title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/107

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Maltei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Maltei pentru 2019
      (2019/C 301/18)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru anul 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Malta printre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („Recomandarea din 2019 pentru zona euro”), care stabilește cinci recomandări pentru zona euro („recomandările pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Malta ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării din 2019 pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 2 și 3 de mai jos. În special, axarea politicii economice în materie de investiții pe domeniile specificate și introducerea de măsuri fiscale vor contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări pentru zona euro în ceea ce privește sprijinirea investițiilor și combaterea planificării fiscale agresive.

                  (3)

                  Raportul de țară pentru Malta din 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Malta în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice țării adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate de Malta în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (4)

                  La 16 aprilie 2019, Malta și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019, iar la 30 aprilie 2019, Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de corelațiile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Malta face obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. În Programul său de stabilitate pentru 2019, guvernul prevede o scădere a excedentului total de la 2 % din produsul intern brut (PIB) în 2018 la 0,9 % din PIB în 2019, urmată de o creștere marginală, până la 1,0 % din PIB în 2020, și de o creștere suplimentară, până la 1,1 % din PIB în 2021 și 2022. Pe baza soldului structural recalculat (6), se va depăși în continuare, pe toată durata programului, obiectivul bugetar pe termen mediu: un buget echilibrat în termeni structurali. Conform Programului de stabilitate, se estimează că ponderea datoriei publice în PIB se va menține sub valoarea de referință de 60 % din PIB prevăzută în tratat și că aceasta va scădea treptat de la 46 % din PIB în 2018 la aproximativ 33 % în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se preconizează că soldul structural va înregistra un excedent de 0,6 % din PIB în 2019 și de 0,8 % din PIB în 2020, situându-se deasupra obiectivului bugetar pe termen mediu. În ansamblu, Consiliul consideră că Malta va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și în 2020. În același timp, evoluția cheltuielilor ar trebui să fie monitorizată cu atenție pe termen scurt și mediu, în special având în vedere eventualele riscuri viitoare pentru soliditatea veniturilor.

                  (7)

                  Creșterea cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației reprezintă un risc pentru sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice. Se preconizează că cheltuielile publice legate de îmbătrânirea populației în cadrul sistemelor de pensii și de sănătate vor crește semnificativ în comparație cu alte state membre, ceea ce indică un risc de creștere a datoriei pe termen lung. O serie de măsuri vizează creșterea gradului de adecvare al pensiilor și prin consolidarea stimulentelor care încurajează contribuția la pensiile private și la pensiile ocupaționale voluntare. Eforturile în curs au contribuit la creșterea ofertei de forță de muncă și la prelungirea vieții profesionale, având un impact pozitiv asupra ratelor de ocupare a forței de muncă pentru femei și pentru lucrătorii în vârstă. În 2018, guvernul a efectuat ajustări pentru a include contribuțiile acordate după vârsta de pensionare și a permis lucrătorilor care desfășoară o activitate independentă și pensionarilor cu vârste de sub 65 de ani care lucrează cu fracțiune de normă să plătească contribuții proporționale cu veniturile lor, promovând astfel o viață profesională mai îndelungată. Cu toate acestea, vârsta legală de pensionare, care crește treptat de la nivelul actual de 63 de ani, urmează să rămână neschimbată, la 65 de ani, după 2027, în pofida unei creșteri suplimentare preconizate a speranței de viață. Se așteaptă ca Grupul pentru strategia privind pensiile, instituit în 2018, să publice, până în decembrie 2020, un raport care va prezenta recomandări pentru îmbunătățirea gradului de adecvare al sistemului de pensii și a sustenabilității acestuia. În ceea ce privește asistența medicală, sunt în curs de punere în aplicare măsuri de descentralizare a serviciilor dinspre spitale către asistența medicală primară și de îmbunătățire a prestării de servicii de îngrijire pe termen lung. Planurile actuale de extindere a capacității asistenței medicale ambulatorii în spitalele publice pot contribui la reducerea timpului îndelungat de așteptare pentru anumite specializări. Cu toate acestea, până în prezent nu au fost utilizate pe deplin alte măsuri de reducere a trimiterilor inutile la specialiști și de redirecționare a utilizării inadecvate a asistenței de urgență către serviciile ambulatorii, ceea ce a împiedicat astfel realizarea îmbunătății eficienței sistemului. În vederea descentralizării serviciilor dinspre spitale către nivelul asistenței medicale primare, este în curs de punere în aplicare un nou concept pentru centrele de asistență medicală primară și investiții, care vizează extinderea treptată a utilizării serviciilor de e-sănătate. În perioada 2017-2018 au fost introduse noi tipuri de servicii de îngrijire comunitară și de servicii de îngrijire la domiciliu fapt care reflectă cererea tot mai mare de servicii de îngrijire pe termen lung. În ciuda potențialului lor, impactul măsurilor din domeniul pensiilor și al asistenței medicale asupra sustenabilității finanțelor publice nu s-a concretizat până în prezent.

                  (8)

                  În ultimul deceniu, Malta a cunoscut o orientare accentuată către sectorul serviciilor, cu un accent puternic pe domenii de interes internațional, cum ar fi serviciile financiare, turismul și jocurile de noroc la distanță. Extinderea sectorului serviciilor a contribuit la stimularea creșterii economice și la dezvoltarea unui important excedent de cont curent. În același timp, dependența tot mai mare de sectoare considerate a fi vulnerabile la riscuri care amenință integritatea financiară creează provocări pentru cadrul de guvernanță, exercitând presiuni asupra capacității de supraveghere și de asigurare a aplicării legislației. În special, având în vedere dimensiunea sectorului financiar și a sectorului jocurilor de noroc, eforturile de a atrage operatori de criptomonede necesită o aplicare eficace a măsurilor de combatere a spălării banilor. Creșterea recentă a resurselor umane și financiare ale Unității de analiză a informațiilor financiare, precum și consolidarea procedurilor și proceselor acesteia sunt măsuri pozitive în acest sens. Deficiențele în materie de guvernanță, în special în ceea ce privește combaterea corupției, ar putea, de asemenea, afecta negativ mediul de afaceri și investițiile. În special, există un risc de conflict de interese la diferite niveluri de guvernare. Mai mult, unitatea pentru infracțiuni economice din cadrul poliției nu dispune în prezent de personal suficient. În acest context, este important să se creeze un cadru legislativ consolidat, care să fie pus în aplicare în timp util și cu rigurozitate. Îmbunătățirea cadrului de guvernanță și asigurarea punerii în aplicare efective reprezintă un element esențial pentru menținerea atractivității Maltei și pentru protejarea economiei de riscurile reputaționale.

                  (9)

                  Sectorul asigurărilor este expus unor riscuri de supraveghere pasivă; pentru atenuarea acestora, cooperarea dintre autoritățile de supraveghere interne și cele externe este esențială. Spre deosebire de sectorul bancar, supravegherea filialelor din sectorul asigurărilor face obiectul supravegherii la domiciliu, și anume societățile de asigurare care sunt înregistrate în Malta și desfășoară activități în alte țări se află sub supravegherea directă a autorității de reglementare malteze. Cu toate acestea, capacitatea de supraveghere nu a fost consolidată suficient, până în prezent. În plus, complexitatea modelelor de afaceri și a produselor din domeniul asigurărilor, combinată cu existența unui apetit ridicat pentru crearea unor entități de asigurări specializate și extinderea acestora necesită o supraveghere strictă.

                  (10)

                  Reformele care vizează îmbunătățirea în continuare a independenței sistemului judiciar și de justiție sunt în curs. Printre acestea se numără, în special, instituirea unui nou serviciu de urmărire penală, independent de procurorul general și de poliție, astfel cum a recomandat și Comisia pentru democrație prin drept (Comisia de la Veneția) a Consiliului Europei într-un aviz privind Malta, adoptat în decembrie 2018. În plus, existența unui cadru de guvernanță consolidat, inclusiv a unei executări judiciare efective și a unei combateri eficace a corupției, este o condiție prealabilă pentru valorificarea tuturor beneficiilor investițiilor.

                  (11)

                  Proporția de întreprinderi inovatoare este în continuare redusă. Performanța în materie de cercetare și inovare trebuie să fie consolidată prin intermediul specializării inteligente, astfel încât aceasta să contribuie la creșterea productivității. Malta nu a formulat încă o strategie coerentă, cuprinzătoare și pe termen lung privind competitivitatea, care să permită economiei interne să avanseze în lanțul valoric. Având în vedere specializarea Maltei în serviciile cu creștere rapidă și aspirațiile sale legate de tehnologia blockchain, este esențial să se investească și mai mult în capacitatea administrativă și de supraveghere. În plus, creșterea performanței în materie de inovare a Maltei va necesita investiții suplimentare în active necorporale, inclusiv în cercetare și dezvoltare, abordarea deficitelor și a lacunelor în materie de competențe și facilitarea legăturilor dintre știință și mediul de afaceri, toate în cadrul unei guvernanțe mai eficace a sistemului de cercetare și inovare.

                  (12)

                  Malta trebuie să promoveze trecerea la o economie mai durabilă și mai eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor, de exemplu prin investiții în potențialul neexploatat privind eficiența energetică și sursele regenerabile de energie, ciclul de gestionare a apei, gestionarea deșeurilor, abordarea problemei emisiilor tot mai mari generate de sistemele de climatizare, combaterea schimbărilor climatice și o mobilitate durabilă care va reduce emisiile provenite din transportul rutier. Având în vedere numărul limitat de alternative, în ceea ce privește transportul și naveta, la deplasarea cu autoturismul, precum și gradul ridicat de pătrundere a autoturismelor, congestionarea rutieră este unul dintre punctele cele mai slabe ale mediului de afaceri din Malta și rămâne o provocare majoră. În plus, emisiile de gaze cu efect de seră generate de transportul rutier au crescut în ultimii 5 ani. Ponderea energiei din surse regenerabile în mixul energetic a crescut la 7,2 % în 2017, cu puțin peste nivelul traiectoriei indicative de 6,5 % pentru 2017-2018. Cu toate acestea, consumul final de energie al Maltei este în continuă creștere. Sunt necesare investiții suplimentare în toate sectoarele, pe termen scurt, în vederea îndeplinirii obiectivelor naționale pentru 2020 privind energia din surse regenerabile și eficiența energetică. Ar trebui puse în aplicare măsuri de finanțare sau de sprijin pentru cercetare și dezvoltare în vederea conceperii unor tehnologii noi/îmbunătățite care să abordeze problemele de mediu și schimbările climatice. Costurile sociale și de mediu ale exploziei pieței imobiliare necesită o monitorizare mai atentă. Pentru a limita impactul asupra mediului al eliminării deșeurilor din construcții, ar trebui ca aceasta să fie supusă principiilor economiei circulare. Trebuie să se acorde atenție consecințelor economice și sociale ale creșterii costului locuințelor.

                  (13)

                  Rata de ocupare a forței de muncă în Malta, care în prezent este peste media Uniunii, continuă să crească. În acest domeniu, o atenție deosebită ar putea fi acordată persoanelor cu handicap. Disparitatea de gen în ceea ce privește ocuparea forței de muncă rămâne cea mai ridicată din Uniune, iar participarea femeilor pe piața forței de muncă scade după vârsta de 40 de ani, în mare parte din cauza responsabilităților de îngrijire pe care le au acestea. Un sprijin mai mare pe piața forței de muncă pentru persoanele șomere care asigură servicii informale de îngrijire ar putea reduce această disparitate. Dependența din ce în ce mai mare de forța de muncă străină pentru a aborda deficitul de forță de muncă și de competențe creează provocări sociale și de sustenabilitate. Inițiativele de politică în domeniul pieței forței de muncă, al competențelor și al incluziunii sociale ar putea beneficia de pe urma unei mai bune monitorizări și evaluări.

                  (14)

                  Malta investește sume relativ ridicate în educație și formare, însă, deși nivelul general de participare și absolvire a crescut, acest lucru nu se reflectă încă în rezultate mai bune pentru toți cetățenii. Strategia de investiții ar beneficia de pe urma acordării unei atenții sporite corectării dezavantajelor sociale, pentru a fi în conformitate cu principiul privind calitatea și educația favorabilă incluziunii al Pilonului european al drepturilor sociale. Măsurile adoptate în cursul ultimului deceniu au dus la o reducere a ratei de părăsire timpurie a școlii, însă rata este în continuare una dintre cele mai ridicate din Uniune. Măsurile recente urmăresc, de asemenea, îmbunătățirea caracterului favorabil incluziunii al învățământului terțiar, dar rata de absolvire la acest nivel rămâne sub media Uniunii și are drept rezultat provocări în materie de competențe. Participarea la învățarea în rândul adulților este în creștere, dar este în continuare redusă pentru persoanele cu un nivel scăzut de calificare și pentru persoanele inactive.

                  (15)

                  Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru ca sistemele fiscale să devină mai eficiente și mai echitabile, astfel cum se recunoaște în Recomandarea din 2019 pentru zona euro. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Malta a adoptat măsuri de combatere a planificării fiscale agresive, însă nivelul ridicat al plăților de redevențe și dividende exprimate ca procent din PIB indică faptul că normele fiscale ale Maltei pot fi utilizate de societăți comerciale care practică planificarea fiscală agresivă. Din cauza faptului că nu se rețin la sursă taxele și impozitele pentru dividendele, dobânzile și redevențele plătite de societățile cu sediul în Malta către alte țări (cu alte cuvinte de la rezidenți din Uniune către rezidenți din țări terțe), s-ar putea ca respectivele plăți să evite complet impunerea dacă nu sunt impozitate nici în țara destinatară. În timp ce regimul maltez al deducerii dobânzilor noționale va contribui la reducerea favorizării finanțării prin îndatorare în detrimentul capitalului, normele anti-abuz ale acestui regim, combinate cu o rată ridicată și un regim axat pe stocuri, justifică o monitorizare atentă pentru a preveni orice utilizare abuzivă a planificării fiscale agresive. Deși Programul maltez pentru investitori individuali și Programul maltez privind permisul de ședere și vizele nu acordă în mod automat o rezidență fiscală, este posibil ca, dacă sunt îndeplinite anumite cerințe, veniturile să fie scutite în temeiul regimului „non-dom”, fără cerințe substanțiale privind prezența fizică, cu condiția ca veniturile să nu fie transferate Maltei. Acestea pot facilita practicile de planificare fiscală agresivă și au fost incluse în lista OCDE privind practicile cu un risc potențial ridicat de a fi utilizate abuziv pentru a eluda schimbul automat de informații privind conturile financiare.

                  (16)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară pentru 2019. Acest lucru ar permite Maltei să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate.

                  (17)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Maltei, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019 și Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Maltei în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică fiscal-bugetară și socioeconomică sustenabilă în Malta, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (18)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 al Maltei prin prisma acestei evaluări și a emis un aviz (7) conform căruia este de așteptat ca Malta să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Malta să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să asigure sustenabilitatea fiscală a sistemelor de sănătate și de pensii, inclusiv prin limitarea pensionării anticipate și ajustarea vârstei legale de pensionare, având în vedere creșterea preconizată a speranței de viață.

         2.

            Să abordeze caracteristicile sistemului fiscal care ar putea facilita planificarea fiscală agresivă de către persoane fizice și de către multinaționale, în special prin intermediul plăților către exterior. Să consolideze cadrul general de guvernanță, inclusiv prin continuarea eforturilor de depistare și urmărire penală a cazurilor de corupție. Să continue progresele în curs în ceea ce privește consolidarea cadrului de combatere a spălării banilor, în special cu privire la măsurile de asigurare a punerii în aplicare. Să consolideze independența sistemului judiciar, în special a garanțiilor privind numirile și destituirile din cadrul sistemului judiciar și să înființeze un organ de urmărire penală separat.

         3.

            Să concentreze politica economică legată de investiții asupra cercetării și inovării, gestionării resurselor naturale, eficienței resurselor și a energiei, transportului durabil, reducerii congestionării traficului și asupra educației și formării favorabile incluziunii.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 136, 12.4.2019, p. 1.

         (4)  JO C 320, 10.9.2018, p. 76.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie prin metoda stabilită de comun acord.

         (7)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/112

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Țărilor de Jos pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Țărilor de Jos pentru 2019
      (2019/C 301/19)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (2), în special articolul 6 alineatul (1),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european de coordonare a politicilor economice pentru 2019. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de alertă, în care a identificat Țările de Jos ca fiind unul dintre statele membre pentru care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („Recomandarea din 2019 pentru zona euro”), care stabilește cinci recomandări pentru zona euro („recomandările pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere legăturile strânse dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Țările de Jos ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării din 2019 pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos. Mai concret, măsurile de investiții și măsurile care sprijină creșterea salariilor vor contribui la punerea în aplicare a primei recomandări referitoare la reechilibrarea zonei euro, măsurile fiscale vor contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări referitoare la combaterea planificării fiscale agresive, iar reducerea stimulentelor fiscale în favoarea îndatorării gospodăriilor va contribui la punerea în aplicare a celei de a patra recomandări referitoare la reducerea stimulentelor fiscale în favoarea îndatorării.

                  (3)

                  Raportul de țară pentru Țările de Jos din 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Țările de Jos în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice țării adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor specifice țării adoptate în anii anteriori, precum și progresele realizate în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020. De asemenea, raportul a inclus un bilanț aprofundat efectuat în temeiul articolului 5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, ale cărui rezultate au fost publicate tot la 27 februarie 2019. În urma analizei sale, Comisia a concluzionat că Țările de Jos se confruntă cu dezechilibre macroeconomice. În special, nivelul ridicat al datoriei private și excedentul important de cont curent constituie surse de dezechilibre care au un impact transfrontalier. Susținută de creșterea economică, ponderea datoriei private în PIB a continuat să descrească atât în ceea ce privește datoriile întreprinderilor, cât și cele ale gospodăriilor, chiar dacă rămâne în continuare la un nivel înalt. Datoria nominală a gospodăriilor crește însă treptat pe fondul unei creșteri a prețurilor locuințelor.

                  (4)

                  La 29 aprilie 2019, Țările de Jos și-au prezentat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de corelațiile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea dacă acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care se va prevala de dispoziția menționată anterior în orientările sale privind aplicarea măsurilor prin care se stabilește o corelație între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Țările de Jos fac obiectul componentei preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. Potrivit Programului său de stabilitate pentru 2019, guvernul intenționează să reducă excedentul bugetar de la 1,5 % din produsul intern brut (PIB) în 2018 la 0,0 % din PIB în 2022. Pe baza soldului structural recalculat (6), obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie depășit pe întreaga perioadă a programului. Programul de stabilitate pentru 2019 previzionează o scădere a ponderii datoriei publice în PIB de la 52,4 % în 2018 la 44,6 % în 2022. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este plauzibil. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se estimează că soldul structural va scădea de la un excedent de 0,8 % din PIB în 2018 la 0,7 % din PIB în 2019, respectiv la 0,2 % din PIB în 2020, depășind astfel obiectivul bugetar pe termen mediu. Se estimează că datoria publică se va menține pe o traiectorie descendentă fermă. Consiliul consideră că, în general, conform previziunilor, Țările de Jos vor respecta în 2019 și 2020 dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere. În același timp, consideră că ar fi important ca Țările de Jos să impulsioneze investițiile prin intermediul politicilor sale bugetare și structurale, veghind totodată la respectarea obiectivului bugetar pe termen mediu.

                  (7)

                  În ceea ce privește sustenabilitatea bugetară, creșterea preconizată a cheltuielilor publice pentru serviciile de îngrijire de lungă durată poate ridica riscuri medii pentru sustenabilitatea pe termen lung. În 2015, guvernul a plasat o parte semnificativă din sistemul de îngrijire de lungă durată în responsabilitatea municipiilor pentru a îmbunătăți eficiența acestuia și a diminua cheltuielile publice. Trebuie monitorizat impactul acestei reforme asupra sustenabilității bugetare.

                  (8)

                  Începând din noiembrie 2018, fondurile aferente Fondului de garantare a depozitelor, o entitate juridică independentă, au fost transferate dintr-un cont segregat al băncii centrale a Țărilor de Jos într-un cont al Trezoreriei. Fondul de garantare a depozitelor din Țările de Jos a fost constituit treptat și se ridică în prezent la aproximativ 1 miliard EUR, urmând ca băncile să contribuie cu alte 4 miliarde EUR până în 2024, sumă care ar fi trebuit să fie investită într-un portofoliu diversificat de active cu grad scăzut de risc, în conformitate cu Directiva 2014/49/UE din 16 aprilie 2014 a Parlamentului European și a Consiliului (7) (Directiva privind schemele de garantare a depozitelor). Transferul contului aferent fondului reduce nivelul datoriei brute, însă nu are niciun impact asupra deficitului public. În urma acestui transfer, Trezoreria va putea să utilizeze fondurile pentru finanțarea cheltuielilor publice, dar va trebui să pună la dispoziție fondurile în cazul în care este necesar să se efectueze plăți către deponenți sau să se finanțeze intervenții în conformitate cu mandatul său legal, ceea ce poate avea un impact asupra stabilității financiare.

                  (9)

                  Gospodăriile din Țările de Jos se caracterizează prin deținerea unui volum important de active nelichide în sectorul locuințelor și al pensiilor și printr-un nivel ridicat de îndatorare. Din cauza acestor bilanțuri lungi, gospodăriile sunt vulnerabile la șocurile financiare și economice. Nivelul ridicat de îndatorare a gospodăriilor se explică prin scutirile fiscale considerabile acordate pentru dobânzile ipotecare, dar și prin lipsa unui segment de mijloc care să funcționeze adecvat pe piața locuințelor de închiriat și prin economiile substanțiale acumulate din pensiile obligatorii. Una dintre principalele dificultăți în abordarea problemei îndatorării ridicate a gospodăriilor o reprezintă piața locuințelor, marcată de rigidități și stimulente cu efect de denaturare a concurenței care s-au acumulat de-a lungul deceniilor și care modelează practicile în materie de finanțare a locuințelor și de economii sectoriale. Începând din 2012, au fost luate diverse măsuri care au remediat parțial această problemă. Accelerarea anunțată a reducerii posibilităților de deducere fiscală a dobânzilor ipotecare a fost consacrată într-un act legislativ și se va aplica începând din 2020. În ciuda acestor măsuri, scutirile de taxe aplicate în cazul plăților ipotecare rămân ridicate și continuă să favorizeze într-o măsură semnificativă îndatorarea gospodăriilor. În același timp, fiind singurul segment nesubvenționat, piața privată a locuințelor de închiriat rămâne insuficient dezvoltată, reprezentând 13 % din totalul locuințelor. Lipsa unui segment de mijloc care să funcționeze adecvat pe piața locuințelor de închiriat încurajează cumpărarea mai degrabă decât închirierea de locuințe, ceea ce favorizează o rată ridicată a datoriilor în raport cu veniturile și accentuează vulnerabilitatea financiară a gospodăriilor.

                  (10)

                  Cu toate că este performant din perspectiva adecvării pensiilor și a sustenabilității bugetare, sistemul de pensii este deficitar din punctul de vedere al echității între generații, al transparenței drepturilor de pensie și al flexibilității. În plus, contribuțiile la sistemul de pensii ocupaționale sunt mari și fluctuează în funcție de performanța fondurilor de pensii. Această situație poate afecta în mod prociclic cheltuielile gospodăriilor. O reformă a sistemului de pensii ar putea conduce, pe durata ciclului de viață, la reducerea contribuțiilor obligatorii la sistemul de pensii și la un consum mai stabil (sau la „nivelarea consumului”). Guvernul intenționează să reformeze în mod substanțial cel de al doilea pilon al sistemului de pensii pentru a îmbunătăți acoperirea acestuia și asigura o mai mare transparență, flexibilitate și echitate actuarială a acestuia. Reformarea simultană a instituțiilor de pe piața locuințelor și a sistemului de pensii ar putea scurta bilanțurile gospodăriilor și reduce vulnerabilitatea gospodăriilor la șocurile financiare și economice, ceea ce poate avea efecte benefice pentru reziliența macroeconomică și creșterea economică.

                  (11)

                  În pofida ratei scăzute a șomajului, a nivelului ridicat al locurilor de muncă vacante și a penuriei crescânde de forță de muncă, creșterea salariilor nominale a rămas moderată până în prezent (1,1 % în 2017 și 2,4 % în 2018). Salariile fixate prin contracte colective de muncă au crescut în medie cu 2,1 % în 2018, în timp ce salariile din sectorul public au crescut într-un ritm mai rapid (cu 3 % în a doua jumătate a anului 2018). În plus, au fost încheiate acorduri salariale care au condus la o creștere nominală cu 7 % în doi ani a salariilor pentru toți funcționarii publici din administrația centrală. Au fost furnizate fonduri suplimentare pentru a majora salariilor cadrelor didactice din învățământul primar. În plus, guvernul a adoptat mai multe măsuri fiscale care reduc sarcina fiscală asupra veniturilor salariale și urmăresc să majoreze venitul disponibil net al gospodăriilor populației în activitate. Impulsionarea creșterii în continuare a venitului disponibil al gospodăriilor prin consolidarea condițiilor favorabile creșterii salariilor și prin reformarea celui de al doilea pilon al sistemului de pensii în sensul unei mai mari transparențe, echități între generații și reziliențe la șocuri ar sprijini cererea internă și ar contribui la reechilibrarea zonei euro.

                  (12)

                  Combaterea planificării fiscale agresive este esențială pentru ca sistemele fiscale să devină mai eficiente și mai echitabile, astfel cum se recunoaște în Recomandarea din 2019 pentru zona euro. Efectele de propagare între statele membre ale strategiilor de planificare fiscală agresivă ale contribuabililor impun o acțiune coordonată a politicilor naționale care să completeze legislația Uniunii. Țările de Jos au adoptat măsuri de descurajare a planificării fiscale agresive, dar volumul mare de plăți aferente dividendelor, redevențelor și dobânzilor efectuate prin Țările de Jos sugerează faptul că normele fiscale ale țării sunt utilizate în avantajul lor de întreprinderile care practică o planificare fiscală agresivă. O mare parte din investițiile străine directe sunt deținute de entități cu scop special. Din cauza faptului că nu se rețin taxe și impozite la sursă pentru plățile către exterior (de exemplu plățile efectuate de rezidenți ai Uniunii către rezidenți din țări terțe) reprezentând redevențe și dobânzi, este posibil ca respectivele plăți să se sustragă cu totul taxelor și impozitelor în cazul în care nu sunt supuse impozitării nici în jurisdicția destinatară. Anunțarea programului de reformă privind impozitarea, care prevede inclusiv reținerea la sursă a taxelor și impozitelor pe plățile reprezentând redevențe și dobânzi în caz de abuz sau de plăți efectuate în jurisdicții cu un nivel redus de impozitare, reprezintă un pas înainte pentru reducerea planificării fiscale agresive și ar trebui să fie monitorizată îndeaproape.

                  (13)

                  Creșterea în ultimii ani a ratei de ocupare s-a datorat în principal contractelor de muncă temporară și activităților independente, deși creșterea locurilor de muncă pentru angajații cu contracte pe durată nedeterminată a depășit recent creșterea locurilor de muncă cu caracter temporar. În ciuda acestui fapt, procentul contractelor de muncă flexibile rămâne ridicat și reprezintă un segment substanțial din piața forței de muncă. Procentul ridicat de contracte temporare și creșterea rapidă a numărului lucrătorilor care desfășoară activități independente fără salariați se reflectă în contextul diferențelor mari constatate în ceea ce privește reglementările aplicabile în materie de muncă și protecție a muncii, precum și în diferențele dintre legislația fiscală și cea în materie de securitate socială. A fost adoptat un pachet de măsuri (legislația privind piața forței de muncă în echilibru, „Wet Arbeidsmarkt in Balans”) menit să faciliteze angajarea lucrătorilor cu contracte pe durată nedeterminată și să reducă flexibilitatea contractelor flexibile. Punerea în aplicare a acestor măsuri (care ar trebui să intre în vigoare în 2020) ar trebui monitorizată îndeaproape. În plus, au fost anunțate măsuri prin care obligația impusă angajatorilor de a continua să plătească salarii angajaților în caz de boală pentru o perioadă de doi ani ar urma să devină mai puțin constrângătoare. Cu toate acestea, până în prezent nu au fost adoptate alte măsuri concrete. Prin urmare, o parte din acești factori instituționali fac ca lucrătorii să fie în continuare incitați financiar să desfășoare activități independente sau să adopte statutul de lucrător care desfășoară o activitate independentă fără salariați. Persoanele care desfășoară activități independente sunt, în majoritatea cazurilor, insuficient asigurate în caz de handicap, șomaj și riscuri legate de bătrânețe, ceea ce ar putea afecta sustenabilitatea sistemului de securitate socială pe termen lung. De asemenea, a fost suspendată până în 2020 aplicarea oricăror măsuri de combatere a problemei activității independente fictive.

                  (14)

                  În ciuda unei piețe a forței de muncă în general performante, promovarea egalității de șanse în materie de ocupare a forței de muncă și incluziunea activă rămân provocări importante, în special pentru persoanele provenite dintr-un context de migrație, pentru cele care își desfășoară activitatea la periferia pieței forței de muncă și pentru cele care sunt inactive din punct de vedere economic. În plus, există încă un potențial neexploatat în materie de forță de muncă, în special în rândul numărului mare de femei care lucrează cu fracțiune de normă.

                  (15)

                  Competențele tehnice și digitale și profesioniștii calificați sunt factori decisivi pentru capacitatea de inovare a economiei Țărilor de Jos și pentru creșterea productivității. De aceea este cu atât mai necesar să se investească mai mult în formare, inclusiv în programe de formare în materie de competențe digitale, și să fie promovate modalități flexibile de perfecționare și de recalificare profesională. Îmbunătățirea capacității de inovare a societății necesită, la rândul său, investiții care să sprijine educația în domeniul științei, al tehnologiei, al ingineriei și al matematicii. În plus, stimularea investițiilor în competențe, educație și formare este esențială pentru îmbunătățirea accesului la piața forței de muncă și a capacității de inserție profesională a persoanelor aflate la periferia pieței forței de muncă, promovându-se în același timp egalitatea de șanse și incluziunea activă.

                  (16)

                  Cu toate că intensitatea investițiilor în cercetare și dezvoltare a ajuns în Țările de Jos la peste 2 %, aceasta este în continuare mult sub obiectivul național de 2,5 % și sub nivelul țărilor cu cele mai bune performanțe în domeniu. Țările de Jos sunt, din punctul de vedere al productivității, una dintre țările cele mai performante în mai multe sectoare. Prin urmare, creșterea susținută a productivității depinde într-o măsură semnificativă de inovare. Investițiile suplimentare în cercetare și dezvoltare și în inovare, în special în sectorul privat, ar contribui la atingerea acestui obiectiv.

                  (17)

                  Tranziția energetică și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră necesită investiții substanțiale pentru a se asigura o dezvoltare economică mai durabilă și mai eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor. Probabil că Țările de Jos își vor depăși țintele fixate pentru 2020 în materie de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, în schimb atingerea țintelor fixate pentru 2030 va necesita măsuri suplimentare. Țintele în materie de eficiență energetică primară și de energie din surse regenerabile fixate pentru 2020 nu vor putea fi atinse fără măsuri suplimentare. Ținta urmărită de Țările de Jos pentru 2023 în materie de energie din surse regenerabile, definită în acordul neerlandez privind energia, va putea fi atinsă datorită investițiilor realizate în parcuri eoliene offshore. Până la sfârșitul anului 2019, guvernul intenționează să adopte un plan național privind energia și clima care să ofere o imagine de ansamblu asupra nevoilor sale de investiții până în 2030 pentru diferitele componente ale uniunii energetice, inclusiv energia din surse regenerabile, eficiența energetică, securitatea aprovizionării, atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea.

                  (18)

                  Congestionarea traficului rămâne o problemă în Țările de Jos, o țară cu o mare densitate a populației și bine dotată și un actor-cheie în sectorul logistic din Uniune, având cel mai mare port din Uniune, la Rotterdam, și unul dintre cele mai mari aeroporturi, la Schiphol. Pentru a aborda această problemă s-au realizat lucrări suplimentare de infrastructură, însă situația este în continuare preocupantă, generând costuri sociale ridicate și numeroase ore irosite în blocajele din trafic.

                  (19)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la rezolvarea unora dintre nevoile identificate în recomandări, în special în domeniile vizate în anexa D la raportul de țară din 2019. Acest lucru ar permite Țărilor de Jos să utilizeze în mod optim fondurile respective pentru sectoarele identificate.

                  (20)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Țărilor de Jos, pe care a publicat-o în raportul de țară din 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019, Programul național de reformă pentru 2019 și măsurile luate în vederea punerii în aplicare a recomandărilor adresate Țărilor de Jos în anii precedenți. Având în vedere necesitatea consolidării guvernanței economice globale a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare, Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestor programe pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Țările de Jos, ci și de conformitatea lor cu normele și orientările Uniunii.

                  (21)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și consideră (8) că este de așteptat ca Țările de Jos să respecte dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere.

                  (22)

                  Din perspectiva bilanțului aprofundat realizat de Comisie și a acestei evaluări, Consiliul a examinat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Recomandările sale, formulate în temeiul articolului 6 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011, se reflectă în recomandările 1 și 3 de mai jos. Aceste recomandări contribuie, de asemenea, la punerea în aplicare a Recomandării din 2019 pentru zona euro, în special a primei și a celei de a patra recomandări pentru zona euro. Politicile bugetare menționate în recomandarea 3 contribuie, printre altele, la soluționarea dezechilibrelor legate de excedentul de cont curent,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Țările de Jos să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să reducă stimulentele fiscale în favoarea îndatorării gospodăriilor și denaturările de pe piața locuințelor, inclusiv prin sprijinirea dezvoltării sectorului privat al locuințelor de închiriat. Să asigure o mai mare transparență, echitate între generații și reziliență la șocuri a celui de al doilea pilon al sistemului de pensii. Să pună în aplicare politici care să asigure creșterea venitului disponibil al gospodăriilor, inclusiv prin consolidarea condițiilor favorabile creșterii salariilor, respectând totodată rolul partenerilor sociali. Să abordeze caracteristicile sistemului fiscal care pot facilita planificarea fiscală agresivă, în special prin intermediul plăților în străinătate, în particular prin punerea în aplicare a măsurilor anunțate.

         2.

            Să reducă stimulentele pentru desfășurarea de activități independente fără angajați, promovând totodată o protecție socială adecvată a persoanelor care desfășoară activități independente, și să combată problema activității independente fictive. Să consolideze învățarea cuprinzătoare pe tot parcursul vieții și să ofere programe de perfecționare a competențelor, în special pentru persoanele aflate la periferia pieței forței de muncă și pentru persoanele inactive economic.

         3.

            Să utilizeze politicile bugetare și structurale pentru a impulsiona investițiile, veghind totodată la respectarea obiectivului bugetar pe termen mediu. În cadrul politicii economice legate de investiții, să pună accentul pe cercetare și dezvoltare, în special în sectorul privat, pe energia din surse regenerabile, pe eficiența energetică și pe strategiile de reducere a emisiilor de gaze cu efect de seră, precum și pe eliminarea blocajelor din transporturi.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  JO L 306, 23.11.2011, p. 25.

         (3)  JO C 136, 12.4.2019, p. 1.

         (4)  JO C 320, 10.9.2018, p. 80.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie prin metoda stabilită de comun acord.

         (7)  Directiva 2014/49/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind schemele de garantare a depozitelor (JO L 173, 12.6.2014, p. 149).

         (8)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.


title: Recomandarea Consiliului din 9 iulie 2019 privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2019

text:
               5.9.2019

               RO

               Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

               C 301/117

      RECOMANDAREA CONSILIULUI
      din 9 iulie 2019
      privind Programul național de reformă al Austriei pentru 2019 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Austriei pentru 2019
      (2019/C 301/20)
      CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
      având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148 alineatul (4),
      având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice (1), în special articolul 5 alineatul (2),
      având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
      având în vedere rezoluțiile Parlamentului European,
      având în vedere concluziile Consiliului European,
      având în vedere avizul Comitetului pentru ocuparea forței de muncă,
      având în vedere avizul Comitetului economic și financiar,
      având în vedere avizul Comitetului pentru protecție socială,
      având în vedere avizul Comitetului pentru politică economică,
      întrucât:

                  (1)

                  La data de 21 noiembrie 2018, Comisia a adoptat Analiza anuală a creșterii, care marchează începutul semestrului european 2019 pentru coordonarea politicilor economice. Comisia a ținut cont în mod corespunzător de Pilonul european al drepturilor sociale, proclamat de Parlamentul European, Consiliu și Comisie la 17 noiembrie 2017. Prioritățile Analizei anuale a creșterii au fost aprobate de Consiliul European din 21 martie 2019. De asemenea, la 21 noiembrie 2018, pe baza Regulamentului (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (2), Comisia a adoptat Raportul privind mecanismul de alertă, în care nu a identificat Austria ca fiind unul dintre statele membre pentru care ar urma să se efectueze un bilanț aprofundat. La aceeași dată, Comisia a adoptat, de asemenea, o recomandare de recomandare a Consiliului privind politica economică a zonei euro, care a fost aprobată de Consiliul European la 21 martie 2019. La 9 aprilie 2019, Consiliul a adoptat Recomandarea privind politica economică a zonei euro (3) („Recomandarea din 2019 pentru zona euro”), care stabilește cinci recomandări pentru zona euro („recomandările pentru zona euro”).

                  (2)

                  În calitate de stat membru a cărui monedă este euro și având în vedere corelațiile dintre economii în cadrul uniunii economice și monetare, Austria ar trebui să asigure punerea în aplicare integrală și în timp util a Recomandării din 2019 pentru zona euro, astfel cum se reflectă în recomandările 1-3 de mai jos. În special, concentrarea politicii economice legate de investiții pe domeniile specificate va contribui la punerea în aplicare a celei de a doua recomandări pentru zona euro, în ceea ce privește sprijinirea investițiilor, în timp ce recomandarea privind reducerea impozitării muncii abordează cea de a treia recomandare pentru zona euro, în ceea ce privește funcționarea pieței forței de muncă.

                  (3)

                  Raportul de țară privind Austria pentru 2019 a fost publicat la 27 februarie 2019. Acesta a evaluat progresele realizate de Austria în ceea ce privește punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări, adoptate de Consiliu la 13 iulie 2018 (4), măsurile adoptate pentru a da curs recomandărilor din anii precedenți și progresele realizate de Austria în direcția îndeplinirii obiectivelor naționale din cadrul Strategiei Europa 2020.

                  (4)

                  La 24 aprilie 2019, Austria și-a prezentat Programul național de reformă pentru 2019 și Programul de stabilitate pentru 2019. Pentru a se ține seama de corelațiile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în același timp.

                  (5)

                  Recomandările relevante specifice fiecărei țări au fost luate în considerare în cadrul programării fondurilor structurale și de investiții europene („fondurile ESI”) aferente perioadei 2014-2020. Astfel cum se prevede la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (5), în cazul în care acest lucru este necesar pentru a sprijini punerea în aplicare a recomandărilor relevante ale Consiliului, Comisia poate solicita unui stat membru să își revizuiască acordul de parteneriat și programele relevante și să propună modificări la acestea. Comisia a furnizat detalii suplimentare referitoare la modul în care va utiliza dispoziția menționată anterior în orientările privind aplicarea măsurilor de corelare între eficacitatea fondurilor ESI și buna guvernanță economică.

                  (6)

                  În prezent, Austria se încadrează în componenta preventivă a Pactului de stabilitate și de creștere și face obiectul regulii privind datoria. În cadrul Programului său de stabilitate pentru 2019, guvernul preconizează că soldul total se va îmbunătăți de la un excedent de 0,1 % din produsul intern brut (PIB), în 2018, la un excedent de 0,3 % din PIB, în 2019, reducându-se, treptat, pentru a ajunge la o poziție bugetară echilibrată, în 2023. Pe baza soldului structural recalculat (6), obiectivul bugetar pe termen mediu – un deficit structural de 0,5 % din PIB – continuă să fie depășit, pe întreaga perioadă de programare. În conformitate cu Programul de stabilitate, se estimează că ponderea generală a datoriei publice în PIB va scădea, treptat, de la 73,8 % din PIB, în 2018, la 59,8 % din PIB, în 2023. Scenariul macroeconomic care stă la baza acestor proiecții bugetare este favorabil. Riscurile care stau la baza planificării bugetare pe termen mediu par să fie moderate și vizează în principal punerea în aplicare anunțată a economiilor de costuri în administrația publică, ce urmează să fie utilizate pentru a finanța reforma planificată a impozitului pe venitul persoanelor fizice și a impozitului pe profitul societăților.

                  (7)

                  La 13 iulie 2018, Consiliul a recomandat Austriei să își atingă obiectivul bugetar pe termen mediu în 2019, ținând seama de marjele permise în caz de evenimente neobișnuite, pentru care se acceptă o abatere temporară. Acest obiectiv este în concordanță cu o rată maximă de creștere nominală a cheltuielilor publice primare nete (7) de 2,9 %, care corespunde unei ameliorări a soldului structural cu 0,3 % din PIB. Pe baza previziunilor Comisiei din primăvara anului 2019, se preconizează că soldul structural se va îmbunătăți de la -0,1 % din PIB în 2019 la 0,0 % din PIB în 2020, situându-se peste obiectivul bugetar pe termen mediu. Se preconizează că Austria se va conforma regulii privind datoria în 2019 și în 2020. Per ansamblu, în opinia Consiliului, se preconizează că Austria va respecta dispozițiile Pactului de stabilitate și de creștere în 2019 și 2020.

                  (8)

                  Austria se confruntă, pe termen lung, cu riscuri medii în materie de sustenabilitate a finanțelor publice. Aceste riscuri sunt cauzate de creșterea preconizată a cheltuielilor publice în domeniul asistenței medicale, al îngrijirii pe termen lung și al pensiilor. Chiar dacă acoperirea serviciilor de asistență medicală este, în general, ridicată în Austria, se estimează că cheltuielile publice în domeniul asistenței medicale vor crește cu 1,3 puncte procentuale, ajungând la 8,3 % din PIB până în 2070, depășind, prin urmare, creșterea medie a Uniunii de 0,9 puncte procentuale. Se preconizează o dublare, până în 2070, a cheltuielilor publice cu serviciile de îngrijire pe termen lung, de la 1,9 % la 3,8 % din PIB. Ca urmare a introducerii plafoanelor de cheltuieli prin Legea egalizării financiare din 2017 și prin reforma privind asistența medicală primară, care vizează reducerea dependenței excesive de sectorul spitalicesc, a început să se abordeze problema sustenabilității. Legea privind organizarea sistemului de securitate socială, recent adoptată, poate conduce la economii în materie de costuri de guvernanță și de costuri administrative, dar va genera costuri inițiale. Calitatea și rentabilitatea ar putea fi susținute în continuare prin realizarea unor achiziții publice mai eficace (de exemplu, licitații la nivelul Uniunii, utilizarea altor criterii de atribuire decât cele bazate pe prețuri și regruparea ofertelor între regiuni) și prin recurgerea, pe o scară mai largă, la soluțiile de e-sănătate. În domeniul serviciilor de îngrijire pe termen lung, se estimează că măsurile de politică recente, cum ar fi decizia de eliminare a obligației pacienților de a-și utiliza propriile resurse pentru finanțarea serviciilor spitalicești pe termen lung, vor contribui mai degrabă la creșterea cheltuielilor, decât la limitarea lor.

                  (9)

                  Cheltuielile cu pensiile ar atinge un nivel maxim în 2036, ajungând la un procentaj din PIB care este cu 1,2 puncte procentuale peste nivelul de referință din 2016. Reformele anterioare au reușit să ofere cetățenilor stimulente pentru a se pensiona mai târziu (vârsta efectivă de ieșire de pe piața forței de muncă a crescut cu aproximativ 1,5 ani pentru bărbați și cu 1 an pentru femei, în perioada 2014-2017). Cu toate acestea, eliminarea decalajului dintre vârsta legală și vârsta efectivă de pensionare rămâne o provocare și ar trebui să se promoveze prelungirea vieții profesionale. În plus, adaptarea vârstei minime, atât în cazul pensionării anticipate, cât și în cel al pensionării la termen, ar contribui la îmbunătățirea sustenabilității pe termen lung în contextul unei societăți în curs de îmbătrânire. Introducerea unei legături automate între vârsta legală de pensionare și creșterea speranței de viață în viitor ar putea reduce cheltuielile publice cu pensiile. Se estimează că reducerea acestor cheltuieli va fi de 2,4 puncte procentuale din PIB în perioada 2016-2070, compensând astfel creșterea pe care menținerea politicii actuale ar avea-o ca rezultat.

                  (10)

                  Federalismul fiscal al Austriei conduce la o necorelare semnificativă între responsabilitățile în materie de cheltuieli și cele în materie de colectare de venituri, la nivel subnațional. Bugetele subnaționale se bazează mai degrabă pe un sistem complex de partajare a impozitelor și de transferuri interguvernamentale, decât pe autonomia fiscală. Acest lucru afectează atât transparența fiscală, cât și responsabilitatea politică și oferă puține stimulente pentru utilizarea eficientă a cheltuielilor publice. Legea din 2017 privind relațiile fiscale interguvernamentale a introdus o serie de modificări pentru a raționaliza relațiile fiscale dintre diferitele niveluri de guvernare. Printre modificări se numără simplificarea distribuirii impozitelor partajate, alocarea unei surse proprii de venituri pentru landuri (Länder) și obținerea unui acord cu privire la realizarea unor reforme suplimentare pentru o alocare mai transparentă a responsabilităților legislative și executive între nivelurile de guvernare. În ceea ce le privește pe acestea din urmă, Kompetenzbereinigungspaket reprezintă un prim pas către clarificarea responsabilităților, întrucât realocă domeniile de politică comună fie (exclusiv) la nivel federal, fie la nivel de landuri (Länder) și reduce drepturile reciproce în materie de aprobare. Cu toate acestea, legea afectează doar un număr limitat de domenii de politică.

                  (11)

                  Structura fiscală a Austriei este caracterizată de o sarcină ridicată asupra forței de muncă (impozitele pe salarii și contribuțiile la asigurările sociale). Se preconizează că această sarcină va crește în timp, atât timp cât tranșele de impozitare nu sunt indexate în funcție de inflație. În 2017, ponderea impozitelor pe veniturile salariale în veniturile fiscale totale a fost de 55,3 %, fiind una dintre cele mai ridicate din Uniune (media: 49,7 %). Reformele recente, cum ar fi reducerea contribuțiilor la asigurările sociale pentru persoanele cu venituri mici și pentru angajatori, precum și reducerea impozitelor pentru părinții care lucrează, acordată prin intermediul noii deduceri fiscale „Family Bonus plus”, au contribuit la reducerea sarcinii fiscale asupra costului forței de muncă. Există în continuare posibilități de reorientare a mixului de politici fiscale către surse de impozitare care sprijină o creștere mai favorabilă incluziunii și mai durabilă. În special, se constată că impozitele recurente pe proprietățile imobiliare sunt relativ favorabile creșterii și progresive, întrucât persoanele cu venituri mai mari sunt susceptibile să dețină mai multe locuințe. Cu toate acestea, în Austria, din cauza unei baze de impozitare în mare măsură depășite, veniturile din impozitele recurente pe proprietățile imobiliare rămân scăzute, acestea fiind cu mult sub media Uniunii. O reevaluare a bazei de impozitare ar contribui la generarea unor venituri mai mari și ar aborda aspectele legate de echitate care apar atunci când valorile terenurilor/proprietăților imobiliare sunt decuplate de prețurile pieței. De asemenea, existența unor impozite pe avere eficace și bine concepute ar putea conferi sistemului fiscal o mai mare echitate, în special în contextul inegalității frapante, în Austria, în ceea ce privește averea și în absența impozitelor pe succesiune și pe donații. În fine, taxele de mediu contribuie la internalizarea externalităților negative ale utilizării resurselor și ale activităților poluante legate de sănătate și mediu. În acest context, ar trebui să se reanalizeze tratamentul fiscal preferențial de care beneficiază în prezent aceste activități.

                  (12)

                  Piața forței de muncă se îmbunătățește; cu toate acestea, potențialul nevalorificat al capitalului uman împiedică productivitatea și creșterea pe termen lung, fiind necesare schimbări, în special în ceea ce privește femeile, lucrătorii cu un nivel scăzut de calificare, lucrătorii în vârstă și persoanele care provin dintr-un context de migrație. În ciuda unei rate globale ridicate de ocupare a forței de muncă în rândul femeilor (71,7 % în Austria, comparativ cu 67,4 % în Uniune, în 2018), numărul persoanelor angajate cu normă întreagă rămâne relativ scăzut. Numărul de locuri de muncă cu fracțiune de normă în rândul femeilor este cu mult peste media Uniunii (47,6 % în Austria, comparativ cu 30,8 % în Uniune, în 2018), această situație datorându-se, în principal, numărului insuficient de structuri de îngrijire a copiilor și proporției ridicate a femeilor care au sarcini de îngrijire neremunerate. Astfel cum sunt concepute în prezent, furnizarea de servicii de îngrijire a copiilor și concediile din motive familiale nu contribuie suficient la egalitatea de șanse între femei și bărbați pe piața muncii. Realizarea unor investiții suplimentare în servicii cu normă întreagă de îngrijire a copiilor și în școli cu program prelungit ar permite unui număr mai mare de femei să lucreze cu normă întreagă și ar contribui la valorificarea mai eficientă a potențialului de participare pe piața forței de muncă al femeilor și la îmbunătățirea productivității și a creșterii favorabile incluziunii pe termen lung. Munca cu fracțiune de normă a femeilor explică, de asemenea, o parte importantă a diferenței de remunerare neajustate între femei și bărbați, care rămâne vizibil peste media Uniunii (19,9 % în Austria, comparativ cu 16,0 % în Uniune, în 2017). Alte cauze importante ale acestui decalaj sunt suprareprezentarea femeilor în sectoarele slab plătite, segregarea legată de alegerea educației, subreprezentarea femeilor în funcțiile de conducere și de supraveghere, precum și întreruperile de carieră. În general, diferența semnificativă dintre bărbați și femei în ceea ce privește veniturile din pensii (40,5 % în Austria, comparativ cu 35,2 % în Uniune, în 2017) este, în mare parte, rezultatul acestor inegalități de gen în ceea ce privește veniturile, apărute pe parcursul vieții profesionale. În plus, persoanele cu locuri de muncă precare, dintre care majoritatea sunt femei, nu beneficiază de prestații de șomaj. Rata ridicată a șomajului în rândul persoanelor cu un nivel scăzut de calificare indică un potențial insuficient exploatat al pieței forței de muncă. Mai mult de 44 % din numărul total al șomerilor au absolvit doar ciclul primar de învățământ (până la învățământul secundar inferior, Pflichtschule). Politicile active în domeniul pieței forței de muncă, menite să încurajeze mai multe persoane să lucreze sau să își caute un loc de muncă, inclusiv oportunitățile de învățare pe tot parcursul vieții, rămân esențiale pentru valorificarea potențialului forței de muncă al lucrătorilor care provin dintr-un context de migrație și al adulților cu un nivel scăzut de calificare. Implicarea partenerilor sociali în procesul de luare a deciziilor pentru aceste politici a fost pusă în discuție, în ciuda faptului că este, în mod tradițional, puternică.

                  (13)

                  Penuria de lucrători calificați arată că trebuie să se investească mai mult în educația și formarea generale. Rezultatele în materie de educație pentru studenții defavorizați nu s-au îmbunătățit. Se menține un decalaj mare între rezultatele studenților care provin dintr-un context de migrație și rezultatele celorlalți studenți. Testarea națională din 2016 a confirmat faptul că nivelul competențelor de bază rămâne o provocare, întrucât aproximativ un sfert dintre elevii de clasa a 8-a nu fac față sau fac față doar parțial standardelor de învățământ în limba germană. Rezultatele pentru elevii care provin dintr-un mediu socioeconomic defavorizat sau/și dintr-un context de migrație s-au îmbunătățit foarte puțin în cadrul testelor naționale. Testarea internațională recentă a confirmat, de asemenea, accentuarea decalajului în materie de competențe de citire pentru elevii care provin dintr-un mediu socioeconomic defavorizat sau dintr-un context de migrație. În cadrul Programului privind evaluarea internațională a elevilor, elevii născuți în Austria au rezultate mai bune decât cei din prima generație de migranți, prezentând un decalaj ce corespunde unui număr de aproape trei ani de școlarizare. Reformele recente din domeniul educației subminează parțial eforturile de reformă anterioare și nu sunt conforme cu cele mai bune practici ale Uniunii și ale OCDE. În acest context, dezvoltarea școlilor cu program continuu a încetinit, iar activitățile de monitorizare a parcursului profesional al elevilor și de repartizare a acestora în funcție de rezultate în cadrul învățământului școlar general se intensifică. Pentru a aborda rezultatele inegale în materie de educație, cauzate de situația socioeconomică sau de contextul de migrație, este necesar să se efectueze investiții. Deși Austria are rezultate peste media de la nivelul Uniunii în ceea ce privește competențele digitale ale cetățenilor săi, aceasta se află în urma țărilor cu cele mai bune rezultate. Economia se confruntă cu o penurie din ce în ce mai mare de lucrători calificați în domeniul informatic, deoarece cererea tot mai mare nu este satisfăcută de o ofertă suficientă de absolvenți de studii informatice.

                  (14)

                  Austria este o țară care investește masiv în cercetare și dezvoltare, având obiective naționale ambițioase. Cu toate acestea, rezultatele în materie de cercetare și inovare nu sunt la nivelul rezultatelor liderilor Uniunii în domeniul inovării (8). Sporirea investițiilor în cercetare și dezvoltare nu se traduce integral prin rezultate în materie de inovare și printr-o creștere a productivității. În special, Austria are rezultate slabe în ceea ce privește ocuparea forței de muncă în întreprinderile inovatoare cu creștere rapidă. Investițiile în cercetare și dezvoltare ar fi mai eficiente dacă ar fi transpuse pe deplin în excelență științifică și inovare revoluționară. În acest scop, ar trebui create legături mai multe și mai bune între știință și mediul de afaceri și ar trebui încurajată cooperarea între diferitele regiuni și cu alte țări în ceea ce privește prioritățile în materie de specializare inteligentă. În plus, efectuarea unor investiții suplimentare ar putea genera o creștere semnificativă a productivității și rezultate importante în materie de inovare, inclusiv în materie de ecoinovare, capacitate de inovare a întreprinderilor mici și mijlocii (denumite în continuare „IMM-uri”) și active necorporale complementare.

                  (15)

                  Deși Austria înregistrează rezultate peste media Uniunii în ceea ce privește progresul global în materie de digitalizare, aceasta nu atinge nivelul liderilor Uniunii în domeniul inovării. Acest lucru este valabil atât pentru utilizarea tehnologiilor digitale, cât și pentru dezvoltarea acestora. Sectorul informației și tehnologiei din Austria este relativ mic și nu a cunoscut aceeași creștere ca sectoarele similare din țările considerate a fi „lideri în domeniul inovării”. În plus, zonele rurale nu dispun de conectivitate de mare viteză, ceea ce sporește decalajul dintre regiuni în ceea ce privește digitalizarea și capacitățile de inovare. Există, de asemenea, lacune semnificative în ceea ce privește infrastructura digitală în școli, de exemplu pentru acoperirea rețelelor locale cu acces pe suport radio. Austria a introdus o serie de programe de finanțare pentru a îmbunătăți conectivitatea la internet de mare viteză în întreaga țară. Relansarea strategiei globale de digitalizare a Austriei oferă oportunitatea de a adopta obiective și indicatori și, de asemenea, de a monitoriza progresele înregistrate în ceea ce privește investițiile publice și private necesare în domeniul digitalizării.

                  (16)

                  Creșterea eficienței energetice și a ponderii energiei din surse regenerabile ar consolida potențialul de creștere durabilă al Austriei și ar contribui la atingerea obiectivelor sale pentru 2030 în materie de climă și energie. Cu toate acestea, vor fi necesare eforturi suplimentare pentru a atinge aceste obiective. Mai mult, investițiile publice în cercetare și dezvoltare în domeniul mediului și al energiei sunt sub media Uniunii. Îmbunătățirea eficienței energetice și utilizarea energiei din surse regenerabile în IMM-uri ar contribui la reducerea consumului de energie. Investițiile în renovarea clădirilor, producția de energie electrică din surse regenerabile și mobilitatea durabilă ar putea oferi un impuls semnificativ economiei austriece. Tranziția către o economie circulară necesită o strategie globală și investiții mai mari din partea întreprinderilor.

                  (17)

                  În pofida unei creșteri recente, legate de climatul economic favorabil, Austria nu a reușit, până în prezent, să relanseze creșterea productivității totale a factorilor de producție și să depășească stagnarea din ultimul deceniu în ceea ce privește acest factor esențial de creștere economică și competitivitate. Pârghiile de sprijinire a creșterii productivității se referă la digitalizarea întreprinderilor, la creșterea economică a întreprinderilor și la concurența în sectorul serviciilor. Cu toate că întreprinderile mai mari din Austria adoptă tehnologii și modele de afaceri digitale într-un ritm bun, întreprinderile mai mici rămân în urmă. Digitalizarea întreprinderilor mai mici, inclusiv a microîntreprinderilor, este deosebit de importantă, deoarece acestea constituie coloana vertebrală a economiei austriece. Adoptarea pe scară largă a programului „KMU Digital” reflectă cererea și interesul IMM-urilor în obținerea de consiliere privind digitalizarea. Prelungirea și extinderea acestui program, precum și orientarea viitoare, în cadrul strategiei globale de digitalizare a Austriei, a politicilor către digitalizarea întreprinderilor ar contribui la îndeplinirea obiectivului sus-menționat.

                  (18)

                  Întreprinderile nou-înființate, cele în curs de extindere și, în special, întreprinderile foarte inovatoare din Austria se confruntă în continuare cu provocări structurale. Austria se situează în urma unor state membre care prezintă rezultate comparabile în ceea ce privește ocuparea forței de muncă în cadrul întreprinderilor inovatoare cu creștere rapidă. Acest lucru indică necesitatea de a îmbunătăți condițiile de extindere a întreprinderilor inovatoare, care se confruntă în continuare cu obstacole, cum ar fi un context al capitalului de risc mai puțin dezvoltat și divers decât în țările care sunt „lideri în domeniul inovării”. Finanțarea în etapele ulterioare, cum ar fi finanțarea sub forma capitalului de risc și accesul la piețele publice de capital pentru extinderea societăților comerciale, reprezintă un blocaj. Segmentul IMM al Bursei de valori din Viena, recent înființat, reprezintă un pas în direcția bună. Întreprinderile care înregistrează o creștere rapidă sunt esențiale pentru răspândirea noilor tehnologii și a modelelor de afaceri, inclusiv a celor digitale și, prin urmare, pentru creșterea productivității.

                  (19)

                  În ceea ce privește exercitarea serviciilor pentru întreprinderi și a profesiilor reglementate, în Austria există multe bariere în calea accesului, precum și norme restrictive. Printre acestea se numără cerințe specifice privind structura acționariatului, un număr mare de activități rezervate și restricții interdisciplinare. Barierele de reglementare, în special în ceea ce privește funcționarea zilnică a magazinelor, contribuie la dezvoltarea relativ slabă a sectorului comerțului cu amănuntul din Austria. Sarcina administrativă considerabilă rămâne o preocupare presantă pentru întreprinderile din Austria. Eforturile continue de reducere a sarcinii administrative și evaluarea planificată a Legii austriece privind licențele comerciale (Gewerbeordnung) sunt instrumente importante pentru îmbunătățirea mediului de afaceri. Creșterea concurenței în sectorul serviciilor ar contribui, de asemenea, la abordarea provocărilor cu care se confruntă Austria în ceea ce privește răspândirea tehnologiilor și a modelelor de afaceri digitale.

                  (20)

                  Programarea fondurilor Uniunii pentru perioada 2021-2027 ar putea contribui la eliminarea unora dintre lacunele identificate în recomandări, în special în domeniile vizate de anexa D la raportul de țară pentru 2019. Aceasta i-ar permite Austriei să utilizeze în mod optim fondurile respective în ceea ce privește sectoarele identificate, ținând seama de disparitățile regionale.

                  (21)

                  În contextul semestrului european 2019, Comisia a efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a Austriei, pe care a publicat-o în raportul de țară pentru 2019. De asemenea, Comisia a evaluat Programul de stabilitate pentru 2019, Programul național de reformă pentru 2019, precum și măsurile luate ca urmare a recomandărilor adresate Austriei în anii precedenți. Comisia a ținut seama nu numai de relevanța acestora pentru o politică bugetară și socioeconomică sustenabilă în Austria, ci și de conformitatea acestora cu normele și orientările Uniunii. Acest lucru reflectă necesitatea de a consolida guvernanța economică globală a Uniunii prin oferirea unei contribuții la nivelul Uniunii la deciziile naționale viitoare.

                  (22)

                  Consiliul a examinat Programul de stabilitate pentru 2019 prin prisma acestei evaluări și consideră (9) că este de așteptat ca Austria să respecte Pactul de stabilitate și de creștere,

            RECOMANDĂ ca, în 2019 și în 2020, Austria să întreprindă acțiuni astfel încât:

         1.

            Să asigure sustenabilitatea sistemului de sănătate, a sistemului de servicii de îngrijire pe termen lung și a sistemului de pensii, inclusiv prin adaptarea vârstei legale de pensionare, pentru a ține seama de beneficiile preconizate în ceea ce privește speranța de viață. Să simplifice și să raționalizeze relațiile și responsabilitățile fiscale între diferitele niveluri ale administrației și să alinieze responsabilitățile în materie de finanțare și cheltuieli.

         2.

            Să transfere presiunea fiscală dinspre forța de muncă spre surse mai puțin dăunătoare unei creșteri durabile și incluzive. Să sprijine ocuparea locurilor de muncă cu normă întreagă de către femei, inclusiv prin îmbunătățirea serviciilor de îngrijire a copiilor, și să stimuleze rezultatele pe piața muncii pentru persoanele cu un nivel scăzut de calificare, în cooperare continuă cu partenerii sociali. Să ridice nivelurile competențelor de bază pentru grupurile defavorizate, inclusiv pentru persoanele care provin dintr-un context de migrație.

         3.

            Să concentreze politicile economice legate de investiții pe cercetare și dezvoltare, inovare, digitalizare și sustenabilitate, ținând seama de disparitățile regionale. Să sprijine creșterea productivității prin stimularea digitalizării întreprinderilor și a creșterii economice a societăților comerciale, precum și prin reducerea barierelor în materie de reglementare în sectorul serviciilor.

         Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2019.

               Pentru Consiliu

               Președintele

            M. LINTILÄ

         (1)  JO L 209, 2.8.1997, p. 1.

         (2)  Regulamentul (UE) nr. 1176/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2011 privind prevenirea și corectarea dezechilibrelor macroeconomice (JO L 306, 23.11.2011, p. 25).

         (3)  JO C 136, 12.4.2019, p. 1.

         (4)  JO C 320, 10.9.2019, p. 84.

         (5)  Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 320).

         (6)  Soldul ajustat ciclic, excluzând măsurile cu caracter excepțional și măsurile temporare, recalculat de Comisie prin aplicarea metodologiei stabilite de comun acord.

         (7)  Cheltuielile publice primare nete cuprind cheltuielile publice totale, mai puțin cheltuielile cu dobânzile, cheltuielile cu programele Uniunii care sunt acoperite integral din venituri provenite din fonduri ale Uniunii și modificările nediscreționare ale cheltuielilor cu prestațiile de șomaj. Formarea brută de capital fix finanțată la nivel național este repartizată de-a lungul unei perioade de patru ani. Sunt luate în calcul și măsurile discreționare privind veniturile sau creșterile veniturilor impuse prin lege. Măsurile cu caracter excepțional, atât pe partea de venituri, cât și pe partea de cheltuieli, sunt compensate.

         (8)  Astfel cum au fost definite în Tabloul de bord european privind inovarea 2018 – Liderii în domeniul inovării: SE, DK, FI, NL, UK, LU Inovatori importanți: DE, BE, IE, AT, FR, SI.

         (9)  În temeiul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1466/97.