title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2013 privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2012/13-2017/18

text:
               30.7.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 217/93

      RECOMANDAREA CONSILIULUI

   din 9 iulie 2013
   privind Programul național de reformă al Regatului Unit pentru 2013 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2012/13-2017/18
   2013/C 217/23
   CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
   având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 9 alineatul (2),
   având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
   având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
   având în vedere concluziile Consiliului European,
   având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
   având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
   având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
   având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
   întrucât:

               (1)

               La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de creștere durabilă și de competitivitate al Europei.

               (2)

               La 13 iulie 2010, Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) iar, la 21 octombrie 2010, a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (3), care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au fost invitate să țină seama de orientările integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă aplicate la nivel național.

               (3)

               La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern ai statelor membre au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri de muncă, prin care se oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național, dar și la nivelul UE și al zonei euro, și care utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile existente. Ei au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre, exprimându-și în special angajamentul deplin față de îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări.

               (4)

               La 10 iulie 2012, Consiliul a adoptat o Recomandare (4) privind Programul național de reformă pentru 2012 al Regatului Unit și a emis un aviz cu privire la Programul de convergență al Regatului Unit pentru perioada 2012-2017.

               (5)

               La 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, marcând începutul Semestrului european 2013 pentru coordonarea politicilor economice. Tot la 28 noiembrie 2012, Comisia a adoptat, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Regatul Unit ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat.

               (6)

               Parlamentul European a fost implicat în mod adecvat în derularea Semestrului european, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1466/97 și, la 7 februarie 2013, a adoptat o rezoluție privind ocuparea forței de muncă și aspecte sociale în Analiza anuală a creșterii pentru 2013 și o rezoluție referitoare la contribuția la analiza anuală a creșterii pentru 2013.

               (7)

               La 14 martie 2013, Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice diferențiată, favorabilă creșterii, să fie restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și competitivitatea, să se combată șomajul și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze administrația publică.

               (8)

               La 10 aprilie 2013, Comisia a publicat rezultatele bilanțului aprofundat pentru Regatul Unit, în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. În baza analizei efectuate, Comisia concluzionează că Regatul Unit se confruntă cu dezechilibre macroeconomice care necesită monitorizare și acțiuni de politică. În principal, evoluțiile macroeconomice în ceea ce privește îndatorarea gospodăriilor, legate de nivelul ridicat al datoriilor ipotecare și de caracteristicile pieței imobiliare, precum și evoluțiile nefavorabile în materie de competitivitate externă, în special în ceea ce privește exportul de mărfuri și creșterea redusă a productivității, necesită în continuare atenție.

               (9)

               La 30 aprilie 2013, Regatul Unit și-a prezentat Programul de convergență care vizează perioada 2012/13-2017/18 și Programul național de reformă pentru 2013. Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

               (10)

               În temeiul punctului 4 din Protocolul nr. 15 privind anumite dispoziții referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, obligația de la articolul 126 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene referitoare la evitarea deficitelor publice generale excesive nu se aplică Regatului Unit. La punctul 5 din protocol se prevede că Regatul Unit va depune eforturi în vederea evitării unui deficit public excesiv. La 8 iulie 2008, Consiliul a decis, în conformitate cu articolul 104 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene, că în Regatul Unit există un deficit excesiv.

               (11)

               Pe baza evaluării, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97, a Programului de convergență, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza proiecțiilor bugetare din program este plauzibil. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în Programul de convergență este de a obține un buget actual ajustat ciclic, aproape echilibrat, la sfârșitul unei perioade de cinci ani. Deficitul public a atins nivelul cel mai ridicat, 11,5 % din PIB, în 2009/10 (5), reducându-se la 5,6 % din PIB în 2012/13, ca urmare a măsurilor cu caracter excepțional care au redus deficitul cu 2 puncte procentuale în 2012/13. Cu toate acestea, conform Programului de convergență, guvernul nu va putea respecta termenul 2014/15 pentru corectarea deficitului excesiv stabilit de către Consiliu, dat fiind că deficitul pentru acel an este estimat la 6,0 % din PIB. Conform previziunilor programului, anul în care deficitul excesiv va fi corectat este 2017/18, când va atinge nivelul de 2,3 % din PIB, la trei ani după termenul stabilit de Consiliu în decembrie 2009. Programul de convergență prevede că deficitul public structural, astfel cum a fost recalculat de către Comisie, se va ameliora marginal, de la 5,6 % din PIB în 2013/14 la 5,1 % din PIB în 2014/15. În perioada cuprinsă între 2010/11 și 2012/13, efortul mediu bugetar neajustat este estimat la 1,1 % din PIB, cu mult sub nivelul de 1— % din PIB recomandat de Consiliu, înainte de corectarea pentru a ține cont de impactul oricăror reexaminări ale creșterii potențiale a producției, venituri excepționale sau neîndeplinirea obiectivelor. Principalele riscuri pentru previziunile bugetare rezultă dintr-o creștere mai redusă decât cea preconizată ca urmare a nivelului constant ridicat al inflației, care reduce consumul privat, și din eventuala deteriorare a mediului internațional, care ar putea afecta schimburile comerciale și investițiile.
               Programul de convergență nu include un obiectiv bugetar pe termen mediu (OTM), astfel cum prevede Pactul de stabilitate și de creștere. Guvernul a continuat strategia sa de consolidare a finanțelor publice, dar deficitul este mai mare decât se prevăzuse, din cauza faptului că, sub efectul acțiunii stabilizatorilor automați nivelul cheltuielilor a fost mai ridicat decât se estimase, precum și a unui nivel al veniturilor mai redus comparativ cu estimările. De asemenea, măsurile de consolidare adoptate până în prezent nu au fost suficiente pentru a se realiza efortul bugetar mediu anual recomandat pentru corectarea deficitului excesiv. Mai mult, potențialul reformei structurale, care, de exemplu, vizează creșterea eficienței sistemului taxelor și impozitelor prin revizuirea structurii cotelor de TVA de a genera venituri, este în continuare relativ insuficient valorificat. Datoria publică ca procent din PIB a crescut de la 56,1 % în 2008/09 la 90,7 % în 2012/13. Conform Programului de convergență, se estimează că rata datoriei publice va crește la 100,8 % în perioada 2015/16 și 2016/17, urmând să scadă la 99,4 % în 2017/18.

               (12)

               Reducerea gradului de îndatorare a gospodăriilor a continuat în 2012, însă la nivelul de 96 % din PIB, datoria gospodăriilor din UK se menține cu mult peste media zonei euro, iar reducerea gradului de îndatorare nu ar putea continua odată ce condițiile economice se ameliorează, iar tranzacțiile imobiliare revin la un nivel mai normal. Prețurile locuințelor sunt în continuare ridicate și volatile în contextul unei penurii de locuințe. Din cauza combinației între prețurile ridicate la locuințe și utilizarea răspândită a ipotecilor cu rată variabilă, gospodăriile sunt deosebit de expuse la modificările ratei dobânzii, precum și la creșterea șomajului. Guvernul a luat măsuri de reformare a legislației în materie de amenajare a teritoriului, însă construcțiile de locuințe se mențin la un nivel scăzut, iar sistemul de amenajare a teritoriului, inclusiv restricțiile în materie de spații verzi, reprezintă în continuare o constrângere importantă asupra ofertei de locuințe. Intervențiile guvernului, care stimulează cererea de locuințe, mai degrabă decât oferta, inclusiv schema anunțată recent de ajutoare pentru cumpărarea de locuințe (Help to Buy) ar putea exacerba această situație prin creșterea prețurilor la locuințe și a îndatorării gospodăriilor. Sistemul de impozitare a proprietăților din Regatul Unit combină impozitele regresive recurente (impozit local) cu o taxă progresivă pe tranzacții (taxă de timbru pentru teren). Prețurile ridicate la locuințe, alături de situația financiară tensionată a gospodăriilor și de criteriile de acordare a împrumuturilor mai responsabile vor împiedica cel mai probabil în continuare marea parte a gospodăriilor cu venituri medii să cumpere o locuință. În acest context, închirierea de la particulari ar putea fi o alternativă mai atractivă și mai viabilă pe termen lung în raport cu deținerea unei locuințe.

               (13)

               Regatul Unit se confruntă cu provocări atât în ceea ce privește șomajul, cât și în ceea ce privește subocuparea, în special în rândul tinerilor. Șomajul s-a situat la 7,8 % la începutul anului 2013, față de 10,9 % care este media UE, și se preconizează că, în linii mari, va rămâne la acest nivel în 2013 și 2014. Rata șomajului în rândul tinerilor este mult mai ridicată, 20,7 %, și a crescut constant din anul 2007, când era de 14,3 %. Ponderea tinerilor care nu sunt încadrați profesional și care nu urmează niciun program educațional sau de formare este de 14,0 %. Ocuparea forței de muncă în sectorul privat s-a dezvoltat puternic în ultimul an, având în vedere încetinirea creșterii PIB, însă productivitatea și creșterea salariilor au fost moderate. De asemenea, Regatul Unit are un exces de ofertă de lucrători cu un nivel scăzut de calificare, pentru care cererea este în scădere. În același timp, Regatul Unit are un deficit de lucrători cu competențe profesionale și tehnice de înaltă calitate, fapt care contribuie la o lipsă de competitivitate externă. În pofida unor progrese înregistrate în ultimii ani, o pondere semnificativă a tinerilor nu are competențele și calificările necesare pentru a concura cu succes pe piața forței de muncă. Rata șomajului pentru persoanele slab calificate cu vârste cuprinse între 15 și 25 de ani este de 37,2 %, cu mult peste media UE. Actuala politică în materie de învățământ profesional și de formare s-a axat prea mult pe competențele de bază și pe calificările de nivelul 2, în timp ce economia solicită tot mai mult calificări mai avansate. Deși s-au depus eforturi de îmbunătățire a calității programelor de ucenicie, sunt necesare eforturi suplimentare în acest sens. În special, sistemul calificărilor este în continuare foarte complex, ceea ce ar putea avea un impact negativ asupra implicării întreprinderilor în programele de ucenicie. Regatul Unit ar putea porni de la actualul contract privind tineretul pentru a pune în aplicare o garanție pentru tineret și pentru a aborda problema șomajului în rândul tinerilor și al celor care nu sunt încadrați profesional și care nu urmează niciun program educațional sau de formare.

               (14)

               Stimulentele insuficiente pentru muncă sunt o problemă persistentă în Regatul Unit. Autoritățile intenționează să abordeze această problemă prin introducerea creditului universal, care va permite persoanelor să beneficieze de o parte mai importantă din prestațiile primite atunci când își găsesc un loc de muncă. Deși creditul universal ar putea avea un impact pozitiv asupra ocupării forței de muncă, mult va depinde de aplicarea eficace a acestei măsuri și de serviciile de sprijin, inclusiv de interacțiunea cu alte prestații sociale. În paralel, mai multe prestații acordate persoanelor în vârstă de muncă și credite fiscale vor fi majorate cu 1 % pe an până în 2016, nivel care este sub rata estimată a inflației dar ar trebui îmbunătățite și stimulentele pentru muncă. O serie de alte reforme în domeniul prestațiilor sociale au fost, de asemenea, introduse în aprilie 2013. Există un risc de creștere a nivelului sărăciei, inclusiv a sărăciei în rândul copiilor din acele gospodării care nu își găsesc un loc de muncă. În schimb, domeniul de aplicare, nivelul și majorarea atât a prestațiilor universale, cât și a celor acordate în funcție de venituri către pensionari au fost în mare parte scutite de tăieri. Primele rezultate ale Programului de lucru sugerează că există loc pentru îmbunătățirea aplicării programului și a rezultatelor acestuia. De asemenea, Regatul Unit se confruntă în continuare cu provocări în ceea ce privește creșterea ratei de ocupare a părinților și în ceea ce privește îmbunătățirea accesului la servicii de îngrijire a copiilor accesibile și de înaltă calitate. La nivelul de 17,3 %, ponderea copiilor din Regatul Unit care trăiesc în gospodării în care părinții nu au un loc de muncă este pe locul al doilea din Uniune. În prezent, costurile cu îngrijirea copiilor din Regatul Unit sunt printre cele mai ridicate din Uniune, ceea ce ridică probleme speciale pentru cuplurile în care ambii parteneri contribuie la venitul familiei și pentru familiile monoparentale. În 2010, numai 4 % din copiii sub trei ani erau înscriși, cu normă întreagă, în structuri formale de îngrijire a copiilor, cu mult sub media UE de 14 %.

               (15)

               Nivelul datoriilor întreprinderilor din Regatul Unit este destul de ridicat, cu toate acestea unele firme întâmpină dificultăți în ceea ce privește accesul la credite, iar investițiile întreprinderilor rămân la un nivel foarte scăzut. Scăderea fără precedent a investițiilor după 2007 a dus la reducerea formării brute de capital fix la nivelul de 14,2 % din PIB în 2012. Acesta este al treilea cel mai scăzut nivel din Uniune. Regatul Unit are un nivel scăzut în ceea ce privește cheltuielile întreprinderilor pentru cercetare și dezvoltare, care a scăzut de la 1,17 % din PIB în 2001 la 1,09 % în 2011. Investițiile întreprinderilor au început să crească ușor, cu o creștere anuală de 4,9 % în 2012, însă nivelul acestora este în continuare scăzut. Capacitatea netă de finanțare a sectorului corporativ a rămas negativă în 2012. În timp ce întreprinderile mai mari, cu bilanțuri solide, pot să împrumute la cel mai scăzut cost din istorie, multe alte întreprinderi, în special IMM-uri, au dificultăți în ceea ce privește accesul la credite. Această situație este amplificată de concurența limitată în sectorul bancar. Aplicarea corespunzătoare a recomandărilor Comitetului privind politica financiară în materie de estimare prudentă a cerințelor de capital impuse băncilor și în materie de abordare a deficitelor de capital identificate fără a afecta capacitatea de creditare a economiei ar trebui să contribuie la consolidarea stabilității financiare a sistemului bancar din Regatul Unit.

               (16)

               Regatul Unit se confruntă cu provocarea reprezentată de reînnoirea și modernizarea infrastructurii sale energetice și de transport. Mai mult, Regatul Unit are nevoie de investiții substanțiale în noi capacități de generare a energiei electrice până în 2020, atât pentru a înlocui vechile instalații programate a fi închise, cât și pentru a îndeplini angajamentul privind energiile regenerabile și standardele mai stricte de emisii de carbon. La 3,8 %, ponderea surselor regenerabile de energie în consumul final de energie se situează pe locul 25 din cele 27 de state membre (media la nivelul UE este de 13,0 %). Certitudinea în materie de reglementare va fi necesară pentru a facilita investițiile adecvate și în timp util. Deficiențele în materie de capacitate și de calitate a rețelelor de transport ale Regatului Unit reprezintă o problemă structurală pentru economie, în special pentru producătorii de bunuri, pentru distribuitori și exportatori. În prezent, există un decalaj semnificativ între fondurile publice și private angajate și necesitățile de investiții pentru proiectele în curs în domeniul transporturilor, guvernul încercând să reducă acest decalaj prin stabilirea de priorități pentru cheltuielile publice pentru infrastructură și prin atragerea de investiții private suplimentare. Costurile unitare în ceea ce privește construcțiile și întreținerea în domeniul transportului se mențin, de asemenea, la un nivel ridicat în Regatul Unit.

               (17)

               În contextul Semestrului european, Comisia a efectuat o analiză aprofundată a politicii economice a Regatului Unit. A evaluat Programul de convergență și Programul național de reformă și a prezentat un bilanț aprofundat. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Regatul Unit, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin contribuția UE la deciziile naționale viitoare. Recomandările Comisiei emise în cadrul Semestrului european sunt reflectate în recomandările 1-6 de mai jos.

               (18)

               În lumina acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul de convergență al Regatului Unit, iar avizul său (6) este reflectat îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.

               (19)

               În lumina rezultatelor bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă al Regatului Unit și Programul de convergență. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 2, 3, 5 și 6 de mai jos,

         RECOMANDĂ ca, în perioada 2013-2014, Regatul Unit să întreprindă acțiuni astfel încât:

               1.

               Să pună în aplicare o strategie bugetară consolidată, sprijinită de măsuri suficient de bine definite, pentru exercițiul 2013/14 și exercițiile următoare. Să asigure corectarea în mod sustenabil a deficitului excesiv până în 2014/15 și realizarea efortului bugetar menționat în recomandările Consiliului din cadrul procedurii aplicabile deficitelor excesive și să direcționeze rata ridicată a datoriei publice pe o traiectorie de scădere susținută. Corectarea durabilă a dezechilibrelor fiscale necesită punerea în aplicare în mod credibil a unor reforme structurale ambițioase, care ar majora capacitatea de ajustare și ar stimula potențialul de creștere. Să aibă o abordare diferențiată, favorabilă creșterii în ceea ce privește rigoarea fiscală, inclusiv prin acordarea de prioritate cheltuielilor de capital oportune cu un randament economic ridicat și prin abordarea echilibrată în ceea ce privește compoziția măsurilor de consolidare și promovarea sustenabilității fiscale pe termen mediu și lung. Pentru a colecta venituri, să recurgă mai mult la cota standard de TVA.

               2.

               Să ia măsuri suplimentare pentru a crește oferta de locuințe, inclusiv prin liberalizarea ulterioară a legislației în materie de amenajare a teritoriului și prin exploatarea eficientă a sistemului de amenajare a teritoriului. Să se asigure că politica în materie de locuințe, inclusiv schema de ajutor pentru cumpărarea de locuințe, nu încurajează creditele ipotecare excesive și imprudente și promovează existența unei oferte mai largi de locuințe pentru a se evita creșterea prețurilor la locuințe. Să continue reformele inclusiv în materie de impozitare a terenurilor și imobilelor pentru a reduce denaturările și a promova construirea la timp de locuințe. Să ia măsuri în vederea îmbunătățirii funcționării pieței închirierii de locuințe, în special prin condiții mai atractive de închiriere pe termen mai lung, atât pentru chiriași, cât și pentru proprietari.

               3.

               Plecând de la contractul privind tineretul, să intensifice măsurile de abordare a șomajului în rândul tinerilor, de exemplu prin intermediul unei garanții pentru tineret. Să asigure o mai bună calitate a stagiilor de ucenicie și să mărească durata acestora, să simplifice sistemul calificărilor și să consolideze implicarea angajatorilor, în special în ceea ce privește furnizarea de competențe tehnice avansate și intermediare. Să reducă numărul tinerilor cu vârste cuprinse între 18 și 24 de ani care au competențe de bază foarte slabe, inclusiv prin aplicarea eficientă a programului de stagii de formare.

               4.

               Să intensifice eforturile de sprijinire a gospodăriilor cu venituri mici și de reducere a sărăciei în rândul copiilor, prin asigurarea faptului că reforma creditului universal și alte reforme în domeniul protecției sociale contribuie la un sistem de impozite și prestații echitabil, cu stimulente mai clare pentru muncă și servicii de sprijin. Să grăbească punerea în aplicare a măsurilor planificate pentru a reduce costurile legate de îngrijirea copiilor și pentru a îmbunătăți calitatea și disponibilitatea serviciilor de îngrijire a copiilor.

               5.

               Să ia noi măsuri pentru a îmbunătăți disponibilitatea finanțării bancare și nebancare pentru întreprinderi, asigurându-se, în același timp, că măsurile vizează în principal întreprinderile viabile, în special IMM-urile. Să reducă barierele la intrarea în sectorul bancar, să reducă costurile legate de schimbarea băncii și să faciliteze apariția băncilor concurente prin dezinvestirea activelor bancare. Să pună în aplicare în mod eficient recomandările Comitetului privind politica financiară în materie de evaluare prudentă a cerințelor de capital impuse băncilor și în materie de abordare a deficiențelor de capital identificate.

               6.

               Să adopte măsuri pentru a facilita creșterea oportună a investițiilor în infrastructurile de rețea, în special prin promovarea unor procese mai eficiente și mai robuste de planificare și de luare a deciziilor. Să ofere un cadru de reglementare stabil pentru investițiile în noile capacități de generare a energiei, inclusiv în domeniul energiei regenerabile. Să amelioreze capacitatea și calitatea rețelelor de transport, oferind un grad mai mare de predictibilitate și certitudine privind planificarea și finanțarea, precum și prin mobilizarea surselor de capital publice și private într-un mod cât mai eficace posibil.

      Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2013.

            Pentru Consiliu

            Președintele

         R. ŠADŽIUS

      (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Menținută pentru 2013 prin Decizia 2013/208/UE a Consiliului din 22 aprilie 2013 privind orientări pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre (JO L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (4)  JO C 219, 24.7.2012, p. 91.

      (5)  Perioada 2009/10 se referă la exercițiul financiar care începe la 1 aprilie 2009 și se încheie la 31 martie 2010.

      (6)  În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


Recomandare privind Avizul consiliului în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind programul de stabilitate actualizat al Portugaliei pentru perioada 2006-2010


Recomandare privind avizul Consiliului în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind programul de stabilitate actualizat al Austriei pentru perioada 2006-2010


				|

		52012DC0323

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Poloniei și care include avizul Consiliului privind Programul de convergență al Poloniei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0323 final */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Poloniei
și care include avizul Consiliului privind Programul de
convergență al Poloniei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1],
în special articolul 5 alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă
strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere
economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită
a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile
economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la 21 octombrie
2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările pentru politicile
de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[4], care formează
împreună „orientările integrate”. Statele
membre au fost invitate să țină seama de orientările
integrate în cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de
muncă aplicate la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă pe 2011 al Poloniei și a emis avizul cu privire la Programul
actualizat de convergență pentru perioada 2011-2014 al Poloniei.
(4)       La 23 noiembrie 2011, Comisia
a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând
începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante
și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei
Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a
adoptat, în baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul
de alertă[5],
în care nu a identificat Polonia ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să fie efectuată o analiză aprofundată.
(5)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării fiscale și a
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat că este necesar
să se continue consolidarea fiscală diferențiată
favorabilă creșterii, să se restabilească condițiile
normale de creditare a economiei, să se promoveze creșterea și
competitivitatea, să se abordeze șomajul și consecințele
sociale ale crizei și să se modernizeze administrația
publică.
(6)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul
euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca
acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele lor naționale de reformă.
(7)       La 25 aprilie 2012, Polonia
și-a prezentat Programul de convergență pentru perioada 2012-2015
și, la 27 aprilie 2012, Programul național de reformă pe 2012. Pentru a se ține seama de legăturile
dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.
(8)       Pe baza evaluării
programului de convergență pe 2012 în temeiul
Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, Consiliul
consideră că scenariul macroeconomic care stă la baza
previziunilor bugetare din program este plauzibil și este în conformitate
cu previziunile Comisiei din primăvara anului 2012. Obiectivul strategiei bugetare prezentate în cadrul programului
este corectarea deficitului excesiv până în 2012 și atingerea
obiectivului bugetar pe termen mediu (OTM) până în 2015. Programul confirmă obiectivul pe termen mediu
(OTM), și anume un deficit structural de 1 % din PIB, care
reflectă în mod adecvat cerințele Pactului de stabilitate și de
creștere. Corectarea
planificată a deficitului este în conformitate cu termenul stabilit de
Consiliu, iar efortul bugetar prevăzut este în conformitate cu
recomandarea emisă în temeiul procedurii de deficit excesiv. Pe baza deficitului structural (recalculat)[6] și în vederea atingerii
OTM, se prevede un progres anual mai mare de 0,5 % din PIB (în termeni
structurali). Rata de creștere a
cheltuielilor publice, care ia în considerare măsurile discreționare
în materie de venituri, este în conformitate cu indicatorul din Pactul de
stabilitate și de creștere pentru întreaga perioadă corespunzătoare
programului, dar, în 2013, depășește cu puțin criteriul de
referință privind cheltuielile, conform previziunilor Comisiei din
primăvara anului 2012. Pentru a
înregistra suficiente progrese în vederea atingerii OTM, ar putea fi necesare
eforturi suplimentare, deoarece, în principal, acest obiectiv se bazează
pe reducerea importantă a cheltuielilor publice pentru investiții
și nu este susținut suficient de măsuri detaliate în ultimii ani
ai programului. Se estimează că, în
Polonia, datoria publică generală va rămâne sub 60 % din
PIB pe parcursul perioadei în care se desfășoară programul. Conform previziunilor autorităților
naționale, datoria va scădea treptat, de la 56,3 % din PIB în 2011
la 49,7 % din PIB în 2015, însă Comisia, luând în considerare
riscurile posibile privind planurile de consolidare, se așteaptă ca
această îmbunătățire a situației să fie mai
lentă.
(9)       Guvernul polonez nu a adoptat
încă măsurile necesare pentru a pune în aplicare, până în 2013,
norme permanente în materie de cheltuieli. Această
normă permanentă este în curs de redactare, iar până în prezent
nu au fost făcute publice detalii în acest sens.
În plus, nu s-au înregistrat progrese în ceea ce privește adaptarea
clasificării conturilor naționale la sistemul european de conturi
(standardele SEC95) și în ceea ce privește
îmbunătățirea coordonării între diferitele niveluri de
guvernare implicate în procedura bugetară.
(10)     Nivelul șomajului în
rândul tinerilor se situează peste media UE și este, în mare parte,
rezultatul inadecvării calificărilor și al accesului limitat la
stagii de ucenicie și de formare la locul de muncă. Sunt prevăzute măsuri menite
să faciliteze intrarea tinerilor pe piața muncii. Se pare că principala cauză a
segmentării pieței muncii și a ratei de sărăcie în
rândul persoanelor încadrate în muncă, care se numără printre
cele mai ridicate din UE, este faptul că, în unele cazuri, se recurge în
mod abuziv la activitatea independentă și la contracte de drept civil
care nu sunt reglementate de legislația în domeniul muncii. În plus, ar trebui să
se revizuiască domeniul de aplicare și să se stabilească un
nivel adecvat de prestații pentru exercitarea unei activități
profesionale în cazul persoanelor cu venituri reduse.
(11)     În a doua jumătate a
anului 2011, Polonia a început procesul de punere în aplicare a unei reforme
ambițioase a sistemului de învățământ superior. Aceasta urmărește consolidarea
legăturilor dintre universități și întreprinderi și
găsirea de soluții la necorelarea între competențe și
locuri de muncă. Scopul reformei este de
a îmbunătăți flexibilitatea cursurilor și capacitatea
acestora de a se adapta în funcție de evoluția
necesităților de pe piața forței de muncă. Prin această reformă se promovează,
de asemenea, activitățile independente. Mai
trebuie însă îmbunătățită relevanța și calitatea
cursurilor oferite, cu un accent special pe organismele private de
învățământ superior.
(12)     Este necesară o mai mare
participare a femeilor la piața muncii, ceea ce presupune o
îmbunătățire a sistemului de îngrijire a copiilor. În prezent, Polonia are cea mai scăzută
rată de înscrieri în învățământul preșcolar din
Europa. Acest fapt se datorează
numărului insuficient de locuri și faptului că nu există
infrastructuri adecvate și personal calificat. Guvernul
a declarat că va pune la dispoziție fonduri suplimentare pentru
înființarea de instituții pentru îngrijirea copiilor de vârstă
preșcolară (3-5 ani), însă acest lucru nu se reflectă în
legea bugetară pe 2012, care prevede o scădere a fondurilor alocate
pentru educație. Acest lucru a condus, în
unele municipalități, la închiderea de școli și
grădinițe.
(13)     Pentru
a rezolva problema participării scăzute a lucrătorilor în
vârstă la piața forței de muncă, Polonia a adoptat o
reformă generală a sistemului de pensii. Vârsta
legală de pensionare va crește treptat începând din 2013, urmând ca,
până în 2020 pentru bărbați, și în 2040 pentru femei,
să ajungă la 67 de ani. Polonia
și-a continuat eforturile de limitare a condițiilor favorabile de
pensionare de care beneficiază personalul în uniformă. În 2011, Polonia a introdus unele modificări
la fondul de asigurări sociale pentru agricultori (KRUS). Însă această reformă are caracter
temporar și nu este suficientă din perspectiva pieței
forței de muncă. Minerii
beneficiază în continuare de un regim special de pensii.
(14)     Recentele reforme menite
să îmbunătățească mediul de cercetare vizează
acordarea de fonduri speciale instituțiilor cu cele mai bune
performanțe. Programul național de
cercetare, adoptat în august 2011, reprezintă un pas important în
această direcție. Cu toate acestea,
nu este încă clar modul în care prioritățile menționate în
program sunt legate și puse în aplicare în cadrul politicii în domeniul
inovării și al sectorului industrial.
(15)     Impunerea unor restricții
nejustificate în ceea ce privește furnizarea de servicii profesionale
reprezintă un obstacol major în calea creșterii, în special în
domeniile construcțiilor, transporturilor și
sănătății. Guvernul a
anunțat un plan de reducere cu 50 % a reglementărilor privind
serviciile profesionale, atât în ceea ce privește calificările în
materie de educație, cât și acordarea de licențe. Dar, în ciuda eforturilor depuse în ultima
perioadă, întreprinderilor le revine în continuare o sarcină
administrativă mare, iar administrația publică este în
continuare ineficientă. Printre
principalele domenii problematice se numără nivelul ridicat al
costurilor de conformitate, complexitatea și caracterul instabil al
legislației fiscale, executarea defectuoasă a contractelor, procedurile
îndelungate și greoaie de acordare a licențelor și a permiselor,
precum și legislația în domeniile înregistrării
proprietăților și zonării. Procedurile
judiciare și alte acțiuni în instanță sunt greoaie și
numărul acțiunilor aflate pe rolul instanțelor este relativ
ridicat.
(16)     Creșterea și
concurența în sectorul energetic sunt blocate din cauza întârzierilor
înregistrate la nivelul punerii în aplicare a legislației UE, în special
al celui de al doilea și al celui de al treilea pachet privind energia, a
Directivei privind energia regenerabilă în UE și a procedurilor
privind încălcarea dreptului comunitar aflate în desfășurare. Se înregistrează progrese considerabile în
ceea ce privește rețeaua de autostrăzi și drumuri expres,
care beneficiază de sprijin din fondurile UE, însă necesitatea
investițiilor în rețeaua feroviară este și mai
urgentă, dată fiind starea precară a infrastructurii. Polonia nu utilizează toate resursele Fondului
de coeziune disponibile în acest scop. Există
încă elemente care împiedică funcționarea eficientă a
pieței transporturilor feroviare.
(17)     Polonia și-a asumat o
serie de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste
angajamente, precum și punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011,
vizează stimularea ocupării forței de muncă,
îmbunătățirea competitivității, consolidarea
sustenabilității finanțelor publice și întărirea
stabilității financiare. Comisia a
evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul Pactului euro plus, iar rezultatele acestei evaluări au fost luate
în considerare la elaborarea recomandărilor.
(18)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Poloniei și a evaluat
programul de convergență și programul național de
reformă. Comisia a ținut seama nu
numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și
socioeconomică sustenabilă în Polonia, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții la nivelul UE la deciziile naționale
viitoare. Recomandările sale emise în
cadrul semestrului european se reflectă în recomandările 1- 6 de mai
jos.
(19)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat programul de convergență pe 2012,
iar avizul său[7]
se reflectă îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos.
RECOMANDĂ ca Polonia să
întreprindă acțiuni în perioada 2012-2013 astfel încât:
1.           Să asigure realizarea
progreselor prevăzute în direcția corectării deficitului
excesiv; în acest scop, să execute integral
bugetul pe 2012 și să facă efortul de ajustare
structurală inclus în recomandările Consiliului din cadrul procedurii
de deficit excesiv. Ulterior, să
precizeze măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a
strategiei bugetare pe 2013 și ulterior conform previziunilor, asigurând
un efort de ajustare structurală adecvată pentru a înregistra
progrese suficiente în vederea atingerii obiectivului pe termen mediu, inclusiv
pentru a îndeplini criteriul de referință privind cheltuielile. Să reducă cât mai puțin, în viitor,
cheltuielile menite să stimuleze creșterea și să
îmbunătățească respectarea normelor fiscale.
2.           Să accelereze reforma
cadrului fiscal prin adoptarea unor acte legislative care să permită
introducerea, până în 2013, a unei norme cu caracter permanent în materie
de cheltuieli compatibilă cu Sistemul
european de conturi. Să adopte
măsuri pentru consolidarea mecanismelor de cooperare între diferitele
niveluri de guvernare în ceea ce privește procedurile bugetare pe termen
mediu și cele anuale.
3.           Să
reducă șomajul în rândul tinerilor, să sporească
numărul de stagii de ucenicie și de formare la locul de muncă, să
îmbunătățească calitatea formării profesionale și
să adopte strategia propusă de învățare pe tot parcursul
vieții. Să
îmbunătățească compatibilitatea rezultatelor în domeniul
educației cu necesitățile pieței forței de muncă
și să amelioreze calitatea învățământului. Să combată segmentarea pieței muncii
și sărăcia persoanelor încadrate în muncă, să
limiteze încheierea nejustificată a contractelor de drept civil și
să prelungească perioada de probă în cazul contractelor
permanente.
4.           Să își intensifice
eforturile menite să asigure o mai mare participare a femeilor pe
piața muncii și să sporească ratele de înscriere a copiilor
în structurile de îngrijire și în sistemul de învățământ
preșcolar, prin asigurarea unei finanțări și a unor
investiții stabile în infrastructura publică, a unui personal
calificat și a accesului în condiții rezonabile la aceste structuri. Să combată practicile existente în ceea
ce privește pensionarea anticipată pentru a mări vârsta de
pensionare. Să elimine treptat
sistemul special de pensii pentru mineri, în vederea integrării depline a
acestora în sistemul general. Să adopte
măsuri permanente mai ambițioase pentru a reforma fondul de
asigurări sociale pentru agricultori (KRUS), astfel încât acesta să
reflecte mai bine veniturile individuale.
5.           Să adopte măsuri
suplimentare menite să asigure un mediu de afaceri favorabil
inovării, prin asigurarea unei mai bune legături între cercetare,
inovare și sectorul industrial și prin stabilirea domeniilor
prioritare și a instrumentelor comune care sprijină întreg ciclul de
inovare. Să
îmbunătățească accesul la finanțare pentru activitățile
de cercetare și inovare prin garanții și finanțare
provizorie (bridge financing).
6.           Să își intensifice
eforturile de îmbunătățire a măsurilor de stimulare a
investițiilor în capacitatea de producție energetică și în
eficiența energetică, să accelereze procesul de dezvoltare a
interconexiunilor transfrontaliere de energie electrică la rețea
și să consolideze concurența în sectorul gazelor, prin eliminarea progresivă a prețurilor
reglementate și prin crearea unei platforme de comercializare a gazului. Să
consolideze rolul și resursele de care dispun autoritățile de
reglementare a pieței feroviare și să asigure punerea în
aplicare rapidă și eficientă a proiectelor de investiții în
sectorul feroviar. Să reducă
restricțiile privind serviciile profesionale și să simplifice
executarea contractelor și cerințele pentru autorizațiile de
construcție.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu,
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2012) 323 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047.
[4]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Soldul ajustat ciclic, din care se deduc măsurile
cu caracter excepțional și cele temporare, recalculat de către
serviciile Comisiei pe baza informațiilor din program, folosind
metodologia stabilită de comun acord.
[7]               În temeiul articolului 9 alineatul (2) din Regulamentul
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului.


title: 2013/165/UE: Recomandarea Comisiei din 27 martie 2013 privind prezența toxinelor T-2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               3.4.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 91/12

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 27 martie 2013
   privind prezența toxinelor T-2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2013/165/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Toxinele T-2 și HT-2 sunt micotoxine produse de diverse specii de ciuperci din genul Fusarium. Toxina T-2 se metabolizează transformându-se rapid într-un număr mare de produse, unul dintre principalii metaboliți fiind toxina HT-2.

               (2)

               Grupul științific pentru contaminanții din lanțul alimentar (CONTAM) al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a adoptat, la cererea Comisiei Europene, un aviz privind riscurile pentru sănătatea animalelor și pentru sănătatea publică asociate prezenței toxinelor T-2 și HT-2 în produsele alimentare și în hrana pentru animale (1).

               (3)

               Grupul CONTAM a stabilit o doză zilnică tolerabilă (DZT) de grup de 100 ng/kg Gc pentru toxinele T-2 și HT-2 cumulate. Valorile estimate privind expunerea cronică a oamenilor, prin alimentație, la toxinele T-2 și HT-2 cumulate, determinate pe baza datelor disponibile privind prezența toxinelor în cauză, se situează sub DZT pentru populațiile din toate categoriile de vârstă și, prin urmare, nu reprezintă o preocupare presantă în domeniul sănătății.

               (4)

               În ceea ce privește riscul pentru sănătatea animalelor, grupul CONTAM a concluzionat că valoarea actuală estimată privind expunerea rumegătoarelor, a iepurilor de crescătorie și a peștilor la toxinele T-2 și HT-2 nu poate fi considerată a reprezenta o preocupare în domeniul sănătății. Valorile estimate privind expunerea porcinelor, a păsărilor de curte, a cailor și a câinilor la toxinele T-2 și HT-2 indică un risc scăzut de existență a unor efecte adverse asupra sănătății. Pisicile sunt printre cele mai sensibile specii de animale. Având în vedere caracterul limitat al datelor disponibile și efectele nocive grave asupra sănătății declanșate de aceste toxine, în doze mici, nu s-a putut stabili NOAEL sau LOAEL. Prin urmare, prezenta recomandare nu se aplică în cazul hranei pentru pisici, pentru care vor fi stabilite măsuri mai stricte.

               (5)

               Grupul CONTAM a concluzionat, de asemenea, că transferul toxinelor T-2 și HT-2 din hrana pentru animale în produsele alimentare de origine animală este limitat și, prin urmare, contribuie doar într-o măsură neglijabilă la expunerea oamenilor.

               (6)

               Ținând seama de concluziile avizului științific, alături de variațiile considerabile, de la un an la altul, ale prezenței toxinelor T-2 și HT-2, este necesar să se colecteze mai multe date privind prezența toxinelor T2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale, precum și privind efectele prelucrării produselor alimentare (adică ale gătirii acestora) și ale factorilor agronomici asupra prezenței toxinelor T-2 și HT-2. În plus, este necesar să se obțină mai multe informații privind diverșii factori care conduc la niveluri relativ ridicate ale toxinelor T2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale care să permită identificarea măsurilor care trebuie adoptate pentru a se evita sau pentru a se reduce prezența toxinelor T2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale. Este necesară desfășurarea unor investigații în vederea colectării de informații privind factorii care conduc la niveluri relativ ridicate ale toxinelor T2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale, precum și privind efectele prelucrării hranei pentru animale și a produselor alimentare. Pe baza datelor disponibile, toxinele T-2 și HT-2 sunt absente sau înregistrează numai niveluri foarte scăzute în orez și în produsele pe bază de orez și, prin urmare, este necesară excluderea acestor produse din domeniul de aplicare al prezentei recomandări.

               (7)

               Rezultatele monitorizării cerealelor și a produselor pe bază de cereale vor fi utilizate pentru evaluarea modificărilor și evoluțiilor expunerii omului și a animalelor la toxinele T-2 și HT-2. Prin urmare, este necesar să se utilizeze metode de analiză cu un grad suficient de sensibilitate.

               (8)

               În vederea furnizării de orientări asupra cazurilor în care ar fi oportună desfășurarea unor astfel de investigații, este necesar să se indice valori orientative dincolo de care ar fi adecvată desfășurarea unor astfel de investigații. Pentru a determina aceste valori orientative au fost utilizate datele disponibile în baza de date a EFSA privind prezența toxinelor în cauză. Trasabilitatea este de importanță majoră pentru desfășurarea investigațiilor.

               (9)

               În 2015 ar trebui efectuată o evaluare a informațiilor colectate în temeiul prezentei recomandări. Datele de monitorizare obținute în urma prezentei recomandări vor permite, de asemenea, o mai bună evaluare a variațiilor de la un an la altul și a prezenței toxinelor T-2 și HT-2 într-o gamă largă de produse pe bază de cereale, a factorilor care conduc la niveluri mai ridicate și a măsurilor care ar putea fi adoptate pentru a preveni sau a diminua prezența toxinelor T-2 și HT-2, inclusiv cu ajutorul factorilor agronomici și prin prelucrare,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre, cu implicarea activă a operatorilor economici din sectorul hranei pentru animale și din sectorul alimentar, ar trebui să monitorizeze prezența toxinelor T-2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale. În sensul prezentei recomandări, cerealele nu includ orezul și produsele pe bază de cereale nu includ produsele pe bază de orez.

               2.

               Statele membre ar trebui să încurajeze analiza simultană a eșantioanelor pentru detectarea prezenței toxinelor T-2 și HT-2 și a prezenței altor toxine de Fusarium, precum deoxinivalenolul, zearalenonul și fumonisinul B1 + B2, pentru a se putea evalua în ce măsură aceste toxine au o prezență simultană.
               În cazul în care metoda de analiză utilizată permite acest lucru, ar fi, de asemenea, adecvată o analiză a micotoxinelor mascate, în special a formelor conjugate mono- și di-glicozilate ale toxinelor T-2 și HT-2.

               3.

               Eșantionarea și analiza pentru cereale și pentru produsele pe bază de cereale destinate consumului uman ar trebui să fie desfășurate în conformitate cu dispozițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 401/2006 al Comisiei din 23 februarie 2006 de stabilire a modalităților de prelevare de probe și a metodelor de analiză pentru controlul oficial al conținutului de micotoxine din produsele alimentare (2), în special:

                           —

                           anexa I partea B pentru eșantionarea cerealelor și a produselor pe bază de cereale;

                           —

                           anexa II punctul 4.3.1 litera (g) pentru criteriile de performanță pentru analiza toxinelor T-2 și HT-2. Limita de cuantificare (LOQ) ar trebui, de preferință, să nu depășească 5 μg/kg pentru fiecare dintre toxinele T-2 și HT-2, cu excepția cerealelor neprelucrate, pentru care limita de cuantificare ar trebui, de preferință, să nu depășească 10 μg/kg pentru fiecare dintre toxinele T-2 și HT-2. În cazul utilizării unei tehnici analitice de depistare, limita de detecție ar trebui, de preferință, să nu depășească 25 μg/kg pentru toxinele T-2 și HT-2 cumulate.

                     Procedura de eșantionare aplicată de către operatorul economic din sectorul alimentar se poate abate de la dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 401/2006, dar eșantioanele trebuie să fie reprezentative pentru lotul din care au fost prelevate.

               4.

               Eșantionarea și analiza pentru cereale și pentru produsele pe bază de cereale destinate hranei pentru animale și hranei combinate pentru animale ar trebui să fie desfășurate în conformitate cu dispozițiile prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 152/2009 al Comisiei din 27 ianuarie 2009 de stabilire a metodelor de eșantionare și analiză pentru controlul oficial al furajelor (3). Limita de cuantificare (LOQ) ar trebui, de preferință, să nu depășească 10 μg/kg pentru fiecare dintre toxinele T-2 și HT-2. În cazul utilizării unei tehnici analitice de depistare, limita de detecție ar trebui, de preferință, să nu depășească 25 μg/kg pentru toxinele T-2 și HT-2 cumulate.
               Procedura de eșantionare aplicată de către operatorul economic din sectorul hranei pentru animale se poate abate de la dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 152/2009, dar eșantioanele trebuie să fie reprezentative pentru lotul din care au fost prelevate.

               5.

               Statele membre, cu participarea activă a operatorilor economici din sectorul hranei pentru animale și din sectorul alimentar, ar trebui să desfășoare investigații pentru identificarea factorilor care conduc la depășirea nivelului orientativ și să definească măsurile necesare pentru a se evita sau pentru a se reduce, pe viitor, prezența toxinelor în cauză. Aceste investigații ar trebui cu siguranță efectuate în cazul constatării repetitive, într-un anumit interval de timp, a unor niveluri superioare nivelurilor orientative pentru toxinele T-2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale, astfel cum sunt menționate în anexa la prezenta recomandare. Eșantionarea și analiza destinate obținerii unor informații suplimentare cu privire la diverșii factori, inclusiv factorii agronomici, care conduc la niveluri relativ ridicate ale toxinelor T2 și HT-2 în cereale și în produsele pe bază de cereale, ar trebui să se axeze pe cerealele și pe produsele pe bază de cereale rezultate din prelucrarea primară.

               6.

               Statele membre, cu participarea activă a operatorilor economici din sectorul hranei pentru animale și din sectorul alimentar, ar trebui să desfășoare investigații privind efectele prelucrării hranei pentru animale și a produselor alimentare asupra prezenței toxinelor T-2 și HT-2. Aceste investigații ar trebui cu siguranță efectuate în cazul constatării repetitive, într-un anumit interval de timp, a unor niveluri superioare nivelurilor orientative pentru toxinele T-2 și HT-2 în produsele pe bază de cereale.

               7.

               Statele membre ar trebui să asigure furnizarea periodică a rezultatelor analitice către EFSA, în vederea compilării într-o bază de date unică, și comunicarea rezultatului investigațiilor către Comisia Europeană, în fiecare an, primul termen de comunicare fiind în decembrie 2013. Va fi elaborată o notă explicativă pentru a asigura punerea în aplicare în mod uniform a prezentei recomandări, precum și comparabilitatea raportărilor privind rezultatele investigațiilor.

      Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2013.

            Pentru Comisie

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  Grupul pentru contaminanții din lanțul alimentar al EFSA (CONTAM); Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed (Aviz științific privind riscurile pentru sănătatea animalelor și pentru sănătatea publică asociate prezenței toxinelor T-2 și HT-2 în produsele alimentare și în hrana pentru animale). EFSA Journal 2011; 9(12):2481. [187 p.]. doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Document disponibil online la adresa: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  JO L 70, 9.3.2006, p. 12.

      (3)  JO L 54, 26.2.2009, p. 1.

      ANEXĂ

         Niveluri orientative pentru cereale și pentru produsele pe bază de cereale
          (1)
          (2)

                  Niveluri orientative pentru toxinele T-2 și HT-2 cumulate (μg/kg) dincolo de care trebuie desfășurate investigații, în special în cazul depistărilor repetitive (1)

                  1.   Cereale neprelucrate
                      (3)

                              1.1.

                              orz (inclusiv orz pentru bere) și porumb

                  200

                              1.2.

                              ovăz (nedecorticat)

                  1 000

                              1.3.

                              grâu, secară și alte cereale

                  100

                  2.   Boabe de cereale destinate consumului uman direct
                      (4)

                              2.1.

                              ovăz

                  200

                              2.2.

                              porumb

                  100

                              2.3.

                              alte cereale

                  50

                  3.   Produse pe bază de cereale destinate consumului uman

                              3.1.

                              tărâțe de ovăz și fulgi de ovăz

                  200

                              3.2.

                              tărâțe de cereale, cu excepția tărâțelor de ovăz, produse rezultate din măcinarea ovăzului, altele decât tărâțele de ovăz și fulgii de ovăz, precum și produse rezultate din măcinarea porumbului

                  100

                              3.3.

                              alte produse rezultate din măcinarea cerealelor

                  50

                              3.4.

                              cereale pentru micul dejun, inclusiv sub formă de fulgi

                  75

                              3.5.

                              pâine (inclusiv produse de panificație mici), produse de patiserie, biscuiți, batoane cu cereale, paste făinoase

                  25

                              3.6.

                              produse alimentare pe bază de cereale pentru sugari și copii de vârstă mică

                  15

                  4.   Produse pe bază de cereale destinate hranei pentru animale și hranei combinate pentru animale
                      (5)

                              4.1.

                              produse rezultate din măcinarea ovăzului (pleavă)

                  2 000

                              4.2.

                              alte produse pe bază de cereale

                  500

                              4.3.

                              hrană combinată pentru animale, cu excepția hranei pentru pisici

                  250

         (1)  Nivelurile menționate în prezenta anexă sunt niveluri orientative, dincolo de care, în special în cazul depistărilor repetitive, ar trebui să se desfășoare investigații privind factorii care conduc la prezența toxinelor T2 și HT-2 sau privind efectele prelucrării hranei pentru animale și a produselor alimentare. Nivelurile orientative se bazează pe datele disponibile în cadrul bazei de date a EFSA privind prezența toxinelor în cauză, astfel cum au fost prezentate de avizul EFSA. Nivelurile orientative nu sunt niveluri de siguranță aplicabile hranei pentru animale și ale produselor alimentare.

         (2)  În sensul prezentei recomandări, cerealele nu includ orezul și produsele pe bază de cereale nu includ produsele pe bază de orez.

         (3)  Cerealele neprelucrate sunt cereale care nu au fost supuse niciunui tratament fizic sau termic, în afara celui de uscare, curățire și sortare.

         (4)  Boabele de cereale pentru consumul uman direct sunt boabe de cereale care au fost supuse unor procese de uscare, curățire, decorticare și sortare, și care nu vor fi supuse unor procese suplimentare de curățire și sortare înainte de prelucrarea lor ulterioară în lanțul alimentar.

         (5)  Nivelurile orientative pentru cereale și pentru produsele pe bază de cereale destinate hranei pentru animale și hranei combinate pentru animale au la bază un conținut de umiditate al hranei pentru animale de 12 %.


title: 2013/647/UE: Recomandarea Comisiei din 8 noiembrie 2013 privind analizele nivelurilor de acrilamidă din alimente  Text cu relevanță pentru SEE

text:
               12.11.2013

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               L 301/15

         RECOMANDAREA COMISIEI
   din 8 noiembrie 2013
   privind analizele nivelurilor de acrilamidă din alimente
   (Text cu relevanță pentru SEE)
   (2013/647/UE)
   COMISIA EUROPEANĂ,
   având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 292,
   întrucât:

               (1)

               Începând din anul 2002, industria alimentară, statele membre și Comisia depun eforturi considerabile pentru a cerceta modurile de formare a acrilamidei și metodele de reducere a nivelurilor acesteia în alimentele prelucrate.

               (2)

               Organizația FoodDrinkEurope, care reprezintă industria alimentară și a băuturilor din UE, a elaborat un „set de instrumente (1)” care pot fi utilizate selectiv de către producătorii de alimente în funcție de necesitățile specifice ale fiecăruia, în vederea diminuării nivelurilor de acrilamidă din produsele lor. În plus, au fost elaborate broșuri scurte conținând informații despre cele mai importante instrumente pentru fiecare sector. Această activitate a beneficiat de sprijinul și de contribuția autorităților de reglementare.

               (3)

               Nivelurile de acrilamidă par să fie semnificativ mai ridicate în anumite alimente decât în produsele comparabile din aceeași categorie de produse. Prin urmare, Comisia a considerat că este necesar ca autoritățile competente ale statelor membre să efectueze anchete prin examinarea metodelor de producție și de prelucrare utilizate de operatorii din sectorul alimentar. În acest scop, Comisia a adoptat, la 10 ianuarie 2011, o recomandare privind analizele nivelurilor de acrilamidă din alimente (2) („recomandarea din 2011”).

               (4)

               În temeiul recomandării din 2011, statele membre sunt încurajate să efectueze anchete în cazul în care nivelul de acrilamidă constatat într-un produs alimentar specific depășește valorile orientative stabilite în anexa la prezenta recomandare.

               (5)

               Nivelurile de acrilamidă din alimente au fost monitorizate de statele membre între 2007 și 2009, în conformitate cu Recomandarea 2007/331/CE a Comisiei (3), și începând din 2010, în conformitate cu Recomandarea 2010/307/UE a Comisiei (4). Exercițiul de monitorizare vizează produsele alimentare cunoscute pentru nivelurile lor ridicate de acrilamidă și/sau pentru contribuția lor semnificativă la asimilarea acesteia de către oameni pe cale alimentară.

               (6)

               Rezultatele monitorizării pentru perioada 2007-2010 au fost introduse de către Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) în raportul științific intitulat „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007-2010” (Actualizare privind nivelurile de acrilamidă din alimente din perioada de monitorizare 2007-2010) (5), publicat la 18 octombrie 2012. EFSA a concluzionat că nu există o tendință constantă în cadrul grupurilor de alimente către niveluri mai scăzute de acrilamidă și că o reducere a nivelurilor de acrilamidă a fost observată doar în cazul câtorva categorii de produse alimentare, în timp ce, în alte categorii de produse alimentare, a fost observată o creștere a acestor niveluri.

               (7)

               Pe baza rezultatelor anchetelor obținute în anii 2011 și 2012 și pe baza rezultatelor monitorizării obținute în urma aplicării Recomandărilor 2007/331/CE și 2010/307/UE, este necesar să se modifice anumite valori orientative prevăzute în anexa la Recomandarea din 2011.

               (8)

               Prin urmare, recomandarea din 2011 ar trebui să fie înlocuită cu o nouă recomandare.

               (9)

               Anchetele ar trebui să continue să includă analiza riscurilor și punctele de control decisiv (HACCP) ale operatorului din sectorul alimentar sau un sistem similar (6), pentru a stabili, împreună cu acesta, dacă au fost identificate fazele de prelucrare relevante în care se poate forma acrilamida și dacă au fost luate măsuri adecvate pentru a le controla. Astfel, autoritățile competente ar trebui să evalueze măsura în care opțiunile cunoscute în prezent pentru reducerea la minimum a nivelurilor de acrilamidă (de exemplu, cele propuse în Codul de practici pentru acrilamidă adoptat de Comisia Codex Alimentarius și în „setul de instrumente” referitor la acrilamidă elaborat de FoodDrinkEurope) au fost puse în aplicare de operatorul din sectorul alimentar.

               (10)

               Valorile orientative stabilite în prezenta recomandare au doar rolul de a semnala necesitatea unei anchete. Ele nu constituie praguri de siguranță. Prin urmare, măsurile coercitive și/sau realizarea unei alerte rapide ar trebui să aibă loc doar pe baza unei evaluări corecte a riscurilor, efectuată de la caz la caz, și nu doar ca o consecință a depășirii unei valori orientative.

               (11)

               Pe baza rezultatelor anchetelor obținute în anii 2013 și 2014 în temeiul prezentei recomandări și pe baza rezultatelor monitorizării obținute în urma aplicării Recomandării 2010/307/UE și a rezultatului evaluării actualizate a riscului efectuate de EFSA cu privire la prezența acrilamidei în alimente, Comisia va evalua situația după ce o evaluare a riscului efectuată de EFSA va deveni disponibilă și va decide dacă este necesar să se adopte alte măsuri adecvate,

         ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:

               1.

               Statele membre ar trebui, cu implicarea activă a operatorilor din sectorul alimentar, să realizeze anchete suplimentare privind metodele de producție și de prelucrare utilizate de producătorii de alimente, în cazurile în care nivelul de acrilamidă constatat într-un produs alimentar, în cursul exercițiului de monitorizare realizat în temeiul Recomandării 2010/307/UE, depășește valoarea orientativă pentru acrilamidă stabilită pentru respectiva categorie de alimente în anexa la prezenta recomandare.

               2.

               În sensul punctului 1, nivelul de acrilamidă ar trebui evaluat fără a lua în considerare incertitudinea de măsurare analitică.

               3.

               Analizele menționate la punctul 1 ar trebui să includă procedurile bazate pe analiza riscurilor și punctele de control decisiv (HACCP) ale operatorului din sectorul alimentar pentru a verifica:

                           (a)

                           dacă operatorul din sectorul alimentar a identificat în sistemul HACCP sau într-un sistem similar etapele de prelucrare relevante care pot duce la formarea acrilamidei; și

                           (b)

                           dacă au fost luate măsuri de atenuare adecvate de către operatorul din sectorul alimentar.

               4.

               Analizele menționate la punctul 1 ar trebui în special să permită să se evalueze măsura în care opțiunile cunoscute în prezent pentru reducerea la minimum a nivelurilor de acrilamidă (de exemplu, cele propuse în Codul de practici pentru acrilamidă adoptat de Comisia Codex Alimentarius și în „setul de instrumente” referitor la acrilamidă elaborat de FoodDrinkEurope) au fost puse în aplicare de operatorul din sectorul alimentar.

               5.

               Statele membre ar trebui să raporteze constatările Comisiei până la 31 octombrie 2014 și până la 30 aprilie 2015.

               6.

               Prezenta recomandare înlocuiește Recomandarea din 10 ianuarie 2011 privind analizele nivelurilor de acrilamidă din alimente.

      Adoptată la Bruxelles, 8 noiembrie 2013.

            Pentru Comisie

         Tonio BORG

            Membru al Comisiei

      (1)  Acest „set de instrumente” elaborat de FoodDrinkEurope conține 14 parametri diferiți („instrumente”), grupați în patru mari categorii („compartimente ale setului de instrumente”), care pot fi utilizați selectiv de către producătorii de alimente, în funcție de nevoile specifice ale fiecăruia, în vederea diminuării nivelului de acrilamidă din produsele lor. Cele 4 compartimente fac referire la factori agronomici, la rețeta folosită pentru fabricarea alimentului, la prelucrarea și la prepararea finală a acestuia. Setul de instrumente poate fi consultat la următoarea pagină de internet:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_en.pdf

      (3)  Recomandarea 2007/331/CE a Comisiei din 3 mai 2007 privind monitorizarea nivelului de acrilamidă din alimente (JO L 123, 12.5.2007, p. 33).

      (4)  Recomandarea 2010/307/CE a Comisiei din 2 iunie 2010 privind monitorizarea nivelului de acrilamidă din alimente (JO L 137, 3.6.2010, p. 4).

      (5)  Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară: Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007 to 2010 (Actualizare privind nivelurile de acrilamidă din alimente din perioada de monitorizare 2007-2010). EFSA Journal 2012; 10(10):2938. [38 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. Document disponibil online la adresa: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (6)  Regulamentul (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (JO L 139, 30.4.2004, p. 1).

      ANEXĂ
      Valori orientative pentru acrilamidă bazate pe datele de monitorizare ale EFSA pentru perioada 2007-2012

                  Produse alimentare

                  Valoarea orientativă
                  [μg/kg]

                  Observații

                  Cartofi prăjiți gata pentru consum

                  600

                  Produs vândut ca fiind gata pentru consum, astfel cum este definit în partea C.1 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Cartofi prăjiți (chipsuri) din cartofi proaspeți și din aluat de cartofi

                  1 000

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în părțile C.2 și C.10 ale anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Crackers pe bază de cartofi

                  Pâine moale

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.4 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                              (a)

                              Pâine obținută din grâu

                  80

                              (b)

                              Pâine moale, alta decât pâinea obținută din grâu

                  150

                  Cereale pentru micul dejun (cu excepția porridge-ului)

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.5 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                              —

                              produse din tărâțe și boabe întregi de cereale, boabe expandate (aplicabil doar în cazul în care sunt etichetate astfel)

                  400

                              —

                              produse pe bază de grâu și secară (1)

                  300

                              —

                              produse pe bază de porumb, ovăz, alac, orz și orez (1)

                  200

                  Biscuiți și vafe

                  500

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.6 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Crackers, cu excepția celor pe bază de cartofi

                  500

                  Pâine crocantă denumită Knäckebrot

                  450

                  Turtă dulce

                  1 000

                  Produse similare cu celelalte produse din această categorie

                  500

                  Cafea prăjită

                  450

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.7.1 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Cafea instant (solubilă)

                  900

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.7.2 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Înlocuitori de cafea

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.7.3 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                              (a)

                              înlocuitori de cafea în principal pe bază de cereale

                  2 000

                              (b)

                              alți înlocuitori de cafea

                  4 000

                  Alimente pentru copii, altele decât preparatele pe bază de cereale (2)

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.8 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                              (a)

                              care nu conțin prune

                  50

                              (b)

                              care conțin prune

                  80

                  Biscuiți și pesmet pentru sugari și copii de vârstă mică

                  200

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.9.1 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

                  Preparate pe bază de cereale pentru sugari și copii de vârstă mică (3), cu excepția biscuiților și a pesmetului

                  50

                  Produs vândut ca atare, astfel cum este definit în partea C.9.2 a anexei la Recomandarea 2010/307/UE

         (1)  Cereale care nu sunt integrale și/sau care nu au la bază tărâțe. Cereala prezentă în cea mai mare cantitate determină categoria.

         (2)  Astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) litera (b) din Directiva 2006/125/CE a Comisiei din 5 decembrie 2006 privind preparatele pe bază de cereale și alimentele pentru copii destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică (JO L 339, 6.12.2006, p. 16).

         (3)  Astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2006/125/CE.


				|

		52012DC0321

			Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă pe 2012 al Maltei și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru perioada 2012-2015 /* COM/2012/0321 final */

			   	Recomandare de
RECOMANDARE A CONSILIULUI
privind Programul național de
reformă pe 2012 al Maltei
și care include avizul Consiliului privind Programul de stabilitate al
Maltei pentru perioada 2012-2015
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121
alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii
pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor
economice[1], în special articolul 5
alineatul (2),
având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2],
având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3],
având în vedere concluziile Consiliului
European,
având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă,
după consultarea Comitetului economic
și financiar,
întrucât:
(1)       La 26 martie 2010, Consiliul
European a aprobat propunerea Comisiei Europene de a lansa o nouă
strategie pentru ocuparea forței de muncă și creștere
economică, Strategia Europa 2020, bazată pe coordonarea sporită
a politicilor economice, care se va concentra pe domeniile-cheie în care sunt
necesare acțiuni în vederea stimulării potențialului de
creștere durabilă și de competitivitate al Europei.
(2)       La 13 iulie 2010, Consiliul a
adoptat o recomandare privind orientările generale pentru politicile
economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014) și, la
21 octombrie 2010, Consiliul a adoptat o decizie privind orientările
pentru politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre[4],
care formează împreună „orientările integrate”. Statele membre
au fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național.
(3)       La 12 iulie 2011, Consiliul a
adoptat o recomandare privind Programul național de reformă pe 2011
al Maltei și a emis un aviz cu privire la Programul de stabilitate
actualizat al Maltei pentru perioada 2011-2014.
(4)       La 23 noiembrie 2011, Comisia
a adoptat cea de a doua analiză anuală a creșterii, marcând
începutul celui de al doilea semestru european de coordonare ex ante
și integrată a politicilor, care se înscrie în cadrul Strategiei
Europa 2020. La 14 februarie 2012, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului
(UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă[5],
în cadrul căruia Malta nu a fost identificată ca fiind unul dintre
statele membre care vor face obiectul unei analize aprofundate.
(5)       La 2 martie 2012,
Consiliul European a aprobat prioritățile pentru asigurarea
stabilității financiare, a consolidării fiscale și a
acțiunilor de promovare a creșterii economice. Acesta a
evidențiat că este necesar să se continue consolidarea fiscală
diferențiată favorabilă creșterii, să se restabilească
condițiile normale de creditare a economiei, să se promoveze
creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul
și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică.
(6)       La 2 martie 2012, Consiliul
European a invitat, de asemenea, statele membre care participă la Pactul
euro plus să își prezinte angajamentele în timp util pentru ca
acestea să fie incluse în programele lor de stabilitate sau de
convergență și în programele lor naționale de reformă.
(7)       La 30 aprilie 2012, Malta a
prezentat Programul său de stabilitate pentru perioada 2012-2015 și,
la 23 aprilie 2012, Programul său național de reformă pe 2012.
Pentru a se ține seama de legăturile dintre cele două programe,
acestea au fost evaluate în același timp.
(8)       Pe baza evaluării, în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al Consiliului, a Programului de
stabilitate pe 2012, Consiliul consideră că scenariul macroeconomic
care stă la baza previziunilor bugetare este optimist, în special în
ultimii ani ai perioadei la care se referă respectivul program, în
comparație cu creșterea potențială estimată de
Comisie. Obiectivul strategiei bugetare definite în cadrul programului
vizează reducerea treptată a deficitului până la 0,3 % din
PIB în 2015, după corectarea planificată a deficitului excesiv în
2011. Programul confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu (OTM), fixat
anterior, cu privire la o poziție echilibrată din punct de vedere
structural, care trebuie atins după sfârșitul perioadei acoperite de
program. OTM reflectă în mod corespunzător cerințele Pactului de
stabilitate și de creștere. Există riscul ca rezultatele în
materie de deficit să fie mai slabe decât cele preconizate, din cauza (i)
unor venituri mai mici, dat fiind scenariul macroeconomic ușor optimist;
(ii) unor posibile depășiri ale cheltuielilor primare curente;
și (iii) a restructurării în curs a companiei aeriene naționale
(Air Malta) și a situației financiare a furnizorului de energie
(Enemalta). Pe baza soldului bugetar structural (recalculat)[6],
se preconizează că progresele anuale în vederea atingerii OTM vor
respecta valoarea de referință de 0,5 % din PIB
prevăzută în cadrul Pactului de stabilitate și de creștere.
Pe baza identificării de către Comisie a măsurilor cu caracter
excepțional care sunt incluse în obiectivele bugetare, progresele medii
realizate în vederea atingerii OTM sunt ușor mai ridicate (¾ % din
PIB), însă sunt repartizate în mod foarte inegal, în 2012
neînregistrându-se progrese, iar în 2013 urmând a se face un efort de 1¼ %.
Conform informațiilor prezentate în program, rata de creștere a
cheltuielilor publice, care are în vedere măsurile discreționare
privind veniturile, ar respecta criteriul de referință privind
cheltuielile din cadrul Pactului de stabilitate și de creștere pe tot
parcursul perioadei acoperite de program. Cu toate acestea, riscurile la care
sunt expuse obiectivele bugetare presupun faptul că ajustarea medie în
vederea atingerii OTM ar putea fi mai lentă decât ar fi oportun. Conform
programului, după atingerea nivelului record de 72 % din PIB în 2011,
ponderea datoriei publice brute ar trebui să înceapă să
scadă, pentru a atinge 65,3 % din PIB în 2015 (un procent care se
situează în continuare peste valoarea de referință de 60 %
din PIB). În conformitate cu planurile specificate în program, Malta face
progrese suficiente în vederea respectării, până la sfârșitul
perioadei de tranziție (2015), a valorii de referință privind
reducerea datoriei stabilită de Pactul de stabilitate și de creștere.
Această evaluare este totuși supusă unor riscuri, dat fiind
că ponderea datoriei s-ar putea dovedi a fi mai ridicată decât s-a
estimat, având în vedere posibilitatea existenței unor deficite mai mari
și a unor ajustări stoc-flux. Cadrul bugetar pe termen mediu al Maltei
are în continuare un caracter neobligatoriu, ceea ce implică
existența unui orizont de planificare bugetară relativ scurt.
Programul anunță că guvernul maltez are în vedere reforme ale
procedurii bugetare anuale, inclusiv în ceea ce privește calendarul
acesteia, și introducerea unei norme bugetare înscrise în
Constituție, care să cuprindă mecanisme de monitorizare și
de corectare, în conformitate cu modificările recente aduse cadrului de
guvernanță pentru zona euro.
(9)       Malta este în continuare
expusă unui risc semnificativ în ceea ce privește sustenabilitatea pe
termen lung a finanțelor sale publice, cu atât mai mult cu cât
creșterea estimată pe termen lung a cheltuielilor legate de
îmbătrânirea populației depășește considerabil media
UE. O rată foarte scăzută a ocupării lucrătorilor în
vârstă, inclusiv a femeilor în vârstă, vârsta relativ redusă de
ieșire de pe piața muncii, precum și recurgerea la regimuri de
pensionare anticipată reprezintă aspecte care agravează și
mai mult situația. În decembrie 2010, un grup de lucru independent privind
pensiile a prezentat propuneri pentru o nouă reformă a sistemului de
pensii, în vederea stabilirii unei legături între rata pensionărilor
și speranța de viață, precum și a introducerii de noi
piloni în sistemul de pensii. Aceste propuneri au făcut obiectul unei
consultări cu părțile interesate, însă guvernul nu a luat
încă poziție în acest sens. Mai mult, Programul național de
reformă nu propune o strategie cuprinzătoare privind îmbătrânirea
activă. Chiar dacă se au în vedere măsurile adoptate de Malta
pentru a combate munca fără forme legale, impactul unei astfel de
realități riscă totuși să exercite presiuni excesive
asupra sustenabilității finanțelor publice.
(10)     Ca urmare a
restructurării economiei malteze, s-a creat o disparitate între cererea
și oferta de competențe, aceasta fiind accentuată de o rată
redusă de absolvire în învățământul terțiar, precum
și de un procent ridicat în ceea ce privește părăsirea
timpurie a școlii. Trebuie să se depună în continuare eforturi
pentru îmbunătățirea legăturilor dintre sistemul
educațional și necesitățile pieței forței de
muncă, astfel încât să se garanteze rezultate durabile. Până la sfârșitul anului 2012, Malta urmează să
prezinte o strategie care să vizeze combaterea părăsirii
timpurii a școlii. În plus, nu există un sistem cuprinzător de
colectare și analizare a informațiilor cu privire la acest fenomen.
(11)     Piața forței de
muncă a Maltei este caracterizată în continuare de o rată
scăzută a participării femeilor și a lucrătorilor în
vârstă. Malta ia măsuri pentru a asigura femeilor un loc pe
piața forței de muncă. Cu toate acestea, decalajul între femei
și bărbați în ceea ce privește ocuparea unui loc de
muncă și impactul statutului de părinte sunt extrem de
defavorabile femeilor, în primul rând din cauza lipsei unor structuri pentru
îngrijirea copilului și a unor centre care se ocupă de copii
după programul școlar la prețuri accesibile, dar și din
cauza nivelului scăzut de adoptare a unor măsuri destinate
concilierii vieții private cu viața profesională, cum ar fi
programul de lucru flexibil și munca la distanță.
(12)     Malta rămâne unul dintre
puținele state membre cu un sistem generalizat de indexare a salariilor. Chiar dacă mecanismul prezintă unele caracteristici care ar
putea atenua impactul, acesta comportă totuși riscul unor spirale
salarii-prețuri, îndeosebi datorită faptului că prețurile
la produsele importate nu sunt excluse de la indexare și pot afecta
competitivitatea, în special în sectoarele cu utilizare intensivă a
forței de muncă. Autoritățile au întreprins un proces de
revizuire, însă rezultatele nu sunt încă disponibile, iar dezbaterea
privind propunerile concrete de reformă nu a început încă.
(13)     În Malta, aprovizionarea cu
energie depinde în continuare aproape exclusiv de importurile de petrol, în
timp ce contribuția surselor regenerabile de energie rămâne
marginală. Tarifele ridicate la energia electrică pot afecta
competitivitatea întreprinderilor mici și mijlocii. Abordarea lacunelor în
domeniul eficienței energetice ar permite, pe de o parte,
îmbunătățirea competitivității și, pe de
altă parte, atingerea obiectivelor în materie de energie și de
climă. Au fost întreprinse numeroase inițiative în aceste domenii, în
special pentru a încuraja utilizarea energiei fotovoltaice și a construi
parcuri eoliene, pentru a stabili o legătură cu rețeaua de
energie electrică a Siciliei și pentru a promova utilizarea de
autoturisme eficiente din punctul de vedere al consumului de carburant. Cu
toate acestea, este încă prea devreme pentru a constata eventualul impact
al acestor inițiative, fiind necesar ca implementarea lor să fie
monitorizată îndeaproape.
(14)     Sistemul bancar al Maltei este
foarte dezvoltat în raport cu dimensiunea economiei, cu active care
reprezintă, în total, aproximativ 800 % din PIB. Dată fiind
dimensiunea considerabilă a sectorului, perturbarea stabilității
financiare ar putea avea un impact disproporționat asupra economiei
țării. Încetinirea creșterii economice la nivel mondial a condus
la o creștere a creditelor problematice, care nu a fost totuși
însoțită de o creștere a provizioanelor. În special, expunerea
semnificativă la piața imobiliară, care reprezintă peste
jumătate din totalul împrumuturilor acordate propriilor rezidenți,
constituie o sursă de vulnerabilitate, cu atât mai mult cu cât nu se poate
exclude o nouă ajustare descendentă a prețurilor bunurilor
imobiliare, în timp ce oferta de locuințe poate fi, pentru moment,
excedentară.
(15)     Malta și-a asumat o serie
de angajamente în cadrul Pactului euro plus. Aceste angajamente, precum și
punerea în aplicare a angajamentelor prezentate în 2011, vizează
îmbunătățirea competitivității, promovarea
ocupării forței de muncă și a sustenabilității finanțelor
publice. Comisia a evaluat punerea în aplicare a angajamentelor din cadrul
Pactului euro plus, iar rezultatele acestei evaluări au fost luate în
considerare la elaborarea recomandărilor.
(16)     În contextul semestrului
european, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii
economice a Maltei și a evaluat Programul de stabilitate pe 2012 și
Programul național de reformă pe 2012. Comisia a ținut seama nu
numai de relevanța acestora pentru o politică fiscală și
socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
asigurarea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale emise în cadrul semestrului european sunt reflectate în
recomandările (1)-(6) de mai jos.
(17)     În lumina acestei
evaluări, Consiliul a examinat Programul de stabilitate pe 2012 al Maltei,
iar avizul său[7] este reflectat îndeosebi
în recomandarea (1) de mai jos,
RECOMANDĂ ca Malta să
depună eforturi în perioada 2012-2013, astfel încât:
1.           Să consolideze strategia
bugetară în 2012, prin intermediul unor măsuri permanente
suplimentare pentru a asigura un progres adecvat în vederea atingerii
obiectivului bugetar pe termen mediu (OTM) și pentru a menține
deficitul sub 3 % din PIB fără a recurge la măsuri cu
caracter excepțional. Să continue, ulterior, consolidarea
fiscală într-un ritm corespunzător, astfel încât să realizeze
progrese suficiente în vederea atingerii OTM, inclusiv în ceea ce privește
respectarea criteriului de referință privind cheltuielile, și în
vederea respectării valorii de referință privind reducerea
datoriei, specificând măsurile concrete care să susțină
obiectivele în materie de deficit începând din 2013 și fiind totodată
pregătită să adopte măsuri suplimentare în caz de
neîndeplinire a obiectivelor. Să pună în aplicare, până cel
târziu la sfârșitul anului 2012, un cadru bugetar multianual obligatoriu,
bazat pe norme. Să sporească gradul de respectare a obligațiilor
fiscale, să combată evaziunea fiscală și să
reducă factorii care stimulează îndatorarea în ceea ce privește
fiscalitatea întreprinderilor.
2.           Să ia măsuri,
fără alte întârzieri, pentru a asigura sustenabilitatea pe termen
lung a sistemului de pensii, care să includă (i) o accelerare
semnificativă a creșterii progresive a vârstei de pensionare
comparativ cu legislația actuală, (ii) o legătură
clară între vârsta legală de pensionare și speranța de
viață și (iii) măsuri menite să încurajeze contribuția
la fondurile de pensii private. Să ia măsuri pentru a spori
participarea lucrătorilor în vârstă pe piața forței de
muncă și a descuraja utilizarea regimurilor de pensionare
anticipată.
3.           Să ia măsuri pentru
a reduce rata ridicată în ceea ce privește părăsirea
timpurie a școlii. Să continue eforturile în materie de politici în
ceea ce privește sistemul educațional, în vederea satisfacerii
cerințelor pieței forței de muncă în materie de
competențe. Să sporească oferta de structuri pentru îngrijirea
copilului și să pună la dispoziție mai multe centre
extrașcolare la prețuri accesibile, în vederea reducerii decalajului
între femei și bărbați în ceea ce privește ocuparea unui
loc de muncă și, în același timp, a reducerii impactului pe care
statutul de părinte îl poate avea asupra ocupării forței de
muncă în rândul femeilor.
4.           Să ia măsurile
suplimentare necesare pentru a reforma, în consultare cu partenerii sociali
și în conformitate cu practicile naționale, sistemul de negociere
și de indexare a salariilor, pentru a reflecta mai bine evoluția productivității
muncii și a reduce impactul prețurilor produselor importate asupra
indicelui.
5.           Pentru a reduce gradul de
dependență al Maltei în ceea ce privește petrolul importat,
să intensifice eforturile menite să promoveze eficiența
energetică și să mărească ponderea energiei
obținute din surse regenerabile, monitorizând cu atenție mecanismele
existente și acordând prioritate dezvoltării ulterioare a
infrastructurii, inclusiv finalizării legăturii cu rețeaua de
energie electrică a Siciliei.
6.           Să consolideze sectorul
bancar, să ia măsuri menite să atenueze riscurile
potențiale care decurg din expunerea semnificativă la piața
imobiliară. Să ia măsuri pentru a consolida în continuare
provizioanele menite să acopere pierderile aferente creditelor
neproductive.
Adoptat la Bruxelles,
                                                                       Pentru
Consiliu
                                                                       Președintele
[1]               JO L 209, 2.8.1997, p. 1.
[2]               COM(2012) 321 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 și P7_TA(2012)0047.
[4]               Decizia 2012/238/UE a Consiliului din 26 aprilie 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Soldul
ajustat ciclic, din care se deduc măsurile cu caracter excepțional
și cele temporare, recalculat de către serviciile Comisiei pe baza
informațiilor din program, folosind metodologia stabilită de comun
acord.
[7]               În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul
(CE) nr. 1466/97 al Consiliului.