică declarat de majorare a ponderii din PIB a veniturilor fiscale.

               (9)

               Lipsurile plaselor esențiale de siguranță socială contribuie la gradul mare de sărăcie și inegalitate, inclusiv pentru persoanele cu handicap și cele în vârstă. Ratele de sărăcie în rândul persoanelor cu handicap se numără printre cele mai ridicate din Europa. Întrucât prezintă un grad scăzut de adecvare, prestațiile de asistență socială – care nu au cunoscut nicio îmbunătățire din 2009 – și pensiile nu asigură o protecție eficace împotriva sărăciei și a excluziunii sociale. Lipsa unei reforme a venitului minim – anunțată în 2014, dar nerealizată până în prezent – afectează cele mai sărace gospodării, chiar dacă sunt în curs de pregătire planuri de sprijin pe termen mediu pentru venitul minim.

               (10)

               În contextul diminuării forței de muncă, ocuparea forței de muncă prezintă o creștere slabă, iar șomajul cunoaște doar o scădere lentă. Perspectivele de angajare sunt mai bune în centrele de activitate economică și pentru lucrătorii înalt calificați, în timp ce șomajul este mai răspândit în rândul persoanelor slab calificate și al persoanelor din mediul rural. În acest context, actualizarea competențelor forței de muncă va contribui la rezolvarea problemelor respective. Se observă însă că, deși formarea profesională a devenit mai atractivă, reforma programei de învățământ, prin care învățământul este aliniat la cerințele actuale de calificări, înregistrează progrese limitate. Cadrul normativ al învățării la locul de muncă a fost deja instituit și se asigură participarea activă a partenerilor sociali și a întreprinderilor la punerea sa în aplicare. De asemenea, implicarea șomerilor în măsurile active de ocupare este mai scăzută decât în majoritatea celorlalte state membre, dar pentru ameliorarea acestei situații au fost luate măsuri care merită să fie continuate. Rata de participare la programe de învățare pe tot parcursul vieții continuă să fie scăzută.

               (11)

               În ciuda faptului că autoritățile din Letonia au demarat cu succes niște reforme relevante ale sistemului de sănătate, accesul la sănătate este limitat de sumele mari plătite direct de către pacienți, de listele lungi de așteptare, de nivelul scăzut al cheltuielilor publice și de alocarea ineficientă a serviciilor. Întrucât pentru cheltuielile publice sunt fixate cote, tratamentele sunt furnizate cu întârziere, iar pacienții trebuie fie să aștepte mult, fie să plătească direct pentru serviciul solicitat, consecința fiind că o parte din populație nu primește asistența medicală de care are nevoie. S-au întreprins primele măsuri pentru reformarea sistemului de asigurare a calității, iar rezultatele pentru pacienți și populație ar trebui să se îmbunătățească pe măsură ce se înregistrează progrese. Se observă anumite progrese în ceea ce privește sporirea eficienței sistemului de sănătate, dar este necesar ca sectorul spitalicesc să fie raționalizat într-o mai mare măsură, ca accesul populației la asistență medicală ambulatorie și primară să fie îmbunătățit și ca legătura dintre sumele alocate din buget și calitatea și costurile serviciilor să devină mai eficientă.

               (12)

               Autoritățile din Letonia tind să recurgă cu regularitate la procedurile de achiziții publice pentru achizițiile din sectorul sănătății, dar noi sporuri de eficiență ar putea fi obținute dacă s-ar utiliza cu regularitate achizițiile publice electronice și achizițiile centralizate, ceea ce ar spori transparența și eficiența cheltuielilor publice.

               (13)

               Calitatea insuficientă a cadrului normativ și gradul scăzut de eficiență și eficacitate a administrației publice au un impact negativ asupra mediului de afaceri. În 2016, guvernul a prezentat un plan ambițios de reformă pentru un sector public mai flexibil și mai profesionist, prin care se vizează sporirea eficienței prin reduceri de personal și prin centralizarea funcțiilor auxiliare, promovarea salarizării bazate pe rezultate și sporirea transparenței. Planul se limitează la administrația centrală, deși s-ar putea obține sporuri semnificative de eficiență și la nivel municipal.

               (14)

               Corupția continuă să stânjenească mediul de afaceri din Letonia, iar sistemul de prevenire a conflictelor de interese continuă să fie rigid și formalist, nefiind efectuate verificări suficiente. Deși reforma sistemului de insolvență este în mare parte finalizată, modul în care este efectiv pusă în practică trebuie să fie monitorizat atent, pentru a se mări numărul de restructurări și ratele de recuperare a activelor, care se mențin scăzute.

               (15)

               Pentru consolidarea institutelor de cercetare și pentru sporirea calității și a relevanței rezultatelor acestora, în ultimii trei ani au fost introduse reforme de mare anvergură în domeniul învățământului superior și al cercetării publice. Cu toate acestea, guvernanța și structura organizatorică a fondurilor pentru cercetare publică din Letonia continuă să fie ineficiente, funcțiile de finanțare fiind dispersate la mai multe instituții. Finanțarea ineficientă a cercetării publice este unul dintre factorii care stau la baza rezultatelor foarte slabe pe plan științific, a lipsei de resurse umane calificate atât în sectorul public, cât și în cel privat și a nivelurilor scăzute de cooperare între sectorul public și cel privat. Intensitatea cercetării și dezvoltării din mediul privat al Letoniei continuă să fie una dintre cele mai scăzute din Uniune.

               (16)

               În contextul semestrului european 2017, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Letoniei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2017. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2017 și Programul național de reformă pentru 2017, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Letoniei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Letonia, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

               (17)

               Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2017 prin prisma acestei evaluări, iar avizul său (7) se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2017-2018, Letonia să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să își continue politica fiscal-bugetară în conformitate cu cerințele impuse de componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere, ceea ce implică atingerea obiectivului bugetar pe termen mediu în 2018, ținând seama de marjele legate de punerea în aplicare a reformei sistemului de pensii și a reformelor structurale pentru care se acordă o abatere temporară. Să reducă sarcina fiscală suportată de persoanele cu venituri scăzute, deplasând această sarcină spre alte surse care sunt mai puține defavorabile pentru creștere și îmbunătățind respectarea obligațiilor fiscale.

               2.

               Să mărească nivelul de adecvare al plasei de siguranță socială și să actualizeze competențele forței de muncă prin accelerarea reformei programei de învățământ profesional. Să îmbunătățească raportul costuri-eficacitate și accesul la asistență medicală, inclusiv prin reducerea plăților directe și a timpului îndelungat de așteptare.

               3.

               Să sporească eficiența și răspunderea sectorului public, în special prin simplificarea procedurilor administrative și prin consolidarea regimului de prevenire a conflictelor de interese, inclusiv în cazul administratorilor judiciari.

      Adoptată la Bruxelles, 11 iulie 2017.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         T. TÕNISTE

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

      (3)  JO C 92, 24.3.2017, p. 1.

      (4)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

      (5)  Soldul ajustat ciclic excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie pe baza metodologiei stabilite de comun acord.

      (6)  Cheltuielile publice nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din fondurile Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu indemnizațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de 4 ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Orice măsură cu caracter excepțional, fie pe partea de venituri, fie pe partea de cheltuieli, va fi compensată.

      (7)  Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.